ET
2014

nr 16

Eriaruanne

ELi välispoliitika toetamise eesmärgil toimuva piirkondlike investeerimisrahastute toetusprogrammide ja finantseerimisasutuste laenude ühendamise mõjusus

(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 teisele lõigule)

EUROOPA KONTROLLIKODA

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tel +352 4398-1

E-post: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist (http://europa.eu).

Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2014

ISBN 978-92-9207-023-6 (epub)

ISBN 978-92-9207-021-2 (trükiversioon)

doi:10.2865/88894

© Euroopa Liit, 2014

Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud.

KUST SAAB ELi VÄLJAANDEID?

Tasuta väljaanded:

• üksikeksemplarid:
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);

• rohkem eksemplare ning plakatid ja kaardid:
Euroopa Liidu esindustest (http://ec.europa.eu/represent_et.htm),
delegatsioonidest väljaspool ELi (http://eeas.europa.eu/delegations/index_et.htm),
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://europa.eu/europedirect/index_et.htm)
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).

(*)  Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne operaatori, hotelli ja telefonikabiini puhul).

Tasulised väljaanded:

•  EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu).

Tasulised tellimused:

•  Euroopa Liidu Väljaannete Talituse edasimüüjate kaudu (http://publications.europa.eu/others/agents/index_et.htm).

Sisukord

Sõnaseletused ja lühendid

Kommenteeritud kokkuvõte

Sissejuhatus

Väliskoostöö toetuste ja laenude ühendamise potentsiaalne kasu

ELi ühendamismehhanismid

Auditi ulatus ja lähenemisviis

Tähelepanekud

Piirkondlike investeerimisrahastute ülesehitus on rahuldav ning õigus- ja menetlusraamistik on paranemas

Piirkondlike investeerimisrahastute ülesehitus on rahuldav ning õigus- ja menetlusraamistik on paranemas

Valitakse sobilikke projekte, kuid komisjoni tehtavas hindamises ei keskenduta piisavalt ELi toetuste lisaväärtusele ja suurusele

Komisjon teeb asjatult suuri ettemakseid

Allrahastute puhul olid allutatud laenude andmise kriteeriumid ebamäärased või liiga üldised

Komisjoni poolt toetuste kasutamise üle tehtav järelevalve oli mahult erinev

Toetuste ja laenude ühendamise oodatud kasu ei ole veel täiel määral saavutatud

Toetuse vajalikkus laenu saamise tingimusena oli nähtav ainult poolte uuritud projektide puhul

Komisjoni potentsiaali osaleda poliitika kujundamises ning mõjutada projektide koostamist ja juhtimist ei kasutatud täiel määral ära

Rahastamisallikate ühendamine tõhustas rahastajatevahelist koordineerimist, kuid ELi rahastamise nähtavus on siiani olnud piiratud

Järeldused ja soovitused

I lisa |  | Piirkondlike investeerimisrahastute ülemaailmne katvus
II lisa |  | Komisjoni poolt kulukohustustega seotud, lepingutega kaetud ja välja makstud summad piirkondlike investeerimisrahastute kaupa (seisuga 31.12.2013)
III lisa |  | Perioodil 2007–2013 heaks kiidetud projektide arv piirkondlike investeerimisrahastute kaupa
IV lisa |  | Piirkondlike investeerimisrahastute poolt perioodil 2007–2013 heaks kiidetud 387 projekti rahastamine
V lisa |  | Finantseerimisasutuste poolt perioodil 2007–2013 antud laenud piirkondlike investeerimisrahastute kaupa
VI lisa |  | Valim 15 uuritud ITFi projektist
VII lisa |  | Valim 15 uuritud NIFi projektist
VIII lisa |  | Allrahastute loomise projektide auditivalim
IX lisa |  | Punktis 42 viidatud projektid

Komisjoni vastus

Sõnaseletused ja lühendid

AFD: Agence française de développement

AFD on Prantsusmaa riiklik arenguabi finantseerimise asutus, mis võitleb vaesuse vastu ja edendab majanduskasvu arengumaades ning Prantsusmaa ülemeredepartemangudes. AFD on Prantsusmaa arengukoostöö peamine rakendusasutus.

