EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tfn +352 4398-1

E-post: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

En stor mängd övrig information om Europeiska unionen

är tillgänglig på internet via Europa-servern (http://europa.eu).

Luxemburg: Europeiska unionens publikationsbyrå, 2015

Print | ISBN 978-92-872-2111-7 | ISSN 1684-0720 | doi:10.2865/891463 | QJ-AA-15-001-SV-C
PDF | ISBN 978-92-872-2141-4 | ISSN 2362-9649 | doi:10.2865/02050 | QJ-AA-15-001-SV-N
EPUB | ISBN 978-92-872-2085-1 | ISSN 2362-9649 | doi:10.2865/15618 | QJ-AA-15-001-SV-E

© Europeiska unionen, 2015

Kopiering tillåten med angivande av källan.

HUR HITTAR MAN EU:s PUBLIKATIONER?

Gratispublikationer

•Ett enskilt exemplar
genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

•Flera exemplar/a~scher/kartor
hos Europeiska unionens representationer (http://ec.europa.eu/represent_sv.htm),
hos delegationer i länder utanför EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sv.htm),
genom att kontakta nätverket Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sv.htm)
eller ringa 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratis inom hela EU) (*).

(*)Varken informationen eller samtalen kostar i regel något (men vissa operatörer, telefonkiosker och hotell kan ta betalt för samtalen).

Avgiftsbelagda publikationer

•Genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

Till minne av vår kollega Henrik Otbo, ledamot av revisionsrätten, som hastigt avled den 1 februari 2015

Henrik Otbo föddes 1949 i Danmark där han var riksrevisor mellan 1995 och 2012. Han blev ledamot av Europeiska revisionsrätten den 1 mars 2012 och var ledamot av CEAD-avdelningen ”Samordning, utvärdering, revisionsförklaring och utveckling”, där han hade huvudansvaret för utveckling och översyn av revisionen.

Henrik Otbo ägnade hela sitt liv åt offentlig revision, och framför allt hans ledande roll, som ordförande för Intosais kommitté för standarder för yrkesutövningen, i arbetet med att fastställa Internationella standarder för högre revisionsorgan gör hans bortgång till en mycket stor förlust för Europeiska revisionsrätten, för hans före detta kolleger vid Rigsrevisionen och för hela revisionsbranschen.

Europeiska revisionsrätten

Uppdrag

Europeiska revisionsrätten är den EU-institution som enligt fördraget ska granska EU:s finanser. Revisionsrätten bidrar såsom EU:s externa revisor till att förbättra EU:s ekonomiska förvaltning, verkar för redovisningsskyldighet och insyn och fungerar som oberoende väktare av unionsmedborgarnas ekonomiska intressen.

Vision

En oberoende och dynamisk revisionsrätt som är erkänd för sin integritet och opartiskhet, som är respekterad för sin professionalism och för kvaliteten på och effekterna av sitt arbete och som ger intressenterna ett avgörande stöd när det gäller att förbättra förvaltningen av EU:s finanser.

Värderingar

Oberoende, integritet och opartiskhet
Professionalism
Mervärde
Kompetens och effektivitet

Oberoende, integritet och opartiskhet för institutionen och dess ledamöter och personal.

Att utföra granskning på ett opartiskt sätt med beaktande av intressenternas synpunkter men utan att begära instruktioner eller ge efter för påtryckningar från någon extern källa.
Att upprätthålla en förebildlig professionell standard i alla delar av sitt arbete.

Att engagera sig i vidareutvecklingen av offentlig revision inom EU och globalt.
Att utarbeta relevanta granskningsrapporter av hög kvalitet i tid som grundas på tillförlitliga granskningsresultat och bevis, behandlar frågor av intresse för intressenterna och innehåller tydliga och tillförlitliga budskap.

Att bidra till faktiska förbättringar av förvaltningen av EU och till förbättrad redovisningsskyldighet när det gäller förvaltningen av EU-medel.
Att se individen, utveckla talang och belöna prestationer.

Att genom ändamålsenlig kommunikation främja laganda.

Att maximera effektiviteten i alla delar av arbetet.

Innehåll

Europeiska revisionsrätten

Inledning av ordföranden

2014 i korthet

Vår verksamhet

Vår förvaltning

Vår verksamhet

Granskningsrapporter och andra produkter

Förbindelser med intressenter

Samarbete med andra högre revisionsorgan

Viktiga händelser och evenemang

Vår förvaltning

Revisionsrättens kollegium

Mätning av revisionsrättens resultat

Stöd till revisionen

Personalresurser

Stödtjänster

Ekonomisk information

Revision och redovisningsskyldighet

Förklaring av den delegerade utanordnaren

Inledning av ordföranden

Kära läsare,

2014 innebar en viktig förändring för EU och dess finanser. EU gav Europeiska centralbanken ansvaret för att utöva tillsyn över stora banker i euroområdet. Det var det första året med en ny flerårig budgetram som reglerar hur EU:s budget ska användas mellan 2014 och 2020. Och många nya ledamöter tillsattes i Europaparlamentet, rådet och Europeiska kommissionen samt i Europeiska revisionsrätten, där vi välkomnade sex nya ledamöter.

År 2014 producerade vi 91 rapporter, yttranden och andra produkter, vilket är rekord. De är resultatet av våra finansiella revisioner, efterlevnadsrevisioner och effektivitetsrevisioner liksom av vårt nya ansvar inom finansiell och ekonomisk styrning. De innehåller många viktiga iakttagelser, slutsatser och rekommendationer om hur EU:s ekonomiska förvaltning och ansvarsutkrävande kan förbättras under programperioden 2014–2020. Flera av huvudbudskapen i dem finns i denna verksamhetsrapport.

Utifrån vår revisionserfarenhet avser vi också att till våra intressenter förmedla så mycket kunskap som möjligt om de stora utmaningar som EU står inför när det gäller att finansiera och genomföra sin politik. För det ändamålet – och som ett bidrag till denna tid av stora förändringar – producerade vi en ny typ av produkt 2014 som vi kallar översiktlig analys. En av dem behandlar ansvarsutkrävande och revisionsluckor i EU och den andra innehåller en omfattande analys av riskerna i samband med den ekonomiska förvaltningen av EU. Som svar på en begäran av Europaparlamentet offentliggjorde vi också en översikt över resultaten av våra finansiella revisioner och efterlevnadsrevisioner när det gäller jordbruks- och sammanhållningsutgifterna mellan 2009 och 2013.

Vi är fast beslutna att arbeta tillsammans med våra intressenter och se till att de på bästa sätt kan utnyttja resultatet av vårt arbete. År 2014 utsåg revisionsrätten en ledamot för kontakter med andra institutioner och en talesperson. Vi anordnade också flera evenemang för att skapa tillfällen till dialog med högnivåintressenter på EU-nivå och nationell nivå. I denna rapport uppmärksammas en konferens om ansvarsutkrävande i EU, som samlade ett ansenligt antal av dem som ansvarar för förvaltningen och granskningen av EU-medel, bland annat ledamöter av Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, högre revisionsorgan och forskare. Ett huvudanförande hölls av Europaparlamentets vice talman och före detta kommissionsledamoten Olli Rehn. Vi belyser också det besök som en delegation ledamöter från revisionsrätten gjorde i Litauen, där de träffade parlamentsledamöter, regeringsmedlemmar och företrädare för Litauens högre revisionsorgan samt Litauens centralbank.

Under hela året vägleddes vårt arbete och de åtgärder vi vidtog för att reformera revisionsrätten av vår strategi för 2013–2017. Under 2014 förkortade vi den tid som vi i genomsnitt behöver för att utarbeta våra särskilda rapporter och vi minskade antalet anställda i enlighet med en interinstitutionell överenskommelse. Vi lade också grunden till framtida effektivitetsvinster genom ett projekt för interna reformer. Genom projektet ska vi övervaka genomförandet av rekommendationer från interna arbetsgrupper och från den oberoende externa sakkunnigbedömningen (peer review) av våra effektivitetsrevisioner samt från betänkandet från Europaparlamentet om revisionsrättens framtid.

Revisionsrätten ligger i Luxemburg men vårt arbete innebär att granskningsteamen måste åka dit där EU-medlen används för att samla in revisionsbevis. Vår årliga verksamhetsrapport ger en översikt över revisionsbesöken och de rapporter som vi utarbetar. Vår revision nyligen av EU:s stöd till europeisk flygplatsinfrastruktur beskrivs mer ingående. Den är ett utmärkt exempel på vår effektivitetsrevision, där vi bedömer EU-finansieringens effekter och mervärde, och på vad som krävs för att revisionsrätten ska fullgöra sitt uppdrag. Den vittnar också om engagemanget och professionalismen hos revisionsrättens personal vars sakkunskap och hårda arbete institutionen och de medborgare den tjänar alltid kan lita på.

Vítor Manuel da Silva Caldeira
ordförande

2014 i korthet

Vår verksamhet

•Årsrapporter om EU:s budget och Europeiska utvecklingsfonden för budgetåret 2013.

•51 särskilda årsrapporter om EU:s byråer, decentraliserade organ och gemensamma företag för budgetåret 2013, med två sammanfattande rapporter.

•24 särskilda rapporter om specifika budgetområden eller förvaltningsteman, från banktillsyn i EU till EU-finansierad flygplatsinfrastruktur.

•Sju yttranden och andra produkter som på olika sätt bidrog till den ekonomiska förvaltningen, från reformen av EU:s egna medel till en analys av de potentiella besparingarna om Europaparlamentet hade endast ett säte.

•Två översiktliga analyser, den ena om utmaningar när det gäller ansvarsutkrävande och offentlig revision i EU och den andra om risker i samband med EU:s ekonomiska förvaltning.

•En högnivåkonferens om ansvarsutkrävande och offentlig revision i EU.

•Värd för ett sammanträde i kontaktkommittén för ordförandena för EU-medlemsstaternas högre revisionsorgan om närmare samarbete mellan högre nationella revisionsorgan och revisionsrätten.

Vår förvaltning

•Revisionsrätten fick sex nya ledamöter – Alex Brenninkmeijer, Danièle Lamarque, Nikolaos Milionis, Phil Wynn Owen, Klaus-Heiner Lehne och Oskar Herics – 2014. Kollegiet av ledamöter valde om Vítor Caldeira till ordförande för revisionsrätten för en treårsperiod och utsåg Ville Itälä till ledamot med ansvar för kontakter med andra institutioner.

•Revisionsrättens strategi 2013–2017 gav en impuls till förändring av organisationen: vi inrättade ett projekt för interna reformer som ska effektivisera revisionsprocessen och se till att våra resurser organiseras på ett mer flexibelt sätt.

•Fortsatta förbättringar av den administrativa effektiviteten utifrån förenklade förfaranden och en omfördelning av personal från stödtjänster till revision. Vi genomförde också en jämställdhetsplan.

Revisionsrättens lokaler i Luxemburg.

Vår verksamhet

Granskningsrapporter och andra produkter

Europeiska revisionsrättens tre viktigaste produkter är följande:

•Årsrapporter med i första hand resultaten av finansiella revisioner och regelefterlevnadsrevisioner av Europeiska unionens budget och Europeiska utvecklingsfonden. Dessutom offentliggörs särskilda årsrapporter om EU:s byråer, decentraliserade organ och gemensamma företag separat.

•Särskilda rapporter som offentliggörs under hela året och innehåller resultatet av utvalda revisioner av specifika budgetområden eller förvaltningsteman. De är främst effektivitetsrevisioner.

•Yttranden över ny eller uppdaterad lagstiftning med effekter på den ekonomiska förvaltningen och andra granskningsbaserade produkter antingen på begäran av en annan institution eller på revisionsrättens eget initiativ.

År 2014 levererade revisionsrätten det största antalet produkter någonsin, även nya produkter. Årsrapporterna fortsätter att innehålla mycket analytisk information och en utförlig presentation av resultaten av våra finansiella revisioner och regelefterlevnadsrevisioner. För 2014 ökade vi vårt fokus på resultat för att kunna ge EU:s budgetmyndighet ytterligare kunskap om kvaliteten på genomförandet av EU:s budget. Som ett komplement till årsrapporterna offentliggjorde vi för första gången en sammanfattning av våra granskningsresultat när det gäller utgifter med delad förvaltning för jordbruk och sammanhållning 2009–2013 och gav därmed ett flerårigt perspektiv. Den andra stora nyheten var en ny produkt som kallas översiktlig analys. Översiktliga analyser innehåller information om och analyser av centrala frågor med utgångspunkt i våra revisionskunskaper. Vi offentliggjorde två sådana analyser 2014, den ena om de största utmaningarna när det gäller ansvarsutkrävande och offentlig revision som EU står inför och den andra om risker i samband med EU:s ekonomiska förvaltning.

| 2012 | 2013 | 2014
Årsrapporter om EU:s budget och Europeiska utvecklingsfonden | 2 | 2 | 2
Särskilda årsrapporter om EU:s byråer och decentraliserade organ | 50 | 50 | 51
Särskilda rapporter | 25 | 19 | 24
Yttranden och övriga produkter | 10 | 6 | 14
Totalt | 87 | 77 | 91

Samtliga granskningsrapporter, yttranden och översiktliga analyser finns i sin helhet på Europeiska revisionsrättens webbplats (eca.europa.eu) på 23 EU-språk.

Revisionsbesök 2014

Den allra största delen av revisionsarbetet utförs i revisionsrättens lokaler i Luxemburg, men revisorerna besöker också medlemsstaternas myndigheter och andra mottagare av EU-medel, däribland internationella organisationers huvudkontor, till exempel Världshälsoorganisationen (WHO) i Schweiz, och EU:s byråer och organ. Syftet med besöken är att inhämta direkta revisionsbevis hos dem som hanterar, förvaltar och betalar ut EU-medel och hos de slutmottagare som tar emot dem. Granskningsteamen består i allmänhet av två eller tre revisorer, och ett revisionsbesök kan vara mellan några dagar och två veckor beroende på typen av revision och reseavståndet. Inom EU görs revisionsbesöken ofta i samarbete med det högre revisionsorganet i den berörda medlemsstaten.

Hur ofta enskilda medlemsstater och mottagarländer besöks och hur mycket granskningsarbete som utförs beror på typen av revision och på resultatet av stickprovsgranskningen. Antalet revisionsbesök och besökens längd kan därför variera mellan olika länder och från år till år.

År 2014 utförde revisionsrättens revisorer revision på plats under 4 915 dagar – i medlemsstaterna och utanför EU – för att inhämta revisionsbevis till årsrapporterna och utvalda granskningsuppgifter (särskilda rapporter). En hel del tid tillbringades också vid EU:s institutioner i Bryssel och Luxemburg och vid decentraliserade byråer och organ runtom i EU. År 2014 tillbringade revisorerna färre dagar med att granska på plats jämfört med tidigare år. Detta återspeglar effektivare arbetsmetoder och ökad användning av teknik, till exempel videokonferenser.

EU-revisorer kontrollerar anläggningar för godstransporter till sjöss.