AIF: Asian Investment Facility (Aasia investeerimisrahastu)

CIF: Caribbean Investment Facility (Kariibi investeerimisrahastu)

EAF:European Development Fund (Euroopa Arengufond)

EAFid on peamised vahendid ELi arengukoostöö abi jagamiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikidele ning ülemeremaadele ja -territooriumidele (ÜMT). Partnerlusleping sõlmiti 2000. aasta 23. juunil Cotonous (Cotonou leping) 20 aastaks ning see moodustab raamistiku Euroopa Liidu koostööle nimetatud riikide ja territooriumidega. Leping on suunatud vaesuse vähendamisele ja selle lõplikule likvideerimisele.

EBRD: European Bank for Reconstruction and Development (Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank)

EBRD on Londonis asuv avaliku sektori omandis olev arengupank, mis edendab Kesk- ja Ida-Euroopa, Kesk-Aasia ning Vahemere maade lõuna- ja idaosa riikide üleminekut avatud turumajandusele. Selle kaudu rahastatakse pankade, tööstusharude ja ettevõtete uusi projekte ning tehakse investeeringuid olemasolevatesse ettevõtetesse. EBRD on suunatud erasektorile, kuid koostööd tehakse ka avaliku sektori omandis olevate ettevõtetega.

EIP: Euroopa Investeerimispank

EIP on Euroopa Liidu pank. Selle omanikuks on Euroopa Liidu liikmesriigid ja see esindab nende huve ning eraldab ELi poliitika elluviimiseks investeerimisprojektidele rahalisi vahendeid, tehes selleks tihedat koostööd teiste ELi institutsioonidega.

ELi delegatsioon: ELi esindab 139 ELi delegatsiooni ja bürood üle kogu maailma. ELi delegatsioonid kuuluvad Euroopa Komisjoni struktuuri, kuid teenivad ELi huve tervikuna.

EuropeAid: Arengu ja koostöö peadirektoraat – EuropeAid

IFCA: Investment Facility for Central Asia (Kesk-Aasia investeerimisrahastu)

IFP: Investment Facility for the Pacific (Vaikse ookeani piirkonna investeerimisrahastu)

IMF: International Monetary Fund (Rahvusvaheline Valuutafond)

ITF: EU-Africa Infrastructure Trust Fund (ELi ja Aafrika infrastruktuuri sihtfond)

KfW: Kreditanstalt für Wiederaufbau

KfW on Frankfurdis asuv Saksamaa Liitvabariigi arengupank. Panga arenguabi osakond esindab valitsuse nimel Saksamaad rahalises arengukoostöös.

LAIF: Latin American Investment Facility (Ladina-Ameerika investeerimisrahastu)

MRI: Mutual Reliance Initiative (vastastikuse usalduse algatus)

MRI on 2009. aastal AFD, EIP ja KfW poolt asutatud ametlik võrgustik, mille eesmärk on suurendada arenguprojektide kaasrahastamise mõjusust. Võrgustiku kaudu delegeeritakse enamik ülesannetest tehingu põhirahastajale ja tunnustatakse vastastikku menetlusi.

NIF: Neighbourhood Investment Facility (naabruspoliitika rahastamisvahend)

ROM: Results Oriented Monitoring (tulemuspõhine järelevalve)

Tulemuspõhine järelevalvesüsteem on projektide ja programmide kontrollimisvahend, mille abil saadakse soovitusi programmide täiustamiseks.

Sooduslaen: sooduslaen on laen, mille tingimused on oluliselt soodsamad kui turutingimustel antavatel laenudel. IMF arvutab soodustustaset laenu nominaalväärtuse ja edaspidi laenaja poolt tehtavate võlateenindusmaksete diskonteeritud summa vahena, mida väljendatakse protsendina laenu nominaalväärtusest.

WBIF: Western Balkans Investment Framework (Lääne-Balkani investeerimiskeskkond)

Kommenteeritud kokkuvõte

I

Ühendamismehhanismide abil ühendatakse finantseerimisasutuste laene¹ toetustega. Ühendamine annab toetuste rahastajatele võimaluse võimendada oma liiduväliseid koostöövahendeid finantseerimisasutuste laenude kaasamise abil. Samuti võimaldab see neil mõjutada poliitika kujundamist ja/või projektide koostamis- ja juhtimisviisi. Lisaks võib laenude ja toetuste ühendamine edendada arenguabi sidusrühmade vahelist koostööd ja suurendada abi nähtavust.

II

Komisjon ja liikmesriigid on alates 2007. aastast loonud kaheksa piirkondlikku investeerimisrahastut, mis hõlmavad tervet komisjoni väliskoostöö valdkonda. EL eraldas perioodil 2007–2013 nimetatud rahastutele 2,106 miljardit eurot. Arengu rahastamise institutsioonid valivad projektid ja taotlevad toetusi, mille kiidavad heaks täitevorganid, mis koosnevad komisjonist, liikmesriikidest ja muudest rahastajatest. Finantseerimisasutused tellivad enamiku tehnilisest abist ja teevad projektide üle järelevalvet.

III

Kontrollikoja auditis uuriti piirkondlikke investeerimisrahastuid nende asutamisest alates. Esmajoones hindas kontrollikoda piirkondlike investeerimisrahastute toetuste ühendamist finantseerimisasutuste laenudega. Auditis keskenduti piirkondlike investeerimisrahastute loomisele ja juhtimisele ning uuriti, mil määral saavutati ühendamise kavandatud tulemused. Audititöö sisaldas analüütilist kontrolli, intervjuusid komisjoni töötajatega, 40 ELi delegatsioonile saadetud küsimustikku (millele vastas 22), nelja peamise finantseerimisasutuse külastamist ja 30st projektidele antud toetusest koosneva valimi uurimist.

IV

Kontrollikoda leiab, et ELi välispoliitika toetamise eesmärgil toimuv piirkondlike investeerimisrahastute toetuste ühendamine finantseerimisasutuste laenudega on üldiselt olnud mõjus. Piirkondlikud investeerimisrahastud olid loodud nõuetekohaselt, kuid ühendamisest saadav potentsiaalne kasu ei materialiseerunud täiel määral, kuna komisjonipoolne juhtimine oli puudulik.

V

Liikmesriigid ja komisjon on taganud piirkondlike investeerimisrahastute nõuetekohase loomise ja stabiilse toimimise. Laene andsid põhiliselt neli Euroopa finantseerimisasutust, kes valisid selleks kvalifitseeruvad investeeringud. Viimase seitsme aasta jooksul on nimetatud asutused valinud küllalt projekte selleks, et kasutada ära kogu olemasolev raha.

VI

Kontrollikoda uuris 30 projekti ning leidis, et need kõik olid vastavates piirkondades ja riikides asjakohased. Komisjonipoolne heakskiitmine ei olnud aga põhjalik ning teataval tasandil tehtud toetuste andmise otsused ei olnud sageli veenvalt põhjendatud. Samuti puudusid suunised kriteeriumide kohta, mida komisjon peaks oma otsustusprotsessis kasutama. Pärast toetuste heakskiitmist tehtud ettemaksed olid liiga suured. Komisjoni tehtav järelevalve ei taganud seda, et toetused oleksid alati andnud lisaväärtust.