EU:s revisorer
tillbringade

4 915 dagar

med att granska
på plats

Antal dagar med revision på plats 2014

Årsrapport om genomförandet av EU:s budget för 2013

Under 2014 gällde huvuddelen av revisionsrättens finansiella revisioner och regelefterlevnadsrevisioner genomförandet av EU:s budget 2013. Den årsrapport för 2013 som arbetet mynnade ut i offentliggjordes den 5 november 2014 och presenterades för våra intressenter, såsom Europaparlamentet och dess budgetkontrollutskott, EU-rådet (ekonomiska och finansiella frågor) och nationella parlament och regeringar, och för medierna.

Målet med årsrapporten är att leverera resultat och slutsatser som hjälper Europaparlamentet, rådet och medborgarna att bedöma kvaliteten på EU:s ekonomiska förvaltning. Vi lämnar också relevanta rekommendationer till förbättringar. Av central betydelse i årsrapporten för 2013 var den tjugonde årliga revisionsförklaringen (DAS) om tillförlitligheten i EU:s räkenskaper och korrektheten i de transaktioner som ligger till grund för dem. Denna årsrapport innehöll mer information om resultatet av EU:s utgifter och om kommissionens resultatrapportering.

4,7 %

uppskattad felprocent i

EU:s budget

Ordförande Caldeira lämnar över årsrapporten för 2013 till Europaparlamentets talman Martin Schulz.

Huvudbudskapen i årsrapporten för 2013

οRevisionsrätten gjorde ett uttalande utan reservation om tillförlitligheten i Europeiska unionens räkenskaper för 2013. Inkomsterna 2013 var som helhet lagliga och korrekta, vilket även åtagandena var.

οBetalningarna 2013 innehöll väsentliga fel. Därför avgav revisionsrätten ett uttalande med avvikande mening om deras laglighet och korrekthet. Den uppskattade felprocenten, som mäter graden av oriktighet, för betalningarna 2013 var 4,7 %, vilket är nästan densamma som för 2012 (4,8 %), och fortfarande över väsentlighetsgränsen på 2 %.

οDe utgiftsområden där det förekom mest fel var regionalpolitik, energi och transport där den uppskattade felprocenten var 6,9 % och landsbygdsutveckling, miljö, fiske och hälsa där den uppskattade felprocenten var 6,7 %. När det gäller delad förvaltning som helhet var den uppskattade felprocenten 5,2 %.

οGenerellt sätt var de granskade systemen för övervakning och kontroll delvis ändamålsenliga när det gällde att garantera betalningarnas korrekthet med stora skillnader mellan medlemsstaterna. Liksom 2012 hade medlemsstaternas myndigheter tillgång till tillräckligt med information om en stor andel av de transaktioner som innehöll fel på områdena med delad förvaltning för att upptäcka och korrigera felen innan de krävde ersättning från kommissionen.

οKorrigerande åtgärder och återvinningsåtgärder som vidtogs av myndigheter i medlemsstaterna och kommissionen hade en positiv effekt på den uppskattade felprocenten. Utan dessa åtgärder hade den övergripande uppskattade felprocenten varit 6,3 %.

οVid användningen av EU-medlen under programperioden 2007–2013 var man inriktad på anslagsutnyttjande (”använd dem eller förlora dem”) och regelefterlevnad och inte på att uppnå goda resultat. Denna otillräckliga inriktning på resultat är en grundläggande brist i utformningen av en stor del av EU:s budget.

2013 års resultat av transaktionsgranskningen av EU:s utgiftsområden

Tabellen är hämtad från 2013 års EU-revisionen i korthet, som finns på vår webbsida (eca.europa.eu).

Jordbruk och sammanhållning: en översikt över EU:s utgifter 2007–2013

Vid sidan av årsrapporterna offentliggjorde vi för första gången 2014 – på 23 språk – ett bakgrundsdokument för att ge ett flerårigt perspektiv på iakttagelserna i vår revisionsförklaring på de två stora utgiftsområdena jordbruk och sammanhållning. I dokumentet redovisade vi lärdomar som dragits när det gäller EU:s ekonomiska förvaltning och kontroll under den senaste utgiftsperioden och vi sammanfattade våra granskningsresultat och identifierade utmaningar i den nya utgiftsperioden 2014–2020. Vi uppfyllde även Europaparlamentets begäran om landsspecifik information vid delad förvaltning.

Huvudbudskap:

οMed undantag för jordbrukspolitikens direktstöd och marknadsstöd till jordbrukare är trycket på att använda medel en väsentlig risk vid utgifter med delad förvaltning.

οDe största riskerna när det gäller jordbruksutgifternas korrekthet är att mark, djur eller kostnader som stödet bygger på, eller stödmottagare, inte är stödberättigande och att stödet beräknas fel. Överträdelser av kraven för miljövänligt jordbruk, särskilda krav för investeringsprojekt och upphandlingsregler är viktiga faktorer som ökar riskerna när det gäller utgifter för landsbygdsutveckling.

οDen största risken när det gäller sammanhållningsutgifter gäller överträdelser av EU:s och/eller nationella regler för offentlig upphandling. Den näst största risken är att utgifter (eller projekt) inte är berättigade till EU-bidrag.

οKontrollsystemen kan visserligen förbättras betydligt men den avgörande utmaningen handlar om att göra programmen enklare att förvalta. Revisionsrätten finner fel i alla EU-medlemsstater. Många fel har uppkommit därför att den övergripande förvaltnings- och kontrollstrukturen är komplex.

οRapporteringen om risker och fel från medlemsstaternas myndigheter har förbättrats men det är fortfarande mycket svårt för kommissionen att få bekräftelse på att informationen är tillförlitlig.

οÄndringarna av förordningarna för den nya perioden kanske inte kommer att ha någon större samlad betydelse för risknivån.

Årsrapport om Europeiska utvecklingsfonden för 2013

Europeiska utvecklingsfonden (EUF) finansieras av EU:s medlemsstater men förvaltas utanför ramen för EU-budgeten och styrs av en egen budgetförordning. Europeiska kommissionen ansvarar för det ekonomiska genomförandet av insatser som finansieras med EUF:s resurser.

EUF ger EU-stöd för utvecklingssamarbete till länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) och utomeuropeiska länder och territorier (ULT) på grundval av Cotonouavtalet från 2000. Utgifterna har sin tyngdpunkt på målet att minska och på sikt utrota fattigdomen, i överensstämmelse med målen att åstadkomma en hållbar utveckling och uppnå en gradvis integrering av AVS-länderna och ULT-länderna i världsekonomin. Stödet baseras på de tre inbördes kompletterande pelarna utvecklingssamarbete, ekonomiskt samarbete och handelssamarbete och en politisk dimension.

Revisionsrättens årsrapport om EUF för 2013 offentliggjordes samtidigt med årsrapporten om EU:s budget den 5 november 2014. Den innehöll den tjugonde revisionsförklaringen om EUF.

Revisionsrätten konstaterade att räkenskaperna för 2013 ger en rättvisande bild av EUF:s finansiella ställning, det finansiella resultatet, kassaflödena och förändringar i nettotillgångarna. Revisionsrätten uppskattade felprocenten till 3,4 % av EUF:s utgiftstransaktioner för budgetåret 2013, en ökning jämfört med 3,0 % för 2012.

Särskilda årsrapporter för 2013

År 2014 utarbetade och offentliggjorde revisionsrätten 51 särskilda årsrapporter för budgetåret 2013. De omfattade 41 europeiska decentraliserade organ, genomförandeorgan och andra organ, de sju europeiska gemensamma forskningsföretagen samt Europeiska centralbanken, Europaskolorna och kommunikationsinfrastrukturen Sisnet.

Vi offentliggjorde också två sammanfattningar med en översikt över resultaten av våra årliga revisioner avseende budgetåret 2013 – den ena om EU:s byråer och organ och den andra om de gemensamma forskningsföretagen. Dessa två sammanfattningar, som underlättar analyser och jämförelser, presenterades för Europaparlamentets talman och parlamentets budgetkontrollutskott, rådet (allmänna frågor) och rådets budgetkommitté. Tillsammans med de särskilda årsrapporterna finns de tillgängliga på vår webbplats (eca.europa.eu).

EU:s byråer, organ och gemensamma företag inrättas genom EU-lagstiftningen för att fullgöra specifika uppgifter och är spridda över hela EU. De är verksamma på många områden, till exempel säkerhet, skydd, hälsa, forskning, finans, migration och resor. Varje byrå har ett eget mandat, en egen styrelse, en egen direktör, egen personal och en egen budget. Den ekonomiska risken med byråerna, organen och de gemensamma företagen är relativt låg i förhållande till EU:s totala budget, men anseenderisken för EU är hög; byråerna får mycket uppmärksamhet i medlemsstaterna och har stort inflytande på politik och beslutsfattande och programgenomförande på områden som är av central betydelse för EU-medborgarna.

51

särskilda årsrapporter

utarbetades

under året

För alla de 41 byråerna och andra organen gjorde vi uttalanden utan reservation om tillförlitligheten i räkenskaperna för 2013. De transaktioner som ligger till grund för räkenskaperna var i alla väsentliga avseenden lagliga och korrekta för alla byråer och andra organ utom två. Vi gjorde uttalanden med reservation för EIT (Europeiska institutet för innovation och teknik) och för Frontex (Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser). Dessutom var de sju gemensamma företagens räkenskaper för 2013 tillförlitliga, men för tre av dem gjorde vi uttalanden med reservation när det gällde de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet: Artemis (inbyggda datorsystem), Eniac (nanoelektronik) och IMI (teknikinitiativ för innovativa läkemedel).

Vad beträffar Europaskolorna kunde vi inte dra några slutsatser om huruvida deras konsoliderade årsredovisningar för 2013 inte innehöll några väsentliga felaktigheter på grund av deras fortsatta brister i redovisningen och kontrollen.

Vi granskade Europeiska centralbankens förvaltning av dess koldioxidavtryck och konstaterade att banken visserligen hade vidtagit åtgärder för att minska de negativa effekterna på miljön av sin administrativa verksamhet men att ytterligare ansträngningar och åtgärder behövs.

Kontoret för harmonisering i den inre marknaden (varumärken och mönster) (KHIM) i Alicante.

Särskilda rapporter 2014

Utöver årsrapporterna och de särskilda årsrapporterna offentliggör revisionsrätten särskilda rapporter under hela året. De gäller effektivitets- och regelefterlevnadsrevisioner av specifika budgetområden eller utvalda förvaltningsteman. Vi väljer ut och utformar dessa granskningsuppgifter så att de ska få största möjliga effekt och så att våra resurser används på bästa sätt.

Vid valet av teman tar revisionsrätten hänsyn till

•riskerna för oriktigheter eller bristfälliga resultat på utgifts- eller politikområdet,

•sin potential att bidra med ett mervärde genom revisionen,

•politiskt intresse och allmänintresse.

24

särskilda rapporter

utarbetades 2014

De viktigaste etapperna i en utvald effektivitetsrevision eller regelefterlevnadsrevision

Korta sammanfattningar av de 24 särskilda rapporter som revisionsrätten antog 2014 presenteras nedan under de olika rubrikerna i budgetramen för 2014–2020 – EU:s fleråriga budget.

Smart tillväxt för alla

Smart tillväxt för alla omfattar följande två områden:

Konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning inbegriper finansiering av forskning och innovation, utbildning, transeuropeiska energinät, transportnät och telekommunikationsnät, socialpolitik, utveckling av företag etc. De EU-medel som avsatts för konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning under perioden 2014–2020 uppgår – i löpande priser – till 142 miljarder euro eller 13 % av den totala EU-budgeten.

Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning omfattar regionalpolitik som syftar till att hjälpa de minst utvecklade länderna och regionerna i EU att hämta in de övriga EU-ländernas försprång, stärka konkurrenskraften i alla regioner och utveckla samarbetet mellan dem. EU:s planerade sammanhållningsutgifter för perioden 2014–2020 uppgår – i löpande priser – till 367 miljarder euro eller 34 % av den totala EU-budgeten.

Under 2014 utarbetade revisionsrätten följande särskilda rapporter på detta område:

•Ändamålsenligheten i kollektivtrafikprojekt i städer som får EU-stöd (1/2014) – revisionsrätten bedömde genomförandet av och ändamålsenligheten i kollektivtrafikprojekt som medfinansierats av EU:s strukturfonder för att ta reda på om de tillgodoser användarnas behov och uppfyller sina mål.

Vi konstaterade att två tredjedelar av de kollektivtrafikprojekt som medfinansierats av EU:s strukturfonder underutnyttjades. Brister i projektutformningen och rörlighetspolitiken var två av huvudskälen till det. Detta otillfredsställande resultat följdes i regel inte upp av de projektansvariga eller de nationella myndigheterna. I allmänhet levererades infrastruktur och fordon i merparten av projekten i enlighet med projektspecifikationerna. Stora förseningar och kostnadsöverskridanden konstaterades men när projekten väl hade slutförts tillgodosåg nästan alla granskade projekt användarnas behov.

Europeiska städer behöver öka rörligheten och minska trafikstockningar, antalet olycksfall och föroreningar genom lokala rörlighetsstrategier. Mellan perioderna 2000–2006 och 2007–2013 anslog EU 10,7 miljarder euro till stadstransporter. De medfinansierade projekten hjälper städer att införa system för stadstransporter, exempelvis tunnelbanor, spårvagnar och bussar.

Spårvagnar och bussar är viktiga transportmedel i städer.

•Sammanhållningsstödet till produktion av förnybar energi – har det lett till bra resultat? (6/2014) – revisionsrätten bedömde vilka resultat som hade uppnåtts med hjälp av de två viktigaste finansieringskällorna för främjande av förnybar energi – Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden – och granskade om stödet hade gått till noga prioriterade, kostnadseffektiva och mogna projekt för produktion av energi från förnybara energikällor som hade rationella mål, och i vilken utsträckning projekten hade bidragit till att uppnå 2020-målet om energi från förnybara energikällor.

Revisionsrätten konstaterade att det krävs förbättringar om EU-finansieringen i så stor utsträckning som möjligt ska bidra till att målet uppnås. De granskade projekten levererade output som planerat och merparten av dem var tillräckligt mogna och redo att genomföras när de valdes ut. Det förekom inga större kostnadsöverskridanden eller förseningar, och anläggningarna för produktion av energi från förnybara energikällor hade installerats som planerat och var i drift. Men energiproduktionsresultaten uppnåddes inte alltid eller så mättes de inte korrekt. Generellt sett fick man begränsad valuta för pengarna eftersom kostnadseffektivitet inte var den vägledande principen när projekten planerades och genomfördes, och utgifterna hade endast ett begränsat europeiskt mervärde.

Europeiska unionens råd har fastställt ett bindande mål för EU om att 20 % av den slutliga energianvändningen (brutto) ska komma från förnybara energikällor senast 2020. Omkring 4,7 miljarder euro avsattes till förnybar energi genom Eruf och Sammanhållningsfonden för programperioden 2007–2013.

•Har Eruf på ett framgångsrikt sätt stött utvecklingen av företagsinkubatorer? (7/2014) – revisionsrätten bedömde huruvida de företagsinkubatorer som medfinansierats av Eruf på ett framgångsrikt sätt hade gett stöd till nystartade företag med hög potential.