VII

Piirkondlike investeerimisrahastutega anti arengupartneritele platvorm tihedaks koostööks ja väga suurte projektide elluviimiseks, mida oleks olnud muul viisil keeruline rahastada. Laenudega ühendatavate toetuste andmise otsuste põhjendused olid selged osal juhtudel, eriti nendel, mille puhul tuli täita soodustuste saamiseks seatud tingimusi. Muudel juhtudel (umbes 50% uuritud juhtudest) need selged ei olnud. Komisjon ei kasutanud optimaalselt ära võimalust mõjutada positiivselt projektide ülesehitust või valdkonna poliitikat laiemalt. ELi toetuste nähtavus on siiani olnud piiratud, kuigi komisjon on alustanud selle probleemi lahendamist.

VIII

Kontrollikoda esitab komisjonile mitu soovitust selle kohta, kuidas piirkondlike investeerimisrahastute mõjusust suurendada. Soovitused puudutavad projektivalikut ja toetuste heakskiitmist, vahendite eraldamist, järelevalvet ELi toetuste rakendamise üle ning ELi abi nähtavuse suurendamist.

1Lisaks toetustele eksisteerib väiksemal määral ka teisi, toetust mittehõlmavaid rahastamisviise.

Sissejuhatus

Väliskoostöö toetuste ja laenude ühendamise potentsiaalne kasu

01

Ühendamismehhanismide abil kombineeritakse finantseerimisasutuste laenud² toetustega. Toetusi on erinevaid, kuid ELi ja arengumaade koostöö puhul on kõige tavalisemad toetusvormid otseinvesteeringute toetused, intressitoetused, tehniline abi ja laenutagatiskavad.

02

Ühendamismehhanismide põhieesmärk on võimendada väliskoostöö vahendeid finantseerimisasutuste laenude kaasamise abil. Ühendamisega püütakse eelkõige käsitleda mitteoptimaalseid investeerimisolukordi tegevusvaldkondade või taristu puhul, mis võiksid olla elujõulised, kuid ei saa turutingimistel piisavalt rahastamist. Peamised põhjused, miks projektidele ei suudeta üldistel turutingimustel rahastajaid leida, on järgmised:

a)projektid ei ole piisavalt kasumlikud, kuid neist saadav majanduslik, keskkonnaalane ja/või sotsiaalne kasu on suur;

b)projektid on liiga riskantsed;

c)projektid asuvad suure võlakoormusega riikides, mille puhul kehtivad Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) laenutingimused (vt 1. selgitus).

03

Lisaks finantseerimisasutuste antavate laenude kaasamisele annab ühendamine toetuste rahastajale võimaluse osaleda poliitika kujundamises või mõjutada projektide ülesehitust ja juhtimist. Nii võidakse näiteks vähendada projektide negatiivseid välistegureid (nt keskkonda või ühiskonda kahjustavad mõjud) või eraldada täiendavaid vahendeid projektiga seotud konkreetsetele eesmärkidele (nt haldus- või tehnilise suutlikkuse arendamine).

  1. selgitus

IMFi laenutingimused suure võlakoormusega riikidele

IMFi nõuete kohaselt peavad suure võlakoormusega riigid võtma ainult selliseid laene, mille tingimused on turutingimustel antavatest laenudest oluliselt soodsamad. Selliseid laene nimetatakse sooduslaenudeks. IMF nõuab suure võlakoormusega riikide puhul vähemalt 35% soodustust.

04

Ühendamise kasutamine pakub ka teisi, üldisemaid potentsiaalseid hüvesid:

a)edendatakse sidusrühmadevahelist koostööd arenguabi valdkonnas. Ühendamismehhanisme luuakse eelkõige partnerluses Euroopa finantseerimisasutustega ning saadakse seeläbi kasu nende eriteadmistest. Tihedama koostöö tulemusel võidakse saavutada ka suurem läbipaistvus, mastaabisääst ja väiksemad tehingukulud partnerriigi jaoks. Samuti võimaldab see ellu viia projekte, mille rahastamiseks vajatakse mitut rahastajat või finantseerimisasutust;

b)suurendatakse toetusesaajate ja üldsuse teadlikkust selle kohta, et investeeringuid finantseeritakse rahastajate abiga. Erinevate rahastajate ja finantseerimisasutuste vahendite ühendamine on üks võimalus, kuidas saavutada toetuste nähtavuse loomiseks vajalik kriitiline mass.

ELi ühendamismehhanismid

05

Intressitoetusi on komisjon jaganud juba pikka aega. Komisjon ja liikmesriigid on aga hiljuti loonud erimehhanismid, mis kiirendavad ühendamise kasutamist. Komisjon on alates 2007. aastast loonud kaheksa piirkondlikku investeerimisrahastut, mis hõlmavad tervet komisjoni väliskoostöö valdkonda (vt I lisa). Need rahastud ühendavad Euroopa Arengufondidest ja ELi üldeelarvest rahastatavaid toetused laenudega, mida annavad põhiliselt Euroopa arengukoostöö finantseerimisasutused. Mõnel juhul maksavad otsetoetusi ka ELi liikmesriigid.

06

Piirkondlikel investeerimisrahastutel on kolmeastmeline juhtimisstruktuur³:

a)strateegiline organ⁴, mis vastutab rahastamisvahendi üldstrateegia väljatöötamise eest;

b)täitevorgan⁵, mis koosneb komisjonist, liikmesriikidest ja muudest rahastajatest ning vastutab üksiktoetuste heakskiitmise eest;

c)tehniline organ⁶, mis koosneb finantseerimisasutustest ja komisjonist ning määrab kindlaks projektide ühise raamistiku ja valib välja täitevorganile esitatavad projektid.

07

Pärast konsulteerimist asjaomas(t)e partnerriigi/partnerriikidega esitavad finantseerimisasutused projektiettepanekud⁷. Projektide väljatöötamist juhivad finantseerimisasutused. Viimased leiavad ja valivad oma finantshindamise kriteeriumide põhjal projektid ning märgivad toetusetaotlusse taotletava toetuse liigi ja summa. Projekti väljatöötamise protsess hõlmab koostööd komisjoniga, eriti tehniliste asutuste ja ELi delegatsioonidega. Projekti juhtiv finantseerimisasutus teeb projekti rakendamise üle järelevalvet ja annab selle edenemise kohta aru. Juhtival finantseerimisasutusel on õigus saada projektide elluviimise juhtimise eest tasu.

08

ELi ja Aafrika infrastruktuuri sihtfond (ITF) on ainus fondina tegutsev piirkondlik investeerimisrahastu, mille varahaldur on Euroopa Investeerimispank (EIP). Muude piirkondlike investeerimisrahastute puhul suunab enamikul juhtudest komisjon juhtiva finantseerimisasutuse kaudu lõplikele toetusesaajatele toetusi. Toetusesaajad vastutavad ise aluseks olevate lepingute sõlmimise ja täitmise eest. Finantseerimisasutused vastutavad aga tehnilise abi rakendamise ja ühendamisprojektide elluviimise üle tehtava järelevalve eest. Igal piirkondlikul investeerimisrahastul on oma sekretariaat, mis toetab täitevorganeid. Sekretariaaditeenust pakub komisjon⁸ (välja arvatud ITFi puhul, mille sekretariaati haldab EIP).

09

On olemas ka muid ELi ühendamismehhanisme. Peamine näide on 2003. aastal Cotonou lepinguga 20 aastaks loodud investeerimisrahastu. Piirkondlike investeerimisrahastute hulka mittekuuluvate ühendamismehhanismide näiteid on veel: Euroopa – Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu (FEMIP) ja Ülemaailmse Energiatõhususe ja Taastuvenergia Fond (GEEREF).