Revisionsrätten konstaterade att EU hade gett ett betydande ekonomiskt bidrag till skapandet av infrastruktur för företagsinkubatorer, särskilt i medlemsstater där denna typ av företagsstöd är relativt sällsynt. De granskade inkubatorernas resultat var dock blygsamma. Tillhandahållandet av inkubationstjänster var inte så stort på grund av ekonomiska begränsningar och en låg grad av inkubationsverksamhet. Detta förklarades främst av att det inte fanns någon expertkunskap om inkubationsmetoder samt av brister i förvaltningssystemen.

Företagsinkubatorer syftar till att stödja lyckad etablering och vidareutveckling av nystartade företag. Därför har stöd till små och medelstora företag blivit en allt viktigare politisk prioritering under årens lopp. EU:s utgifter på detta område uppgick till 38 miljarder euro under perioden 2007–2013.

Den Eruf-medfinansierade Deltabyggnaden i Wrocławs teknikpark. Arkitekt: Anna Kościuk.

•Är Eruf ändamålsenlig när det gäller att finansiera projekt som direkt främjar biologisk mångfald i enlighet med EU:s strategi för biologisk mångfald fram till 2020? (12/2014) – revisionsrätten granskade om medlemsstaterna utnyttjade den tillgängliga Eruf-finansieringen för att direkt främja biologisk mångfald och bedömde huruvida de medfinansierade projekten var ändamålsenliga när det gällde att hejda förlusten av biologisk mångfald.

Revisionsrätten konstaterade att medlemsstaternas utnyttjande av Eruf-finansieringen till projekt var mindre än på andra Eruf-utgiftsområden. Om Eruf ska fortsätta att bidra till genomförandet av EU:s strategi för att hejda förlusten av biologisk mångfald fram till 2020, bör kommissionen ge medlemsstaterna mer stöd när det gäller att genomföra specifika skydds- och förvaltningsplaner för livsmiljöer och arter. De medfinansierade projekten överensstämde i regel med de nationella prioriteringarna och EU:s prioriteringar för biologisk mångfald. Men bedömningen av deras ändamålsenlighet undergrävdes, eftersom de flesta medlemsstater varken hade resultatindikatorer eller övervakningssystem för att bedöma livsmiljöers och arters utveckling.

Att skydda den biologiska mångfalden är en central prioritering för EU. Efter misslyckandet med att uppnå det tidigare målet och hejda förlusten av biologisk mångfald i Europa till 2010, godkände rådet en ny strategi fram till 2020. 2,8 miljarder euro avsattes under programperioden 2007–2013 till direkt främjande av biologisk mångfald och naturskydd inom Eruf.

•Har Eruf-stödet till små och medelstora företag när det gäller e-handel varit ändamålsenligt? (20/2014) – revisionsrätten bedömde huruvida de operativa programmen utgjorde en god grund för ett effektivt stöd till e-handelsåtgärder för små och medelstora företag, huruvida förvaltningsmyndigheterna valde ut och övervakade e-handelsprojekten ordentligt och huruvida de e-handelsprojekt som medfinansierats av Eruf hade genomförts framgångsrikt och gett mätbar nytta.

Revisionsrätten konstaterade att stödet från Eruf till små och medelstora företag när det gäller e-handel – köp och försäljning av varor på internet – har bidragit till att öka tillgången på företagstjänster online. Brister i övervakningen gjorde det dock omöjligt att bedöma i vilken utsträckning Eruf-stödet har bidragit till att EU:s och medlemsstaternas IKT-mål har uppnåtts. Bristfälliga urvalsförfaranden i medlemsstaterna innebär att många projekt troligen inte ger valuta för pengarna. Förvaltarna av programmen var mer inriktade på att utnyttja pengarna (output) än på att uppnå resultat.

Kommissionen uppmuntrar e-handel genom sin digitala agenda för Europa. Tre miljarder euro i EU-medel budgeterades mellan 2007 och 2013 från Eruf för att hjälpa småföretag att utnyttja IKT bättre.

Se revisionsrättens video om särskild rapport nr 20/2014 Har Eruf-stödet till små och medelstora företag när det gäller e-handel varit ändamålsenligt? på EUauditorsECA på Youtube.

En effektivitetsrevision i fokus – EU-finansierad flygplatsinfrastruktur: dålig valuta för pengarna (21/2014)

Stängd del av en överdimensionerad terminal på Fuerteventuras flygplats.

Lufttrafiken i Europa har ökat under många år och kommer enligt uppskattningar att bli nästan dubbelt så stor till 2030. Trots att syftet med EU:s luftfartspolitik har varit att övervinna kapacitetsproblem och bygga ytterligare infrastruktur, bättre utnyttja befintliga anläggningar, optimera flygplatstjänsterna och integrera andra transportmedel, kommer Europa inte att kunna tillgodose en stor del av denna efterfrågan på grund av bristen på ban- och markinfrastruktur.

Det finns mer än 500 flygplatser med kommersiell trafik i Europa som direkt och indirekt sysselsätter mer än en miljon människor och som – tillsammans med flygbolag – bidrar med mer än 140 miljarder euro till Europas ekonomi. Flygplatsrelaterade infrastrukturprojekt är ett stort utgiftsområde i EU:s budget: EU anslog cirka 4,5 miljarder euro till sådana projekt under programperioderna mellan 2000 och 2013, varav mer än 2,8 miljarder euro var sammanhållningspolitiska medel.

Revisionsrätten utförde en effektivitetsrevision av detta stöd för att undersöka om det fanns ett påvisat behov av investeringarna, om byggnadsarbetena blev klara i tid och inom budgeten och om den nybyggda eller uppgraderade infrastrukturen utnyttjades fullt ut. Vi bedömde om investeringarna ledde till ett ökat passagerarantal och en förbättrad kundservice och om de EU-finansierade flygplatserna var ekonomiskt hållbara.

Våra revisorer genomförde sitt arbete mellan maj 2013 och oktober 2014 och var inriktade på 20 EU-finansierade flygplatser i Estland, Grekland, Italien, Polen och Spanien. De fick mer än 600 miljoner euro i EU-finansiering mellan 2000 och 2013. Granskningsteamet granskade gällande lagstiftning, dokument om planeringen av luftfarten i de fem medlemsstaterna och publikationer från de främsta branschorganisationerna. Framför allt besökte de de 20 flygplatserna för att bedöma och inhämta direkta bevis om EU-finansieringens output, resultat och effekter och flygplatsernas ekonomiska situation.

Vi drog slutsatsen att de EU-finansierade investeringarna i flygplatser gav dålig valuta för pengarna. Alltför många flygplatser, som ofta låg mycket nära varandra, fick finansiering för liknande infrastruktur som i många fall dessutom var överdimensionerad. Endast hälften av de granskade flygplatserna lyckades öka passagerarantalet. Förbättringar av kundservicen eller regionala socioekonomiska fördelar, till exempel att nya jobb skapades, mättes eller påvisades inte.

Vi konstaterade också att sju av flygplatserna inte var ekonomiskt självbärande och att de kämpar för att kunna fortsätta vara i drift utan mer offentligt stöd. Vad beträffar merparten av de granskade flygplatserna konstaterade vårt granskningsteam stora förseningar i uppförandet och leveransen av infrastrukturen. Nästan hälften av flygplatserna hade kostnadsöverskridanden, vilket innebar att medlemsstaterna var tvungna att använda nästan 100 miljoner euro mer från sina nationella budgetar än vad som ursprungligen hade planerats.

Finansieringen samordnades inte på ett bra sätt av medlemsstaterna, eftersom de flesta länderna inte hade någon strategisk långsiktig plan för flygplatsutveckling. Finansieringen övervakades dessutom inte tillräckligt av kommissionen, som i allmänhet inte vet vilka flygplatser som får finansiering eller hur mycket de får. Den här situationen gör att kommissionen inte har en fullständig bild av alla EU-investeringar som går till flygplatser och det begränsar dess möjligheter att övervaka och se till att politiken utformas och genomförs korrekt.

Utifrån dessa iakttagelser rekommenderade vi att kommissionen med början under programperioden 2014–2020 ser till att medlemsstaterna endast beviljar EU-finansiering till flygplatsinfrastruktur till flygplatser som är ekonomiskt bärkraftiga och för vilka investeringsbehoven har bedömts och påvisats ordentligt. Vi rekommenderade också att medlemsstaterna har sammanhängande regionala, nationella eller överstatliga planer för flygplatsutveckling för att undvika överkapacitet, överlappning och investeringar i flygplatsinfrastruktur som inte är samordnade.

I sitt svar försäkrade kommissionen att den har lärt av erfarenheterna. Därför har den infört ett radikalt annorlunda tillvägagångssätt i den tillämpliga lagstiftningen när det gäller programperioden 2014–2020. Rapporten presenterades för Europaparlamentet som helt och hållet ställde sig bakom revisionsrättens slutsatser och rekommendationer.

När rapporten offentliggjordes väckte den stort medieintresse. Mediebevakningen var störst i Spanien, men det förekom även rubriker i större internationella tidningar, tv-inslag och kommentarer i sociala medier.

Från vänster till höger: Afonso de Castro, Jasmine Mitterbuchner, Patrick Weldon, Mircea Radulescu, Pietro Puricella, Joël Costantzer, George Pufan (ledamot av revisionsrätten med ansvar för rapporten), Fernando Pascual Gil, Luc T’Joen, Tomasz Plebanowicz, Lorenzo Pirelli, Efstratios Varetidis, Jelena Magermane och Erki Must.

Hållbar tillväxt: naturresurser

EU har ett omfattande politiskt ansvar för jordbruk och landsbygdsutveckling, fiske och miljö. De planerade utgifterna för 2014–2020 uppgår – i löpande priser – till 420 miljarder euro, vilket motsvarar 39 % av den totala EU-budgeten.

Tre fjärdedelar av utgifterna är direktstöd till jordbrukare och stöd till jordbruksmarknader genom Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) – den ”första pelaren” i den gemensamma jordbrukspolitiken. En femtedel av utgifterna går till EU-stöd till landsbygdsutveckling, som finansieras via Europeiska fonden för landsbygdsutveckling (Ejflu), den ”andra pelaren” i den gemensamma jordbrukspolitiken. Förvaltningen av jordbruk och landsbygdsutveckling delas mellan kommissionen och medlemsstaterna.

Under 2014 utarbetade revisionsrätten följande särskilda rapporter på detta område:

•Integrering av EU:s vattenpolitikmål i den gemensamma jordbrukspolitiken: delvis en framgång (4/2014) – revisionsrätten bedömde om EU:s vattenpolitikmål framgångsrikt hade integrerats i den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP).

Vi konstaterade att EU endast har varit delvis framgångsrikt med att integrera vattenpolitikmålen i GJP. Det förekommer brister i de två instrumenten för integrering (tvärvillkor och landsbygdsutveckling) och förseningar och brister i genomförandet av ramdirektivet om vatten. GJP-instrumenten har hittills haft en positiv effekt när det gäller att bidra till de politiska målen att förbättra vattenkvantiteten och vattenkvaliteten. Men dessa instrument har sina begränsningar när det gäller de politiska ambitioner som fastställts för GJP. Till exempel medger inget av dessa två instrument att principen om att förorenaren betalar tillämpas fullt ut när GJP-medel används. Vidare är kunskapen otillräcklig, inom EU:s institutioner och i medlemsstaterna, om vilken påverkan jordbruket har på vatten och hur denna påverkan utvecklas.

Att skydda kvaliteten på Europas vattenresurser prioriteras av EU. Jordbruket har som en av de främsta användarna och förorenarna av vatten en nyckelroll att spela när det gäller en hållbar förvaltning av denna resurs. GJP står för knappt 40 % av EU:s budget (mer än 50 miljarder euro 2014) och via den försöker EU påverka jordbruksmetoder som inverkar på vatten.

•Har kommissionens förvaltning av integreringen av kopplat stöd i systemet med samlat gårdsstöd varit ändamålsenlig? (8/2014) – revisionsrätten bedömde hur väl kommissionen förvaltade integreringen av EU-stöd kopplat till specifika kvantiteter av jordbruksproduktion (t.ex. odlad jordbruksmark eller antal djur) i systemet med samlat gårdsstöd efter hälsokontrollen av GJP 2008.

Vi konstaterade att kommissionen under perioden 2010–2012 inte på ett lämpligt sätt övervakade medlemsstaternas beräkning av jordbrukarnas stödrättigheter när det gäller EU:s jordbruksstöd inom systemet med samlat gårdsstöd. Trots att medlemsstaterna oftast hade använt jordbrukarnas referensuppgifter korrekt, fanns det stora brister när det gällde att korrekt tillämpa beräkningsregler och beräkningsprinciper. Kommissionen utnyttjade inte sitt mandat och såg inte till att de kriterier som tillämpades för fördelningen av det tillgängliga stödet alltid överensstämde med EU:s principer, att de följde principerna för en sund ekonomisk förvaltning eller om de skulle kunna påverka marknadsvillkoren. Den ram som kommissionen har inrättat angav inte heller tillräckligt tydligt vilka kontroller medlemsstaterna ska göra, och kvaliteten på medlemsstaternas kontrollsystem varierade.

Huvudsyftet med det samlade gårdsstödet var att ändra politikens inriktning från marknadsstöd till frikopplat inkomststöd till jordbrukare och på så sätt ge dem frihet att producera i enlighet med efterfrågan på marknaden och ge dem en stabilare inkomst. Systemet med samlat gårdsstöd har hittills införts i 18 medlemsstater och svarar för 54 % av hela EU-budgeten för jordbruk och landsbygdsutveckling.

•Förvaltas EU:s stöd till investeringar och säljfrämjande åtgärder inom vinsektorn väl och kan man visa hur stödet har påverkat EU-vinernas konkurrenskraft? (9/2014) – revisionsrätten bedömde om investeringsåtgärderna och de säljfrämjande åtgärderna hade utformats på ett tillfredsställande sätt och undersökte tillgängliga övervaknings- och utvärderingsuppgifter för att bedöma om kommissionen och medlemsstaterna på ett effektivt sätt hade uppnått de förväntade resultaten.

Vi konstaterade att förvaltningen av stödet till investeringar och säljfrämjande åtgärder inom vinsektorn försvårades av brister i utformningen och genomförandet och att man inte alltid har visat hur stödet har påverkat EU-vinernas konkurrenskraft. Den specifika investeringsåtgärden för vinsektorn är inte motiverad, eftersom stöd redan finns inom EU:s landsbygdsutvecklingspolitik. EU-bidraget till de säljfrämjande åtgärderna för vin användes ofta till konsolidering av befintliga marknader i stället för till etablering på nya marknader eller återerövring av gamla marknader. Effekterna av investeringsåtgärden går inte på ett enkelt sätt att särskilja från investeringar inom landsbygdsutveckling.

EU är världens största vinproducent. EU:s stöd syftar till att öka konkurrenskraften och skapa bättre balans mellan utbud och efterfrågan. Medlemsstaterna använde 522 miljoner euro i EU-medel till säljfrämjande åtgärder och 518 miljoner euro till investeringsåtgärder mellan 2009 och 2013. För 2014–2018 har det skett en stor ökning av de medel som avsatts till medlemsstaterna för denna åtgärd.

•Ändamålsenligheten i Europeiska fiskerifondens stöd till vattenbruk (10/2014) – revisionsrätten bedömde om åtgärderna till stöd för vattenbruk hade utformats och genomförts väl på EU- och medlemsstatsnivå, och om EFF gav valuta för pengarna och stöd till en hållbar utveckling av vattenbruket.

Vi konstaterade att åtgärderna till stöd för vattenbruk fram till 2013 inte hade utformats och genomförts väl på EU- och medlemsstatsnivå, och att EFF inte gav valuta för pengarna eller ändamålsenligt stöd till en hållbar utveckling av vattenbruket. Ramen för att förverkliga EU:s mål om en hållbar utveckling av vattenbruket räckte inte, och resultaten var inte tillräckliga. Åtgärderna i medlemsstaterna för att stödja en hållbar utveckling av vattenbruket hade inte utformats och genomförts väl. Medlemsstaternas nationella strategiska planer och operativa program var inte tillräckligt tydliga, och det fanns ingen samlad strategi för sektorn. EFF-finansieringens målinriktning på vattenbruksprojekt var ofta dålig, och vi konstaterade att dessa projekt vanligtvis inte uppnådde de planerade resultaten eller gav god valuta för pengarna.

Varje år producerar EU omkring 1,3 miljoner ton fisk genom vattenbruk, och sektorn omsätter 4 miljarder euro. Ett av målen med den gemensamma fiskeripolitiken under perioden fram till 2013 var att främja en hållbar utveckling av vattenbruket. Fram till maj 2013 hade EFF tillhandahållit över 400 miljoner euro till produktiva investeringar i vattenbruk och i miljö- och hälsoåtgärder.

•Att uppnå sparsamhet: att hålla kostnaderna för EU-finansierade projektbidrag inom landsbygdsutveckling under kontroll (22/2014) – revisionsrätten granskade om de metoder som kommissionen och medlemsstaterna använde var de mest ändamålsenliga för att hålla kostnaderna för landsbygdsutvecklingsbidrag under kontroll.

Vi konstaterade att EU:s medlemsstater skulle kunna göra stora besparingar på bidragen för landsbygdsutvecklingsprojekt och samtidigt säkerställa bättre valuta för pengarna. Revisorerna identifierade fungerande och kostnadseffektiva metoder som medlemsstaterna skulle kunna tillämpa i större omfattning för att kontrollera kostnaderna för landsbygdsutvecklingsbidrag. Medlemsstaternas kontrollsystem var inriktade på kontroll av priserna på de olika varorna eller arbetena i bidragsansökningarna och beaktade inte i samma utsträckning huruvida själva posterna var lämpliga. En del typer av priskontroller var tidskrävande eller gav få garantier för att de godkända kostnaderna var rimliga. I början av programperioden erbjöd kommissionen inte tillräcklig vägledning och spred inte heller god praxis. Den såg inte till att medlemsstaternas system var ändamålsenliga innan de började godkänna stora bidragsvolymer.

Omkring hälften av de 100 miljarder euro i EU:s landsbygdsutvecklingsutgifter som planerades för perioden 2007–2013 tilldelades som bidrag för kostnaderna för investeringar och andra projekt som jordbrukare, landsbygdsföretag, föreningar och lokala myndigheter genomförde.

•Fel i landsbygdsutvecklingsutgifter: Vad beror de på och hur åtgärdas de? (23/2014) – revisionsrätten granskade hur genomförandet av landsbygdsutvecklingspolitiken följer gällande lagar och bestämmelser och identifierade de främsta orsakerna till den höga felprocenten inom landsbygdsutveckling.

Vi konstaterade att merparten av felen inom landsbygdsutvecklingspolitiken beror på överträdelser av villkor som medlemsstaterna har fastställt. Deras kontrollmyndigheter kunde och borde ha upptäckt och korrigerat merparten av felen i investeringsåtgärder inom landsbygdsutveckling. Deras kontrollsystem är bristfälliga eftersom kontrollerna inte är heltäckande och bygger på otillräcklig information. Den genomsnittliga felprocenten för landsbygdsutvecklingsutgifter under de senaste tre åren var 8,2 %. Investeringsåtgärder stod för två tredjedelar av denna felprocent och arealstöd för en tredjedel. Endast 16 % av felprocenten berodde på att direkta bestämmelser i EU-förordningar inte följdes, medan den största delen – 84 % – berodde på överträdelser av de villkor som fastställts på medlemsstatsnivå.

EU och medlemsstaterna anslog mer än 150 miljarder euro till landsbygdsutvecklingspolitik under programperioden 2007–2013. Det beloppet fördelades nästan jämnt mellan investeringsåtgärder och arealstöd. Dessa utgifter innehåller särskilt ofta fel.

•Förvaltas EU:s stöd till förebyggande och restaurering av skogsskador som orsakats av bränder och naturkatastrofer väl? (24/2014) – revisionsrätten bedömde huruvida stödåtgärden (åtgärd 226) inom Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) för restaurering av skogsbeståndet och införande av förebyggande åtgärder har förvaltats väl och huruvida kommissionen och medlemsstaterna kan visa att man med hjälp av stödet har uppnått de avsedda målen på ett kostnadseffektivt sätt.

Vi konstaterade att EU:s stöd till förebyggande av skogsbränder och restaurering av skogsskador som orsakats av naturkatastrofer och bränder inte förvaltades tillräckligt väl. Kommissionen och medlemsstaterna kan inte visa att stödets avsedda resultat har uppnåtts på ett kostnadseffektivt sätt.

Under de senaste 30 åren har i genomsnitt 480 000 hektar skog brunnit i EU varje år. Förebyggande åtgärder stod för mer än 80 % av EU-stödet på 1,5 miljarder euro under perioden 2007–2013.

Säkerhet och medborgarskap

Detta politikområde skapades för att garantera fri rörlighet för personer och erbjuda medborgarna en hög säkerhetsnivå. Det sträcker sig från förvaltningen av EU:s yttre gränser till civil- och straffrättsligt samarbete och inbegriper asyl- och invandringspolitik, polissamarbete och brottsbekämpning. Utgifterna på detta område under perioden 2014–2020 bör – i löpande priser – uppgå till 18 miljarder euro eller under 2 % av den totala budgeten.

Under 2014 utarbetade revisionsrätten följande särskilda rapporter på detta område:

•Lärdomar som dragits av Europeiska kommissionens utveckling av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (3/2014) – revisionsrätten granskade varför kommissionen levererade SIS II mer än sex år senare än planerat och till en kostnad som var åtta gånger högre än i den ursprungliga budgetberäkningen. Vi granskade om det fanns en tillförlitlig nyttokalkyl för SIS II under hela projektet som tog hänsyn till större ändringar av kostnaderna och den förväntade nyttan.

Vi konstaterade att förseningarna och kostnadsöverskridandena berodde på brister i kommissionens förvaltning. Den ursprungliga tidsfristen var orealistisk och kommissionen kunde inte förvalta huvudutvecklingskontraktet ändamålsenligt före 2009. I de ursprungliga beräkningarna av kostnaderna underskattades storleken på den investering som faktiskt krävdes kraftigt. Den totala kostnaden för SIS II uppgick till 189 miljoner euro, jämfört med de 23 miljoner euro som ursprungligen planerades, plus uppskattningsvis 330 miljoner euro för de nationella systemen. Kommissionen visade inte fullt ut att SIS II gav organisationen bäst valuta för pengarna. Men den drog lärdom av sina erfarenheter under den första delen av projektet och har redan utnyttjat en del av dem i samband med utarbetandet av andra stora it-projekt.

Schengens informationssystem används av gränsvakter, polisen, tullen, viseringsmyndigheter och rättsliga myndigheter i hela Schengenområdet. Det innehåller information (registreringar) om personer som kan ha varit inblandade i ett allvarligt brott eller som inte har rätt att resa in i eller vistas i EU. Det innehåller också registreringar om försvunna personer och förlorad eller stulen egendom.

•Fonden för yttre gränser har främjat ekonomisk solidaritet, men resultaten behöver mätas bättre och fonden behöver ge ett större europeiskt mervärde (15/2014) – revisionsrätten bedömde fondens ändamålsenlighet och europeiska mervärde samt i vilken utsträckning dess medfinansierade projekt och program uppnådde sina mål.

Vi konstaterade att fonden har bidragit till förvaltningen av EU:s externa gränser och främjat ekonomisk solidaritet mellan medlemsstaterna. Men det ytterligare europeiska mervärdet har varit begränsat och det övergripande resultatet har inte kunnat mätas på grund av brister i de ansvariga myndigheternas övervakning och allvarliga brister i kommissionens och medlemsstaternas bedömningar. Medlemsstaternas program ingick inte i nationella strategier för gränskontroll och viseringar och de saknade SMART-mål och mätbara indikatorer. Urvalsförfarandena för projekt garanterade inte att medlemsstaternas faktiska behov tillgodosågs. Bristfälliga upphandlingsförfaranden i medlemsstaterna äventyrade en sund ekonomisk förvaltning. Det fanns allvarliga brister i förvaltningen av fonden i nyckelmedlemsstater – Grekland, Spanien, Italien och, under de första finansieringsåren, Malta.

Som EU:s främsta finansieringsinstrument till stöd för förvaltningen av de yttre gränserna levererade fonden för yttre gränser 1,9 miljarder euro under perioden 2007–2013. Det övergripande syftet med fonden var att hjälpa nuvarande och potentiella Schengenstater att säkerställa enhetliga, ändamålsenliga och effektiva kontroller vid de gemensamma yttre gränserna.

Europa i världen

EU:s verksamhet på området yttre förbindelser är inriktad på utvidgning och att främja stabilitet, säkerhet och välstånd i sitt grannskap, aktivt arbeta för en hållbar utveckling på internationell nivå och främja ett globalt politiskt styre och garantera strategisk och civil säkerhet.

EU har avsatt 66 miljarder euro – i löpande priser – i utgifter till dessa mål för perioden 2014–2020, vilket motsvarar 6 % av den totala budgeten. Merparten av utgifterna förvaltas direkt av kommissionen, antingen från huvudkontoret eller genom delegationerna. Visst stöd förvaltas också gemensamt med internationella organisationer.

Under 2014 utarbetade revisionsrätten följande särskilda rapporter på detta område:

•Inrättandet av Europeiska utrikestjänsten (11/2014) – revisionsrätten bedömde om inrättandet av Europeiska utrikestjänsten hade förberetts på ett tillfredsställande sätt, om dess resurser hade prioriterats, organiserats och fördelats effektivt och om den hade samordnat verksamheten på ett ändamålsenligt sätt med kommissionen och medlemsstaterna.

Vi konstaterade att Europeiska utrikestjänsten bör bli effektivare och göra mer för EU och dess medborgare. Inrättandet av Europeiska utrikestjänsten forcerades och förbereddes inte tillräckligt. Brister i prioriteringen, organisationen och fördelningen av resurser minskade dess effektivitet. Samordningen mellan Europeiska utrikestjänsten och kommissionen var endast delvis ändamålsenlig, främst på grund av att samordningsmekanismerna inte var ändamålsenliga och att den finansiella och administrativa ramen vid delegationerna var rigid. Samordningen med medlemsstaterna kan utvecklas ytterligare så att man utnyttjar synergier som informationsutbyte eller samlokalisering och konsulära tjänster, inbegripet skydd till EU-medborgare.

Europeiska utrikestjänsten har sitt högkvarter i Bryssel och består av ett nät av 140 delegationer. För 2014 hade Europeiska utrikestjänsten en budget på 519 miljoner euro fördelade på högkvarteret (41 %) och delegationerna (59 %).

•EU:s återanpassningsstöd efter jordbävningen i Haiti (13/2014) – revisionsrätten granskade om EU:s återanpassningsstöd till landet hade utformats och genomförts väl och om kommissionen på ett lämpligt sätt knöt samman katastrofbiståndet med återanpassnings- och utvecklingsbistånd.

Vi konstaterade att EU:s återanpassningsstöd efter jordbävningen 2010 i Haiti var väl utformat på ett övergripande plan och tillgodosåg landets största behov men att programmen inte genomfördes tillräckligt ändamålsenligt och att katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndet inte knöts samman tillräckligt. Merparten av de granskade programmen levererade – eller skulle sannolikt leverera – den planerade outputen, även om nästan alla blev försenade. Kommissionen var väl medveten om den svåra kontexten, men hanterade inte i tillräcklig utsträckning vissa betydande risker för genomförandet och uppfyllelsen av programmålen. Programmen övervakades men kommissionen och Europeiska utrikestjänsten vidtog inte åtgärder tillräckligt snabbt för att stärka resurserna vid EU-delegationen i Haiti, som inte hade tillräcklig kapacitet att göra besök på plats.

I mars 2010 utlovade 55 givare 5,4 miljarder US-dollar till återanpassning och utveckling för perioden 2010–2012 och ytterligare 3,0 miljarder US-dollar för 2013 och framåt. EU var en av de främsta givarna och gjorde en enskild utfästelse på 1,2 miljarder euro.

•Ändamålsenligheten i att kombinera bidrag från regionala investeringsinstrument med lån från finansinstitut för att stödja EU:s externa politik (16/2014) – revisionsrätten granskade utformningen och förvaltningen av investeringsinstrumenten och om användningen av kombinerad finansiering gav de avsedda vinsterna.

Revisorerna var positiva till utformningen och den generella ändamålsenligheten i att kombinera bidrag från regionala investeringsinstrument med lån från finansinstitut för att stödja EU:s externa politik men pekade samtidigt på ett antal centrala problem som snabbt måste lösas. Instrumenten hade utformats väl men de potentiella fördelarna med kombinerad finansiering hade inte utnyttjats fullt ut på grund av brister i kommissionens förvaltning. I nästan hälften av de granskade projekten fanns det inte tillräckliga bevis för att man skulle kunna dra slutsatsen att bidragen var berättigade. I vissa fall skulle investeringarna sannolikt ha gjorts även utan EU-bidraget. Kommissionen bör se till att bidragsbeviljandet grundar sig på en noggrann, dokumenterad bedömning av bidragens mervärde när det gäller att uppnå EU:s utvecklings-, grannskaps- och utvidgningsmål.

Sedan 2007 har kommissionen inrättat åtta regionala investeringsinstrument. De kombinerar bidrag som finansieras av Europeiska utvecklingsfonden (EUF) och EU:s allmänna budget med lån, framför allt från europeiska utvecklingsfinansinstitut. Syftet med kombinerad finansiering är att titta på investeringsmöjligheter, i regel större infrastrukturprojekt, som kan vara bärkraftiga men som inte lockar till sig tillräcklig finansiering från marknadskällor.

•Kan EU:s initiativ om kompetenscentrum på ett ändamålsenligt sätt bidra till att minska kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära risker som härrör från länder utanför EU? (17/2014) – revisionsrätten bedömde om initiativet byggde på en grundlig analys av situationen före 2010, om initiativet hade en lämplig organisationsstruktur för att lösa de identifierade problemen och om det fanns ett lämpligt förvaltningssystem som var i drift.

Revisorerna var generellt sett positiva till kompentenscentrumens bidrag till att minska kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära risker (CBRN-risker). Initiativet överensstämmer med de prioriteringar som fastställts i den europeiska säkerhetsstrategin och EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen. Initiativet innebär att alla berörda parter i partnerländerna involveras, vilket bidrar till de vidtagna åtgärdernas hållbarhet. Initiativets organisationsstruktur är generellt sett lämplig men dess komplexitet bidrog till förseningar i igångsättandet av projekt.

Initiativet om kompetenscentrumen ska skapa regionala plattformar i olika delar av världen för att hantera CBRN-risker. Det är den enskilt största åtgärden inom den långsiktiga delen av stabilitetsinstrumentet, med en budget på 100 miljoner euro för perioden 2010–2013.

•EuropeAids system för utvärdering och resultatinriktad övervakning (18/2014) – revisionsrätten granskade om dessa system är tillförlitliga, lämpligt organiserade och har tillräckliga resurser, garanterar att relevanta och väl underbyggda iakttagelser produceras och garanterar att de gjorda iakttagelserna utnyttjas maximalt.

Revisorerna var kritiska till systemens tillförlitlighet. Funktionerna för utvärdering och resultatinriktad övervakning är väl organiserade men EuropeAid borde lägga större vikt vid att använda resurserna effektivt. Systemen ger inte tillräcklig information om vilka resultat som uppnås och garanterar inte att iakttagelserna utnyttjas maximalt. De utvärderingar av projekt och program som organiseras av kommissionens delegationer och utförs i partnerländerna förvaltas på ett otillfredsställande sätt: den övergripande tillsynen är otillräcklig, den mängd resurser som används är oklar och det är svårt att få tillgång till resultaten.

Två av de viktigaste delarna i den ram för ansvarsutkrävande som Europeiska kommissionens generaldirektorat för utveckling och samarbete – EuropeAid har upprättat är systemen för utvärdering och resultatinriktad övervakning. Den totala årliga kostnaden för systemen beräknas till mellan 34 och 38 miljoner euro. De årliga utgifterna för utveckling av dessa system uppskattas till omkring 8 miljarder euro.

•EU:s föranslutningsstöd till Serbien (19/2014) – revisionsrätten granskade om kommissionen förvaltade föranslutningsstödet till Serbien under perioden 2007–2013 och stödet till det centrala området samhällsstyrning på ett ändamålsenligt sätt.

Vi konstaterade att EU:s stöd på 1,2 miljarder euro under perioden 2007–2013 totalt sett var ändamålsenligt när det gällde att förbereda Serbien för EU-medlemskap. Finansieringen från föranslutningsinstrumentet (IPA), tillsammans med andra former av stöd, hjälpte Serbien att genomföra sociala och ekonomiska reformer och förbättra förvaltningen av de offentliga finanserna. Utifrån sina erfarenheter från andra länder som tar emot IPA-stöd lägger kommissionen större tonvikt på frågor om samhällsstyrning när den planerar sitt ekonomiska och icke-ekonomiska stöd till Serbien. Kommissionen förvaltade det icke-ekonomiska stödet till Serbien på området samhällsstyrning och korruptionsbekämpning på ett ändamålsenligt sätt. Kommissionen förberedde också Serbien för en decentraliserad förvaltning av EU-medel på ett ändamålsenligt sätt, men endast på det begränsade området förvaltningsstrukturer för IPA.

En fjärdedel av IPA-finansieringen, som uppgick till ungefär 170 miljoner euro per år mellan 2007 och 2013, har gått till samhällsstyrning, som kommissionen har utsett till det mest utmanande området i Serbien. EU kompletterar IPA-finansieringen med visst icke-ekonomiskt stöd för att hjälpa Serbien att förbereda sig för ett EU-medlemskap.

Administration

De administrativa utgifterna för EU:s institutioner, byråer och andra organ omfattar personalkostnader, såsom löner och pensioner, och utgifter för fastigheter, utrustning, energi, kommunikationer och informationsteknik. EU:s planerade utgifter på detta område för perioden 2014–2020 uppgår – i löpande priser – till 70 miljarder euro eller 6 % av den totala EU-budgeten.

Under 2014 utarbetade revisionsrätten följande särskilda rapporter på detta område:

•Hur beräknar, minskar och kompenserar EU:s institutioner och organ sina växthusgasutsläpp? (14/2014) – revisionsrätten bedömde om EU:s institutioner och organ hade strategier för att minska den administrativa verksamhetens miljöpåverkan och om dessa strategier genomfördes ändamålsenligt.

Revisionsrätten uppmanade EU:s institutioner och organ att upprätta en gemensam strategi för att minska växthusgasutsläppen (koldioxidavtryck). Införandet av unionens miljölednings- och miljörevisionsordning går långsamt, med ofullständig information om utsläppens faktiska omfattning. Endast några få institutioner och organ använder miljöanpassad upphandling systematiskt.

EU:s institutioner och organ lyckades vända trenden med ökande växthusgasutsläpp som orsakas av energiförbrukningen i deras byggnader, men med hjälp av de tillgängliga uppgifterna gick det inte att urskilja några tydliga minskande trender när det gällde andra utsläppskällor, till exempel tjänsteresor. Över hälften av de granskade EU-institutionerna och EU-organen hade inte fastställt några kvantifierade mål för att minska sina utsläpp.

EU:s miljöpolitik syftar till en hög skyddsnivå. I fördraget om Europeiska unionens funktionssätt föreskrivs att miljöskyddskraven ska integreras i utformningen och genomförandet av unionens politik och verksamhet i syfte att främja en hållbar utveckling.

Inkomster/egna medel

Egna medel är EU:s inkomster som används till att finansiera utgifter. Det finns tre typer av egna medel: traditionella egna medel (tullar på import från länder utanför EU och sockeravgifter), egna medel som baseras på mervärdesskatt och egna medel som baseras på BNI (som är den största inkomstkällan i EU:s budget).

Under 2014 utarbetade revisionsrätten följande särskilda rapport på detta område:

•Förvaltas förmånsordningar på handelsområdet på ett lämpligt sätt? (2/2014) – revisionsrätten bedömde om kommissionen på ett lämpligt sätt bedömde de ekonomiska konsekvenserna av förmånsordningar på handelsområdet och om kontrollerna av dem på ett ändamålsenligt sätt garanterar att man vid import inte felaktigt kan åtnjuta en förmånstull, vilket leder till förlust av EU-inkomster.

Vi konstaterade att kommissionen med tiden har ökat kvaliteten på sina konsekvensanalyser men att den fortfarande inte tillräckligt analyserar de ekonomiska konsekvenserna av förmånsordningar på handelsområdet. EU förlorar inkomster på grund av bristfälliga tullkontroller i medlemsstaterna som inte förhindrar att viss import felaktigt kan dra nytta av en förmånstull.

Genom unilaterala förmåner beviljar EU utvecklingsländer förmåner så att de får tullfritt tillträde till EU-marknaden. På så sätt bidrar EU till att utrota fattigdomen och främja en hållbar utveckling. År 2011 uppgick värdet på de varor som importerades till EU enligt förmånsordningar på handelsområdet till mer än 242 miljarder euro, vilket motsvarar 14 % av EU:s import.

Finansiell och ekonomisk styrning

EU:s ram för ekonomisk styrning syftar till att förebygga eller upptäcka och korrigera problematiska ekonomiska trender, såsom alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser eller alltför stora statsskulder, som kan hämma tillväxten och äventyra de offentliga finansernas hållbarhet.

Under 2014 utarbetade revisionsrätten sin första särskilda rapport på detta område:

•Den europeiska banktillsynen tar form – EBA och den föränderliga kontexten (5/2014) – revisionsrätten bedömde om kommissionen och Europeiska bankmyndigheten (EBA) på ett tillfredsställande sätt hade fullgjort sitt ansvar att införa nya rutiner för systemet för reglering och tillsyn av banksektorn och undersökte hur väl de nya rutinerna fungerade.

Vi konstaterade att kommissionens reform av lagstiftningen för banksektorn och inrättandet av EBA var ett viktigt första steg som svar på finanskrisen. EBA tillhandahöll delar i ett nytt regelverk och ett nytt tillsynssystem för banksektorn. Brister konstaterades i den gränsöverskridande banktillsynen, bedömningen av EU-bankers motståndskraft och främjandet av konsumentskydd. EBA hade ett begränsat rättsligt mandat och otillräckligt med personal för att genomföra 2011 års stresstester, som genomfördes utan att det fanns någon finansiell skyddsmekanism på EU-nivå. Stresstesterna var visserligen till hjälp när det gällde att påbörja rekapitaliseringen av många banker, men de visade hur begränsade sådana övningar är när de inte kombineras med en bedömning av kvaliteten på tillgångsportföljen. Frågor kvarstår när det gäller vilken framtida roll EBA ska ha i tillsynen över banker och vilken roll och vilket ansvar EBA respektive ECB ska ha.

I finanskrisens efterdyningar vidtog kommissionen åtgärder för att stabilisera banksektorn och satsade på att skärpa regelverket för och tillsynen av banker, särskilt dem som verkar på den internationella marknaden. Som en del av olika genomgripande förslag till ändringar i lagstiftningen inrättades EBA 2011. EBA har en roll när det gäller regleringen, tillsynen och konsumentskyddet i EU:s banksektor.

Alla särskilda rapporter offentliggörs i sin helhet på revisionsrättens webbplats (eca.europa.eu) och via EU Bookshop (bookshop.europa.eu) på 23 EU-språk.

Yttranden och andra produkter 2014

Revisionsrätten bidrar till att förbättra EU:s ekonomiska förvaltning genom sina yttranden över förslag till ny eller ändrad lagstiftning med finansiella effekter. Dessa yttranden begärs av de övriga EU-institutionerna och används av de lagstiftande myndigheterna – Europaparlamentet och rådet – i deras arbete. Revisionsrätten kan också offentliggöra ståndpunktsdokument och analyser i andra frågor på eget initiativ. Synpunkter på kommissionens rapport om insatserna mot korruption offentliggjordes av revisionsrätten på eget initiativ, medan en analys av de potentiella besparingarna för EU:s budget om Europaparlamentet centraliserade sin verksamhet var ett svar på en begäran av Europaparlamentet.

Under 2014 antog revisionsrätten sju yttranden på flera viktiga områden:

•Över förslaget till ändring av förordningen om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen (1/2014).

•Över förslaget till anpassning av lönerna och pensionerna för tjänstemän och övriga anställda i Europeiska unionen och av de på dessa löner och pensioner tillämpliga korrigeringskoefficienterna (2/2014).

•Över förslaget till ändring av budgetförordningen för tionde Europeiska utvecklingsfonden vad gäller genomförandet av övergångsfaciliteten (3/2014).

•Över förslaget till ändring av budgetförordningen för Europaskolornas budget (4/2014).

•Över förslaget till ändring av förordning från Kontoret för harmonisering i den inre marknaden (varumärken och mönster) (KHIM) om finansiella bestämmelser för kontoret (5/2014).

•Över förslaget till ändring av förordningen om Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) vad gäller inrättandet av en registeransvarig för rättssäkerhetsgarantier (6/2014).

•Över förslaget till ändring av förordningen om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (7/2014).

7

yttranden

utarbetades 2014

Översiktliga analyser

2014 var en period av stora förändringar för EU. Mot denna bakgrund av förändringar utformade och producerade revisionsrätten en ny typ av produkt: översiktliga analyser. Varje översiktlig analys behandlar ett brett tema och utgår från revisionsrättens output och samlade kunskap och erfarenhet. De ska tjäna som en grund för samråd och dialog med revisionsrättens intressenter och göra det möjligt för oss att göra iakttagelser om viktiga frågor som kanske inte vanligtvis är föremål för granskning. Den första översiktliga analysen, som offentliggjordes i september 2014, behandlade frågor om EU:s förfaranden för ansvarsutkrävande och offentlig revision (se ruta) och var den viktigaste referensen vid konferensen om ansvarsutkrävande i EU i oktober 2014 (se s. 42). Den andra översiktliga analysen, Att använda EU:s pengar på bästa sätt: en översiktlig analys av riskerna i samband med den ekonomiska förvaltningen av EU:s budget, offentliggjordes i november 2014. Den innehöll en översikt över EU:s finansiella flöden och sammanfattade frågor som måste tas upp för att bland annat se till att EU:s skattebetalare får bättre valuta för pengarna från EU-budgeten (se ruta).

Yttrandena och de översiktliga analyserna finns i sin helhet på vår webbplats (eca.europa.eu) på 23 EU-språk.

2

översiktliga analyser

utarbetades 2014

Luckor, överlappningar och utmaningar: en översiktlig analys av EU:s förfaranden för ansvarsutkrävande och offentlig revision

Syftet med analysen är att öka medvetenheten och främja diskussionen om en fråga som är av verklig betydelse för den demokratiska legitimiteten hos EU:s institutionella system.

Den beskriver de viktigaste dragen hos en ram för ansvarsutkrävande, den offentliga revisionens roll och centrala komponenter i en stark kedja för ansvarsutkrävande och revision, beskriver sex viktiga områden där det finns utmaningar när det gäller ansvarsutkrävande och offentlig revision på EU-nivå och analyserar de förfaranden för ansvarsutkrävande och revision som gäller för de olika nya EU-instrument och mellanstatliga instrument som har tagits fram för att motverka finanskrisen.

Analysen avslutas med några slutsatser om hur ansvarsutkrävandet och den offentliga revisionen på EU-nivå kan förbättras:

οEtt mer samarbetsbaserat system för kontroll för samordnade eller mellanstatliga instrument där EU och medlemsstaterna samverkar.

οMer konsekventa och heltäckande metoder för all EU-politik och alla instrument och medel som förvaltas av EU:s institutioner och organ.

οBättre förvaltnings- och kontrollsystem för EU:s verksamheter och medel som en förutsättning för öppenhet, god styrning och ansvarsutkrävande.

οEtt fokus på mätning av EU-politikens effekter och resultat när EU-budgeten spelar en liten roll men det finns omfattande lagar eller föreskrifter på EU-nivå.

οMinskning av kostsamma revisionsöverlappningar när det gäller EU:s politik och medel genom att man ser till att revisorer på varje nivå verkligen kan förlita sig på andra revisorers arbete.

Att använda EU:s pengar på bästa sätt: en översiktlig analys av riskerna i samband med den ekonomiska förvaltningen av EU:s budget

I denna översiktliga analys samlade vi våra iakttagelser om alla aspekter av förvaltningen av EU:s budget i en tid då medlemsstaternas regeringar och skattebetalarna vill få bättre valuta för sina pengar.

Revisionsrätten har 35 års erfarenhet av att granska EU:s inkomster och utgifter och ger här en översikt över EU:s ekonomiska förvaltning och sammanfattar de frågor som måste tas upp för att EU:s budget ska ge bättre valuta för pengarna. Analysen kompletteras med detaljerade faktablad om de viktigaste kännetecknen och frågorna när det gäller de olika inkomst- och utgiftsområdena och innehåller förslag till förbättringar.

Vi tar upp flera centrala frågor som kräver särskild uppmärksamhet:

οStödregler och andra villkor för att få EU-stöd är alltför komplexa, vilket gör dem svåra att förstå, administrera och kontrollera och leder till olika tolkningar.

οRegler och förfaranden för offentlig upphandling följs inte alltid – antingen avsiktligt eller för att man inte förstår dem ordentligt – vilket leder till högre kostnader eller förseningar i EU-finansierade projekt.

οMedlemsstaternas myndigheter har inte tillräcklig kapacitet att förvalta och använda EU-medel, vilket ökar risken för att fel ska uppstå liksom risken för utgifter av dålig kvalitet.

οSamordningen av EU-budgeten och nationella budgetar är bristfällig, medel för medfinansiering från medlemsstaterna finns inte tillgängliga och man betonar regelefterlevnad i stället för resultatuppfyllelse.

οEn stor mängd åtaganden som gjordes förra utgiftsperioden måste finansieras genom EU:s budget.

Ram för ansvarsutkrävande när det gäller EU:s förvaltningskontroll och finansiella kontroll

Diagram från den översiktliga analysen om EU:s förfaranden för ansvarsutkrävande och offentlig revision.

Förbindelser med intressenter

Hur värdefullt vårt bidrag till EU:s redovisningsskyldighet blir beror till stor del på hur vårt arbete och våra produkter används av våra viktigaste partner i processen för redovisningsskyldighet. Dessa partner är de politiska myndigheterna med ansvar för den offentliga tillsynen över användningen av EU-medel (dvs. Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och nationella parlament). I vår strategi för 2013–2017 åtog vi oss att förbättra våra system för övervakning av den externa utvecklingen och hantering av förbindelserna med våra partner.

Revisionsrättens ordförande och ledamöter har regelbundna kontakter med Europaparlamentets utskott, särskilt budgetkontrollutskottet. Under 2014 deltog revisionsrättens ordförande Vítor Caldeira i två sammanträden i budgetkontrollutskottet och i flera plenarsammanträden i Europaparlamentet. Bland annat presenterade han vårt årliga arbetsprogram och våra årsrapporter. Ett av våra strategiska mål är att stärka partnerskapen med våra viktigaste intressenter, till exempel med de olika specialiserade utskotten respektive kommittéerna i Europaparlamentet och rådet. I april 2014 utnämnde revisionsrätten Ville Itälä till ledamot med ansvar för kontakter med andra institutioner, som är en nyinrättad post. Det bidrog till att förbättra våra kontakter med andra institutioner på strategisk nivå och ökade också möjligheterna för vårt arbete att få större genomslag.

Under 2014 deltog andra ledamöter av revisionsrätten vid 64 tillfällen i 17 av budgetkontrollutskottets sammanträden när det gällde revisionsrättens årsrapporter och särskilda rapporter. Diskussionerna ledde till att enskilda ledamöter av budgetkontrollutskottet utarbetade betänkanden om revisionsrättens särskilda rapporter, däribland ett förslag till betänkande om revisionsrättens särskilda rapporter i samband med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för 2013. Budgetkontrollutskottet började 2014 systematiskt bjuda in de specialiserade utskotten till presentationen av våra särskilda rapporter vid sina sammanträden, vilket har bidragit till att öka effekterna av vårt arbete.

År 2014 fortsatte traditionen med ett gemensamt sammanträde för ledamöterna i budgetkontrollutskottet och revisionsrätten, som hölls i oktober på revisionsrätten i Luxemburg.

I början av 2014 antog Europaparlamentet ett betänkande om Europeiska revisionsrättens framtid. Revisionsrätten välkomnade ståndpunkten att möjliga reformer ska ses i det större sammanhanget med utmaningen att förbättra EU:s offentliga ansvarighet. Vi har börjat ta itu med de frågor där vi har befogenhet att agera. Detta gäller särskilt vårt arbete, våra relationer med intressenter och vår resursanvändning. De framsteg som vi har gjort i dessa frågor underströks i sakkunniggranskningen (peer review) 2014 (se Viktiga händelser och evenemang).

I många fall hade vi redan flera initiativ till förbättringar på gång som ett led i processen att genomföra strategin för 2013–2017, till exempel att effektivisera revisions- och rapporteringsprocesserna och organisera våra resurser på ett mer flexibelt sätt. Detta har lett till en ökning av antalet producerade rapporter under året och en minskning av den tid det tar i genomsnitt att producera dem. Vi räknar med att det projekt för interna reformer som vi inrättade 2014 ska leda till ytterligare effektivitetsvinster och ökad ändamålsenlighet i våra revisionsprocesser.

I en resolution från november 2013 bad Europaparlamentet revisionsrätten att tillhandahålla en omfattande analys av de besparingar som skulle kunna göras i EU-budgeten, till exempel gällande arbetstid och effektivitet, om parlamentet hade endast ett säte. Revisionsrätten offentliggjorde resultatet av detta arbete i juli 2014 och drog slutsatsen att en flytt från Strasbourg till Bryssel skulle kunna leda till betydande besparingar och att en flytt från Luxemburg till Bryssel skulle kunna göra besparingarna marginellt större.

Nicole Bricq, ledamot av den franska senaten (i mitten), välkomnas till revisionsrätten av ordförande Vítor Caldeira och revisionsrättens ledamot Danièle Lamarque.

Under 2014 fortsatte revisionsrätten sitt regelbundna samarbete med rådet i dess många olika konstellationer och verksamheter. Ordförande Vítor Caldeira presenterade årsrapporterna för rådet (ekonomiska och finansiella frågor) i december 2014, och revisionsrätten ombads regelbundet att presentera särskilda rapporter för olika rådskommittéer och rådsarbetsgrupper.

Att säkerställa välfungerande relationer med nationella parlament är en annan av våra prioriteringar. Revisionsrättens ledamöter presenterar ofta våra årsrapporter för en nationell publik. Vi informerar regelbundet de nationella parlamentens utskott för EU-frågor och budgetkontroll om vår verksamhet. Delegationer från flera nationella parlament besökte oss under året, bland annat en från den franska senaten i juli 2014. Vidare bjöd revisionsrätten in viktiga intressenter till ledamöternas årliga seminarium, som hölls i december 2014, för att ge dem möjlighet att presentera sina synpunkter på utmaningarna när det gäller ansvarsutkrävande i EU.

Revisionsrätten samarbetar med Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) i kampen mot bedrägerier riktade mot EU:s budget. Vi meddelar Olaf varje misstanke om bedrägeri, korruption eller någon annan olaglig verksamhet som påverkar EU:s ekonomiska intressen. Misstankar kan uppstå under vårt revisionsarbete eller meddelas oss av tredje part. Under 2014 meddelade vi Olaf 16 fall av misstänkt bedrägeri, korruption eller olaglig verksamhet som vi upptäckte under revisionsarbetet.

Samarbete med andra högre revisionsorgan

Revisionsrätten samarbetar med andra högre revisionsorgan främst genom

•kontaktkommittén för de högre revisionsorganen i EU:s medlemsstater,

•nätverket för högre revisionsorgan i kandidatländer och potentiella kandidatländer till EU,

•internationella organisationer för offentliga revisionsorgan, särskilt Internationella organisationen för högre revisionsorgan (Intosai) och dess europeiska motsvarighet (Eurosai).

Vi såg över och uppdaterade vår strategi för internationellt samarbete i september 2014 (se rutan nedan).

Eurosais kongress i Haag i juni 2014.

Revisionsrättens strategi för internationellt samarbete

Revisionsrättens samarbetsstrategi syftar – i linje med vår övergripande strategi för 2013–2017 – till att maximera vårt bidrag till EU:s offentliga redovisningsskyldighet, särskilt genom att utveckla det bi- och multilaterala samarbetet med berörda partner, såsom högre nationella revisionsorgan och internationella revisionsorganisationer. När våra revisionsskyldigheter utvidgas till områden som innebär att de får europeiska (t.ex. finansiell styrning) och globala (t.ex. klimatförändringar) konsekvenser, blir vårt internationella samarbete ännu viktigare än tidigare.

Följande prioriteringar har fastställts i revisionsrättens samarbetsstrategi:

οStörst fokus kommer även fortsättningsvis att ligga på samarbetet på EU-nivå genom kontaktkommittén och enskilt med EU-medlemsstaternas högre revisionsorgan. Detta kan involvera deltagande i gemensamma revisioner och arbete avseende ansvarsutkrävande av betydelse för EU:s budget och andra av EU:s politikområden.

οNär det gäller EU:s utvidgning kommer vi att fortsätta stödja de högre revisionsorganen i kandidatländer och potentiella kandidatländer till EU i deras kapacitetsuppbyggnad.

οInom internationella revisionsorganisationer som Intosai kommer vi att öka vårt engagemang i samarbete som gäller fastställandet av standarder för yrkesutövningen, med hänsyn till dess betydelse för kapacitetsuppbyggnad och kunskapsutbyte i sektorn för offentlig revision.

Genom vår samarbetsstrategi, tillsammans med andra nya åtgärder som de nyligen införda högnivåkonferenserna och högnivåmötena, kommer vi att bidra till att öka medvetenheten om ekonomisk förvaltning och ansvarsutkrävande i EU.

Kontaktkommittén för EU-medlemsstaternas högre revisionsorgan

Enligt EU-fördraget ska revisionsrätten och medlemsstaternas nationella revisionsorgan samarbeta i en anda av förtroende och med bibehållet oberoende. Vi samarbetar aktivt med EU-medlemsstaternas högre revisionsorgan inom ramen för kontaktkommittén som håller ett årligt möte och har flera olika arbetsgrupper och nätverk som har inrättats för att arbeta med särskilda frågor av gemensamt intresse.

I oktober 2013 tog revisionsrätten över ordförandeskapet i kontaktkommittén för en period på ett år. I egenskap av ordförande stod revisionsrätten värd för kontaktkommitténs årliga möte som hölls i oktober 2014. Huvudpunkter på dagordningen var ett seminarium om närmare samarbete, särskilt i frågor med anknytning till Europa 2020-strategin och bankunionen, rapportering om kontaktkommitténs aktiviteter tillsammans med systerorganisationer och EU-relaterade granskningar utförda av kontaktkommitténs medlemmar.

Vi samarbetar också med medlemsstaternas högre revisionsorgan på bilateral basis. Ett bra exempel på det är ett samarbetsprojekt som revisionsrätten och Polens högre revisionsorgan – Najwyższa Izba Kontroli – har genomfört tillsammans. Det innebar bland annat att revisorer från Polens högre revisionsorgan deltog aktivt i vårt revisionsarbete i Polen om utrotning, bekämpning och övervakning av djursjukdomar. Vi samarbetar också med Polens och Portugals högre revisionsorgan när det gäller Europa 2020-strategin inom ramen för vårt resultatkapitel i årsrapporten för 2014.

Kontaktkommitténs möte i Luxemburg den 15–17 oktober 2014.

Nätverket för högre revisionsorgan i kandidatländer och potentiella kandidatländer till EU

Revisionsrätten samarbetar med de högre revisionsorganen i kandidatländer och potentiella kandidatländer, framför allt genom ett nätverk¹ liknande kontaktkommittén. Under 2014 hjälpte vi nätverket att utföra en parallell effektivitetsrevision av energieffektivitet, särskilt genom att tillhandahålla experter på området och på metoderna för effektivitetsrevision.

Internationella organisationer för offentliga revisionsorgan

Vi fortsatte att delta fullt ut och spela en aktiv roll i Intosais aktiviteter 2014 och bidrog på viktiga sätt till arbetet i flera av dess kommittéer och arbetsgrupper:

•I Intosais mål 1 som medlem av kommittén för standarder för yrkesutövningen och av underkommittéerna för finansiell revision, regelefterlevnadsrevision och effektivitetsrevision.

•I Intosais mål 2 som medlem av kommittén för kapacitetsuppbyggnad och dess underkommittéer för främjande av bästa praxis och kvalitetssäkring genom frivilliga sakkunnigbedömningar (peer review).

•I Intosais mål 3 som medlem av kunskapsdelningskommittén och dess underkommittéer för miljörevision och finansiell modernisering och lagstiftningsreform.

Vi deltog i Eurosais IX:e kongress i juni 2014, och anordnade och genomförde bland annat en workshop om resultatmätning, och i Eurosais styrelses XLI:e och XLII:e möte (efter att ha utsetts till styrelsemedlem 2011).

Vi fortsatte vårt aktiva arbete i Eurosais arbetsgrupper och specialgrupper, särskilt arbetsgrupperna för informationsteknik och miljörevision, övervakningskommittén för inrättande och drift av den elektroniska databasen för bra metoder när det gäller revisionskvalitet och specialgruppen för revision och etik. Revisionsrätten blev också medlem av den nyligen inrättade arbetsgruppen för revision av medel som avsätts vid katastrofer.

Inom ramen för de gemensamma konferenserna för Intosais regionala arbetsgrupper deltog revisionsrätten aktivt i den II:a gemensamma Asosai²–Eurosai-konferensen, som var inriktad på de lärdomar som hade dragits av antagandet av Issai³ och de framtida konsekvenserna av dem.

Viktiga händelser och evenemang

Internationell sakkunnigbedömning (peer review) av revisionsrätten

År 2013 bad vi de högre revisionsorganen i Frankrike, Tyskland och Sverige att göra en sakkunnigbedömning av våra metoder för effektivitetsrevision. Den byggde på de tre partnernas samlade erfarenheter och var en mycket nyttig erfarenhet för både revisionsrätten och bedömarna. Metoderna grundades på allmänt vedertagna kriterier för de högre revisionsorganens arbete och beaktade den vägledning som finns i internationella standarder.

Sakkunnigbedömningen offentliggjordes 2014 på vår webbplats (eca.europa.eu). Bedömarna drog slutsatsen att revisionsrätten hade gjort betydande framsteg sedan den förra sakkunnigbedömningen 2008. Enligt dem hade vi analyserat de utmaningar som följer av EU:s komplexa institutionella ram och vidtagit ett antal åtgärder för att göra våra revisioner och kvaliteten på våra granskningsrapporter ännu ändamålsenligare och effektivare. Bedömarna ansåg att vi måste effektivisera och påskynda vårt beslutsfattande och förbättra formuleringen av våra rekommendationer i granskningsrapporterna.

Internationella sakkunnigbedömningar uppmuntras i internationella revisionsstandarder. De erbjuder ett tillfälle för högre revisionsorgan att genomgå en frivillig bedömning grundad på internationella standarder av hur de fullgör sina uppgifter. År 2014 ledde revisionsrätten en sakkunnigbedömning av Litauens högre revisionsorgan och vi ombads granska Schweiz högre revisionsorgan samt delta i sakkunnigbedömningarna av Spaniens och Lettlands högre revisionsorgan.

Högnivåkonferens om bättre ansvarsutkrävande i EU

Från vänster till höger: Jacques Sciberras, kanslichef, Kevin Cardiff, ledamot av revisionsrätten, Vítor Caldeira, revisionsrättens ordförande, och Olli Rehn, Europaparlamentets vice talman.

I oktober 2014 anordnade revisionsrätten en högnivåkonferens som samlade många av dem som ska se till att Europeiska unionen hålls ansvarig för de offentliga medel som satsas för att uppfylla EU:s mål. Konferensen handlade om de luckor, överlappningar och utmaningar som finns på EU- och medlemsstatsnivå, såsom de identifieras i vår översiktliga analys av EU:s förfaranden för ansvarsutkrävande och offentlig revision (se s. 35).

Konferensen innebar en möjlighet till diskussioner mellan deltagarna, däribland ledamöter av eller representanter för Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska revisionsrätten, Europeiska centralbanken, Europeiska investeringsbanken, Europeiska stabilitetsmekanismen, nationella revisionsorgan och den akademiska världen om hur förfarandena bör ändras för att följa utvecklingen när det gäller ekonomisk, budgetmässig och monetär integration. Diskussionerna koncentrerades på ansvarsutkrävandet i EU, i synnerhet när det gäller centralbanker och tillsynsmyndigheter, strukturer under och efter krisen, en högre hävstångseffekt för EU-medel vid medverkan av utomstående och ett starkare fokus på EU:s resultat.

Konferensdeltagarna enades om att det krävs närmare samarbete mellan styrande myndigheter, parlament och revisorer på EU-nivå och nationell nivå för att allmänheten ska få en bättre bild av resultaten av EU:s politik och program.

Stärka partnerskapen med de nationella myndigheterna i Litauen

En högnivådelegation från revisionsrätten besökte Litauen i september för att stärka partnerskapen med landets parlament, regering, centralbank och högre revisionsorgan och för att främja bästa möjliga användning och granskning av EU-utgifter i landet. Revisionsrätten och partnerna i Litauen diskuterade prioriteringarna för att förbättra ansvarsutkrävandet i EU, undersökte hur vi bäst kan arbeta tillsammans så att EU-utgifterna får ett mervärde och övervägde hur vi kan hjälpa politikerna och parlamentet i Litauen att utnyttja revisionsrättens granskningsresultat på bästa sätt.

Under besöket deltog revisionsrättens delegation aktivt i det litauiska parlamentets konferens om utmaningar när det gäller ansvarsutkrävande och offentlig revision. Delegationen och partnerna diskuterade också frågor om finansiell och ekonomisk styrning och fördelarna för Litauen att ansluta sig till euroområdet den 1 januari 2015.

Besöket i Litauen var det första i en rad planerade besök i EU:s medlemsstater genom vilka revisionsrätten de närmaste åren avser att stärka partnerskapen med nationella myndigheter med ansvar för förvaltning och granskning av EU-medel.

Möte mellan revisionsrättens delegation och Litauens nationella revisionsorgan.

1I januari 2015 omfattade nätverket sex kandidatländer (Albanien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Island, Montenegro, Serbien och Turkiet) och ett potentiellt kandidatland (Bosnien och Hercegovina). Sedan november 2013 har Kosovo* deltagit i nätverket som observatör.

*Denna beteckning påverkar inte ståndpunkter om Kosovos status och är i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1244/99 och med Internationella domstolens utlåtande om Kosovos självständighetsförklaring.

2Asiatiska organisationen för högre revisionsorgan.

3Internationella standarder för högre revisionsorgan.

Vår förvaltning

Revisionsrättens kollegium

Revisionsrättens kollegium består av en ledamot per medlemsstat. Enligt fördraget ska revisionsrättens ledamöter utses för en tid av sex år och deras mandat kan förnyas.

Ledamöterna placeras i en av fem avdelningar. Avdelningarna antar granskningsrapporter och yttranden och fattar beslut i generella strategiska och administrativa frågor. Varje ledamot ansvarar även för sina egna uppgifter, vilka framför allt rör revision. Det underliggande revisionsarbetet utförs av revisionsrättens revisorer och samordnas av den ansvariga ledamoten som biträds av ett kansli. Han eller hon lägger fram rapporten för avdelningen och/eller hela kollegiet för antagande och därefter för Europaparlamentet, rådet och andra berörda intressenter, inklusive medierna.

Under 2014 utsåg Europeiska unionens råd sex nya ledamöter av revisionsrätten efter att medlemsstaterna hade nominerat dem och efter att ha hört Europaparlamentet. Fyra av dem – Alex Brenninkmeijer (Nederländerna), Danièle Lamarque (Frankrike), Nikolaos Milionis (Grekland) och Phil Wynn Owen (Förenade kungariket) – tillträdde sitt ämbete den 1 januari och ytterligare två – Klaus-Heiner Lehne (Tyskland) och Oskar Herics (Österrike) – den 1 mars 2014.

Den 23 januari 2014 valde revisionsrättens 28 ledamöter om Vítor Caldeira till ordförande för en tredje treårsperiod. Ordföranden övervakar revisionsrättens arbete och representerar institutionen i dess yttre förbindelser.

Revisionsrättens ledamöter i slutet av 2014.

Revisionsrätten höll sitt 1000:e möte den 27 oktober 2014.

Revisionsrättens strategi 2013–2017: framsteg som gjorts

2014 var det andra året då revisionsrätten genomförde sin strategi för perioden 2013–2017. Vårt mål under denna period är att göra vårt bidrag till EU:s offentliga redovisningsskyldighet så värdefullt som möjligt. För att det målet ska uppnås har följande huvudprioriteringar fastställts:

οRikta in revisionsrättens produkter på att förbättra EU:s redovisningsskyldighet.

οArbeta tillsammans med andra för att öka revisionsrättens bidrag till EU:s redovisningsskyldighet.

οFortsätta att utveckla revisionsrätten som professionellt revisionsorgan.

οUtnyttja revisionsrättens kunskaper, kompetens och expertis på bästa sätt.

οFörevisa revisionsrättens resultat och redovisningsskyldighet.

Under 2014 bidrog strategin till att vi inledde viktiga förändringar av vår organisation. Två interna strategiarbetsgrupper för effektivisering av revisionsprocessen och för bättre avgränsning av roller och ansvarsområden presenterade sina resultat. Detta sammanföll med Europaparlamentets betänkande om revisionsrättens framtid och presentationen av resultaten av sakkunnigbedömningen (peer review) av revisionsrätten.

Genomförandet av de olika rekommendationerna konsoliderades i ett stort reformprojekt som inleddes i slutet av 2014 och som kommer att pågå till mitten av 2016. Reformen har två mål. För det första ska granskningsprocessen effektiviseras. För särskilda rapporter ska det leda till kortare produktionstider och för årsrapporten till större fokusering och resursbesparingar. För det andra ska revisionsrätten omvandlas till en uppgiftsbaserad organisation, så att vi lättare kan använda resurser till revisioner och granskningar som ger EU-medborgarna störst mervärde.

Mätning av revisionsrättens resultat

Sedan 2008 har revisionsrätten använt sig av centrala resultatindikatorer för att informera ledningen om framsteg som har gjorts i förhållande till målen, stödja beslutsfattandet och ge intressenterna information om resultatet. De centrala resultatindikatorerna speglar våra prioriteringar och visar våra resultat och vår redovisningsskyldighet som professionellt revisionsorgan.

Syftet med indikatorerna är att mäta centrala delar av kvaliteten på och effekterna av vårt arbete, med särskild hänsyn till huvudintressenternas ståndpunkter och resursanvändningens effektivitet och ändamålsenlighet. Indikatorerna har uppdaterats för den strategiska perioden 2013–2017.

Kvaliteten på och effekterna av revisionsrättens arbete

Vi bedömer kvaliteten på och effekterna av våra rapporter utifrån intressenternas bedömning, expertbedömningar och uppföljningen av våra rekommendationer för att förbättra EU:s ekonomiska förvaltning. Vi mäter också vår närvaro i medierna.

Intressenternas bedömning

Vi har bett våra viktigaste intressenter – Europaparlamentets budgetkontrollutskott och budgetutskott, rådets budgetkommitté, de viktigaste revisionsobjekten vid kommissionen och EU-byråerna och ordförandena vid de högre revisionsorganen i EU – att gradera nyttan och effekterna av de rapporter som vi offentliggjorde 2014 på en femgradig skala från mycket liten till mycket stor.

Intressenternas bedömning

Svaren visar att 94 % av de viktigaste intressenterna anser att de har nytta av revisionsrättens rapporter i sitt arbete (98 % 2013) och 91 % att rapporterna ger effekt (94 % 2013).

Expertbedömningar

Varje år går oberoende externa experter igenom innehållet i och presentationen av ett urval av revisionsrättens rapporter och bedömer kvaliteten. År 2014 utvärderade bedömarna åtta särskilda rapporter och årsrapporterna för 2013. De bedömde kvaliteten på olika aspekter av rapporterna med hjälp av en fyrgradig skala, från ”väsentligt försämrad” (1) till ”hög kvalitet” (4).

Resultaten har varit mycket jämna de senaste åren och visat att våra rapporter håller en tillfredsställande kvalitet.

Expertbedömningar av revisionsrättens rapporter

Uppföljning av rekommendationer

Vi bidrar på ett väsentligt sätt till att förbättra den ekonomiska förvaltningen genom de rekommendationer som vi lämnar i våra granskningsrapporter. Vissa rekommendationer kan genomföras snabbt, medan andra tar längre tid på grund av att de är komplexa.

Vi övervakar systematiskt i hur stor utsträckning rekommendationerna har genomförts av revisionsobjekten. I slutet av 2014 hade 69 % av de nästan 600 rekommendationer som utfärdades mellan 2011 och 2014 genomförts. Detta är en ökning jämfört med genomförandegraden på 60 % 2013, som gällde rekommendationer som utfärdades mellan 2010 och 2013.

Genomförande av revisionsrättens rekommendationer per år då de lämnades

Närvaro i medierna

Indikatorn för vår närvaro i medierna speglar vårt genomslag i medierna. Den hänger samman med det strategiska målet att öka medvetenheten om vår institution, våra produkter och våra granskningsresultat och slutsatser.

Under 2014 hittade vi över 5 100 artiklar online om våra särskilda rapporter, årsrapporterna för 2013 och revisionsrätten i allmänhet. Av dessa behandlade 40 % våra granskningsrapporter medan resten hänvisade till vår institution och vårt arbete i allmänhet.

Ämnen som tagits upp i medierna

Över 800
artiklar publicerades

om revisionsrättens särskilda
rapport om flygplatser

Effektiv och ändamålsenlig användning av resurser

Vi bedömer hur effektivt och ändamålsenligt vi använder våra resurser när det gäller förmågan att genomföra arbetsprogrammet, i rätt tid genomföra revisioner och säkerställa personalens yrkeskompetens.

Genomförande av arbetsprogrammet

Vi planerar våra revisioner och andra uppgifter i vårt årliga arbetsprogram och övervakar framstegen under året.

År 2014 genomförde vi 95 % av arbetsprogrammet (90 % 2013). Årsrapporterna och de särskilda årsrapporterna producerades som planerat, medan 85 % av de särskilda rapporterna producerades som planerat (70 % 2013). De effektivitetsrevisioner som inte slutfördes 2014 har förts över till 2015.

Genomförande av arbetsprogrammet för 2014

Produktion av särskilda rapporter

För att våra särskilda rapporter ska få effekt måste de komma i rätt tid. På senare år har vi lyckats förkorta produktionstiden för våra granskningar. Genom strategin för 2013–2017 försöker vi förbättra situationen ytterligare, vilket borde få en mätbar effekt de närmaste åren.

Under 2014 utarbetade vi 24 särskilda rapporter, varav 42 % producerades inom det mål på 18 månader som revisionsrätten har fastställt (37 % 2013). I genomsnitt tog det 19 månader att utarbeta en särskild rapport 2014 (20 månader 2013).

Tidsåtgång för särskilda rapporter som producerades 2014

Fortbildning

I enlighet med Internationella revisorförbundets (IFAC) riktlinjer är revisionsrättens mål att ge varje revisor i genomsnitt 40 timmar (5 dagar) fortbildning av annat slag än språkutbildning.

Fortbildningsdagar per revisor och år

Vi överträffade än en gång fortbildningsmålet för revisionspersonal, vilket speglar den betydelse som vi tillmäter personalutveckling.

Om språkkurser beaktas fick revisorerna i genomsnitt 10 utbildningsdagar 2014.

Stöd till revisionen

Personalresurser

Fördelning av personalen

Med anledning av den besvärliga situationen när det gäller EU:s offentliga finanser fortsatte revisionsrätten att tillämpa en minskning av personalen med 1 % per år under en femårsperiod (2013–2017), såsom fastställdes i det interinstitutionella avtalet om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning från december 2013.

Det ledde till att antalet tjänster enligt tjänsteförteckningen 2014 minskades från 891 till 882 tjänstemän och tillfälligt anställda (exklusive ledamöter, kontraktsanställda, nationella experter och praktikanter). 561 av dem arbetar på revisionsavdelningarna, inbegripet 113 personer vid ledamöternas kanslier.

För att bidra till målet optimal resursanvändning fortsatte vi i all verksamhet 2014 att identifiera och vidta effektivitetsåtgärder med utgångspunkt i förenklade förfaranden. Omfördelningen av personal från stödtjänster till revision fortsatte 2014. Detta uppvägdes dock av omfördelningen av vissa stödtjänster från ledamöternas kanslier till en administrativ pool och av att personal som arbetar med kommunikation och kontakter med andra institutioner flyttades till ordförandens avdelning.

Rekrytering

Revisionsrättens personal har mycket skiftande utbildning och yrkesbakgrund, och kvaliteten på personalens arbete och engagemang speglas i institutionens output. Vår rekryteringspolitik följer EU-institutionernas allmänna principer och anställningsvillkor. Personalstyrkan består av både fast anställda tjänstemän och personal med tillfälliga kontrakt. Allmänna uttagningsprov för tjänster vid revisionsrätten anordnas av Europeiska rekryteringsbyrån (Epso).

Under 2014 anordnades ett internt uttagningsprov för lönegrad AST 1, och ett urvalsförfarande genomfördes för en talesperson. Revisionsrätten erbjöd också 77 personer med högskoleutbildning praktik under en period på tre till fem månader under året.

Vi rekryterade 78 personer under 2014: 31 tjänstemän, 29 tillfälligt anställda, 13 kontraktsanställda och fem nationella experter. Revisionsrätten lyckades särskilt väl med rekryteringen av ny personal till revisionstjänster. Andelen vakanta tjänster har legat nära 3 % sedan 2011 (27 tjänster den 31 december 2014).

Fördelning av revisionsrättens personal den 31 december 2014 | 2012 | 2013 | 2014
Revision | 573 | 576 | 561
Översättning | 143 | 147 | 141
Administration | 139 | 137 | 141
Ordförandens avdelning | 32 | 31 | 39
Totalt | 887 | 891 | 882

Könsfördelning

Liksom de övriga EU-institutionerna har revisionsrätten en jämställdhetspolitik när det gäller personalförvaltning och rekrytering. Vi har nu lika många män (50 %) och kvinnor (50 %) i vår personalstyrka, efter det att andelen kvinnor gradvis har ökat under årens lopp.

Tabellen nedan visar andelarna män och kvinnor på respektive ansvarsnivå den 31 december 2014. Dessa andelar har varit stabila de senaste åren.

Könsbalans per personalkategori 2014

Chefernas nationalitet och kön den 31 december 2014

Kvinnor | Män | Nationalitet¹ | Direktörer | Enhetschefer
| 4 | Belgisk | 1 | 3
1 |  | Bulgarisk |  | 1
| 1 | Tjeckisk |  | 1
1 | 1 | Dansk |  | 2
3 | 4 | Tysk | 1 | 6
| 1 | Estnisk |  | 1
| 3 | Irländsk | 1 | 2
1 | 2 | Grekisk | 1 | 2
3 | 4 | Spansk | 1 | 6
| 8 | Fransk | 1 | 7
| 1 | Kroatisk |  | 1
1 | 2 | Italiensk |  | 3
|  | Cypriotisk |  |
1 |  | Lettisk |  | 1
1 | 1 | Litauisk | 1 | 1
|  | Luxemburgsk |  |
| 1 | Ungersk |  | 1
1 |  | Maltesisk |  | 1
1 | 1 | Nederländsk |  | 2
| 1 | Österrikisk |  | 1
| 1 | Polsk |  | 1
2 | 1 | Portugisisk |  | 3
1 |  | Rumänsk |  | 1
1 |  | Slovensk |  | 1
| 1 | Slovakisk |  | 1
1 |  | Finska |  | 1
1 |  | Svensk |  | 1
1 | 8 | Brittisk | 4 | 5
21 | 46 | Totalt | 11 | 56

1Medlemsstaterna presenteras i protokollsordning.

Revisionsrättens handlingsplan för jämställdhet syftar till att uppnå en jämn könsfördelning på alla nivåer. Efter de senaste rekryteringsomgångarna är 48 % av all personal på AD 5–AD 8-nivå kvinnor (en ökning jämfört med 43 % 2009).

Eftersom man räknar med att den högsta ledningen byts ut inom fem till tio år, förväntas den ökande andelen kvinnor på AD-nivåer bidra till en större andel kvinnor på ledningsnivå i framtiden.

Åldersprofil

Åldersprofilen för den personal som var i aktiv tjänst den 31 december 2014 visar att 53 % av vår personal är 44 år eller yngre.

Av de 67 direktörerna och enhetscheferna är 27 (40 %) 55 år eller äldre. Det innebär att de högsta cheferna kommer att bytas ut under de närmaste fem till tio åren i takt med att de går i pension.

Stödtjänster

Fortbildning

För att revisionsrätten ska fortsätta att utvecklas som professionellt revisionsorgan och för att vår institutions kunskaper, kompetens och expertis ska utnyttjas på bästa sätt behöver personalen kontinuerlig fortbildning för att hålla sig à jour med utvecklingen inom yrket och skaffa sig ny kompetens. Vår specifika revisionsmiljö gör också att personalen behöver goda språkkunskaper.

Under 2014 genomgick våra anställda – både revisorer och övrig personal – i genomsnitt åtta dagars fortbildning. Språkkursernas andel av fortbildningen fortsätter att minska. År 2014 var den 43 % av den totala fortbildningen, jämfört med 46 % 2013.

För att använda tillgängliga resurser och tillgänglig teknik på bästa sätt började vi 2014 erbjuda personalen skräddarsydda e-lärandekurser och skräddarsydd e-lärandefortbildning i form av blandat lärande där deltagarna går en allmän elektronisk teoriutbildning innan de kommer till klassrummet. Som en del av vårt mål att dela kunskap internt och se till att våra revisorer ligger i framkant när det gäller utvecklingen inom revision i offentlig sektor fortsatte vi också att anordna presentationer av interna och externa experter om utvecklingen på revisionsområdet och andra relevanta områden.

Översättning

Översättning är ett stöd till revisionsverksamheten som gör att vi kan fullgöra vårt uppdrag och uppfylla våra kommunikationsmål att göra våra produkter tillgängliga på EU-medborgarnas språk. År 2014 var den totala mängden översatt text 4 % större än 2013. Över 98 % av översättningarna utfördes i tid.

Vid sidan av det vanliga översättningsarbetet ökade översättningsdirektoratet översättarnas medverkan i institutionens revisions- och kärnprocesser ytterligare: översättare gav språkligt stöd vid 40 granskningsbesök på plats inom hela EU och i samband med utarbetandet av granskningsrapporter.

Under 2014 fokuserade översättningsdirektoratet på kvalitetssäkring. För det ändamålet antog det sin första kvalitetshandbok och utvecklade ett system för kundfeedback. För att göra våra tjänster ännu effektivare, slutligen, gjorde vi en översyn av och optimerade arbetsflödet inom översättningsdirektoratet och började – tillsammans med direktoratet för informationsteknik – att automatisera det.

Informationsteknik

Vårt direktorat för informationsteknik anpassade på ett lyckat sätt berörda informationssystem till de nya bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna och gjorde dessutom följande:

•Konsoliderade sin investering i kunskapshantering: successiva versioner av verktyget för revisionsstöd (Assyst2) släpptes, vilket har gjort att arbetet med revisionsförklaringen 2014 kan utföras inom detta nya system. Vår webbplats (eca.europa.eu) kan nu användas i mobila enheter, såsom smarta telefoner, och ett intranet med större inriktning på kunskapsdelning och kunskapsspridning infördes på ett framgångsrikt sätt.

•Direktoratet genomförde nya projekt för att göra revisionsrättens arbete ändamålsenligare och effektivare: Systemet för ledning av revisionsarbetet (AMS) är i full drift för planering av revisioner och för tidsrapportering, Europeiska kommissionens verktyg för maskinöversättning MT@EC har gjorts tillgängligt för all personal som en del av den interna verktygslådan, en ny version av systemet för officiell registrering av dokument vid revisionsrätten (Adonis 2) har införts, de första stegen mot att göra revisionsrättens möten papperslösa har testats och revisorernas rörlighet har förstärkts genom nya mobila enheter (t.ex. bärbara skannrar och bärbara datorer med dubbla partitioner).

All utveckling och alla leveranser genomfördes samtidigt som vi kunde garantera driftssäkerheten och driftskontinuiteten – till exempel genom att vi 2014 genomförde ett heltäckande katastroftest efter flytten till K3-byggnaden och också genom att vi moderniserade centrala it-element (t.ex. genom att inleda migreringen av revisionsrättens mejlsystem).

Administration och infrastruktur

Direktoratet för ekonomi och stöd har till uppgift att tillhandahålla lämpliga resurser, tjänster och infrastruktur så att revisionsrätten kan fullgöra sitt uppdrag och uppnå sina strategiska mål och se till att de mekanismer för finansiering, intern kontroll och redovisning som behövs för revisionsrättens hela verksamhet finns tillgängliga. Under 2014 fortsatte direktoratet att fokusera på att ytterligare öka sin effektivitet och sparsamhet.

Vi håller på att utveckla ett miljöledningssystem för vår institution i enlighet med principerna för EU:s miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas) med målet att få en certifiering före utgången av 2016.

Under 2014 genomförde vi flera åtgärder som gav konkreta resultat och som visade vårt miljöengagemang, bland annat genom att vi

•antog en miljöpolitik,

•gjorde en miljöanalys och en revision av lagefterlevnaden,

•ökade antalet miljökampanjer riktade till personalen från fyra 2013 till åtta 2014,

•fick BREEAM-miljöcertifiering (världsledande metod för att utforma och bedöma hållbara byggnader) för K3-byggnaden och behöll certifieringen för exemplarisk avfallshantering,

•främjade hållbar transport bland personalen genom att vi invigde ett nytt cykelrum med duschar och omklädningsrum för cyklister, installerade en laddningsstation för elbilar och reserverade de mest eftertraktade parkeringsplatserna för samåkare.

Ekonomisk information

Revisionsrätten finansieras genom EU:s allmänna budget. Vår budget utgör ungefär 0,093 % av EU:s totala utgifter och 1,58 % av de totala administrativa utgifterna. Den totala genomförandegraden för budgeten 2014 var 98 %, jämfört med 92 % 2013.

Förbättringen av genomförandegraden beror främst på bättre uppskattning och planering av utgifterna i avdelning 1 där den genomsnittliga genomförandegraden var 98,8 %. Den genomsnittliga genomförandegraden för avdelning 2 var 98,4 %.

Genomförande av budgeten för 2014

BUDGETÅRET 2014 | Slutliga anslag¹ | Åtaganden | Utnyttjande i % (åtaganden/anslag) | Betalningar
Avdelning 1: Personer som är knutna till institutionen |  |  |  | (tusen euro)
10 – Ledamöter av institutionen | 15 190 | 14 554 | 96 % | 14 420
12 – Tjänstemän och tillfälligt anställda | 93 180 | 92 774 | 99 % | 92 745
14 – Övrig personal och externa tjänster | 4 191 | 4 113 | 98 % | 4 071
162 – Tjänsteresor | 3 350 | 3 119 | 93 % | 2 641
161 + 163 + 165 – Övriga utgifter för personer knutna till institutionen | 2 629 | 2 592 | 98 % | 1 957
Delsumma avdelning 1 | 118 540 | 117 152 | 99 % | 115 834
Avdelning 2: Fastigheter, inventarier, utrustning och diverse driftsutgifter
20 – Fastigheter | 2 564 | 2 541 | 99 % | 1 830
210 – Databehandling och telekommunikationer | 7 199 | 7 199 | 100 % | 3 581
212 + 214 + 216 – Inventarier och utgifter i samband med dessa | 1 543 | 1 541 | 99 % | 686
23 – Löpande administrativa utgifter | 552 | 532 | 96 % | 450
25 – Sammanträden och konferenser | 703 | 649 | 92 % | 466
27 – Information och offentliggörande | 2 397 | 2 264 | 94 % | 1 316
Delsumma avdelning 2 | 14 958 | 14 726 | 98 % | 8 329
Revisionsrätten totalt | 133 498 | 131 878 | 99 % | 124 163

1Budgeten såsom den ursprungligen antogs och överföringar av anslag som gjordes under året.

Budgeten för 2015

Budgeten för 2015 innebär en minskning med 0,4 % jämfört med 2014.

Budgeten för 2015

BUDGET¹
2015
(tusen euro)
2014
(tusen euro)

Avdelning 1: Personer som är knutna till institutionen

10 – Ledamöter av institutionen²
10 291
15 175

12 – Tjänstemän och tillfälligt anställda
97 420
93 180

14 – Övrig personal och externa tjänster
4 301
4 096

162 – Tjänsteresor
3 700
3 700

161 + 163 + 165 – Övriga utgifter för personer knutna till institutionen
2 669
2 612

Delsumma avdelning 1
118 381
118 763

Avdelning 2: Fastigheter, inventarier, utrustning och diverse driftsutgifter

20 – Fastigheter
3 080
3 350

210 – Databehandling och telekommunikationer
7 152
7 110

212 + 214 + 216 – Inventarier och utgifter i samband med dessa
785
808

23 – Löpande administrativa utgifter
426
438

25 – Sammanträden och konferenser
717
768

27 – Information och offentliggörande
2 365
2 261

Delsumma avdelning 2
14 525
14 735

Revisionsrätten totalt
132 906
133 498

1Budgeten såsom den ursprungligen antogs.

2Efter kommissionens förslag om att inkludera utgifterna för pensionerna till ledamöterna av alla EU-institutioner i kommissionens avsnitt av budgeten, som redan täcker pensionsutgifterna för personalen vid alla institutioner, överfördes utgifterna för pensionerna till revisionsrättens ledamöter till kommissionens avsnitt i den budget som antogs för 2015.

Revision och redovisningsskyldighet

Intern revision av revisionsrätten

Internrevisorn ger råd till revisionsrätten i fråga om riskförebyggande genom att uttala sig om förvaltnings- och kontrollsystemens kvalitet och genom att utfärda rekommendationer för att förbättra genomförandet av transaktioner och för att främja en sund ekonomisk förvaltning. Internrevisorn stöder även de externa revisorerna som har till uppdrag att bestyrka revisionsrättens räkenskaper. Internrevisorn rapporterade till revisionsrätten om resultatet av de revisioner som utförts under 2014 och de granskningsiakttagelser, rekommendationer och åtgärder som vidtagits med anledning av rekommendationerna. Revisionsrätten rapporterar även till Europaparlamentet och rådet varje år om resultatet av internrevisionen.

I oktober 2014 fick vår internrevisionstjänst ett intyg om överensstämmelse med den internationella sammanslutningen av internrevisorers (Institute of Internal Auditors, IIA) definition av internrevision, etiska riktlinjer och standarder. Denna certifiering var ett resultat av en omfattande kvalitetsbedömning av internrevisionstjänsten som gjordes av en extern bedömare – Deloitte Sàrl – på begäran av vår internrevisor och vår revisionskommitté och i syfte att uppfylla IIA:s standarder för yrkesmässigt utövande av internrevision.

Extern revision av revisionsrätten

Revisionsrättens årsredovisning granskas av en oberoende extern revisor. Det är viktigt att revisionsrätten tillämpar samma principer för insyn och redovisningsskyldighet på sig själv som på revisionsobjekten.

Rapporten från den externa revisorn – PricewaterhouseCoopers Sàrl – om revisionsrättens räkenskaper för budgetåret 2013 offentliggjordes den 18 september 2014.

Den externa revisorns uttalanden – budgetåret 2013

När det gäller årsredovisningen

Vi anser att årsredovisningen ger en sann och rättvisande bild av Europeiska revisionsrättens finansiella ställning per den 31 december 2013 och av dess ekonomiska resultat och kassaflöden under det år som slutade vid samma datum, i enlighet med bestämmelserna i rådets förordning (EG, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för de finansiella reglerna för unionens allmänna budget.

När det gäller användningen av resurser och kontrollåtgärderna

Vid den granskning som beskrivs i denna rapport och på grundval av kriterierna ovan, har det inte kommit fram några omständigheter som i något väsentligt avseende tyder på att

•de resurser som tilldelats revisionsrätten inte har använts för avsedda ändamål,

•kontrollåtgärderna inte ger nödvändiga garantier för att de finansiella transaktionerna följer gällande regler och förordningar.

Förklaring av den delegerade utanordnaren

Jag, Europeiska revisionsrättens generalsekreterare, intygar härmed i min egenskap av delegerad utanordnare att

•uppgifterna i denna rapport är fullständiga och korrekta,

•jag har uppnått rimlig säkerhet om att

–de resurser som tilldelats de verksamheter som beskrivs i denna rapport har använts för avsedda ändamål och i enlighet med principerna för en sund ekonomisk förvaltning,

–de kontrollförfaranden som införts ger nödvändiga garantier när det gäller lagligheten och korrektheten i de transaktioner som ligger till grund för räkenskaperna och garanterar att påståenden eller misstankar om oegentligheter behandlas på ett lämpligt sätt,

–kostnaderna för och nyttan med kontrollerna är tillfredsställande.

Denna säkerhet grundar sig på min bedömning och på den information som jag förfogar över, till exempel de vidaredelegerade utanordnarnas rapporter och förklaringar och internrevisorns och den externa revisorns rapporter för tidigare budgetår.

Jag intygar att jag inte känner till någonting som inte har nämnts i rapporten och som skulle kunna skada institutionens intressen.

Luxemburg den 26 februari 2015

Eduardo Ruiz García
Generalsekreterare