10

ELi poolt piirkondlikele investeerimisrahastutele perioodil 2007–2013 antud toetuste summa oli 2,106 miljardit eurot (vt II lisa). 2013. aasta lõpuks oli komisjon väljastanud juba 1,205 miljardit eurot. Piirkondlike investeerimisrahastute täitevorganid olid heaks kiitnud 387 projekti (vt III lisa), mille raames antavate toetuste kogusumma oli 2,346 miljardit eurot (vt IV lisa). Koos toetustega väljastatud laenude kogusumma oli 22,152 miljardit eurot. Siiani ei ole ühelgi laenul makseviivitusi esinenud.

11

Toetatud projektid on põhiliselt avaliku sektori investeerimisprojektid. Rahastamise sihtvaldkonnad on iga rahastu puhul erinevad, kuid kõige rohkem vahendeid eraldatakse transpordi ja energeetika valdkondadele⁹. Projektide suurus on erinev, alates suhteliselt väikestest (maksumus alates 0,3 miljonist eurost) kuni üle ühe miljardi euro maksvate projektideni. Enamikul juhtudest on kaasatud mitu finantseerimisasutust. Teatud juhtudel ei eralda piirkondlikud investeerimisrahastud vahendeid üksikule investeerimisprojektile, vaid mõnele muule rahastule või fondile. Selliste allrahastute puhul valivad finantseerimisasutused rahastamiseks allmeetmeid, mille raames kaasatakse kohalikke rahastamispartnereid.

12

Piirkondlikes investeerimisrahastutes algusest peale tegutsenud neli põhilist finantseerimisasutust¹⁰ on EIP, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD), Agence Française de Développement (AFD) ja Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW). V lisa sisaldab ülevaadet laenusummadest, mis nimetatud finantsasutused perioodil 2007–2013 kõnealustest rahastutest toetust saanud 387 projekti puhul heaks on kiitnud.

13

2012. aasta detsembris käivitas komisjon ELi platvormi väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamiseks, et uurida, kuidas parandada piirkondlike investeerimisrahastute kvaliteeti ja tõhusust. Tegevus jätkub ja selle abil loodetakse koostada soovituste ja suuniste kogum väliskoostöö vahendite ühendamise kasutamise kohta ning selle kohta, kuidas mobiliseerida täiendavaid avaliku ja erasektori vahendeid, et suurendada ELi väliskoostöö ja arengupoliitika mõju.

2Lisaks toetustele on väiksemal määral olemas ka teisi, toetust mittehõlmavaid rahastamisviise.

3Lääne-Balkani investeerimiskeskkond on erand, kuna seda juhivad juhtkomitee ja projekti rahastajate rühm.

4Nimetatakse „strateegianõukoguks” või „juhtkomiteeks”.

5Nimetatakse „tegevjuhatuseks” või „täitevkomiteeks”.

6Nimetatakse „projekti rahastajate rühmaks” või „finantseerimisasutuste rühmaks”.

7Lääne-Balkani investeerimiskeskkonna toetusi taotlevad põhiliselt partnerriigid.

8Arengu ja koostöö peadirektoraat (EuropeAid); välja arvatud Lääne-Balkani investeerimiskeskkond, mille sekretariaat on laienemise peadirektoraadis.

9Umbes 55%.

10Muud toetuskõlblikud finantseerimisasutused on Agencia Española de Cooperación Internacional para el Desarrollo (AECID), Aafrika Arengupank (AfDB), Arengumaade Belgia Investeerimisfond (BIO), Kariibi Arengupank (CDB), Euroopa Nõukogu Arengupank (CEB), Companía Española de Financiación al Desarrollo (COFIDES), Soome tööstuskoostöö rahastu (FINNFUND), Ameerika Riikide Arengupank (IADB, LAIFi vaatleja), Luksemburgi arenguamet (Lux-Dev), Nordic Investment Bank (NIB), Private Infrastructure Development Group (PIDG), Österreichische Entwicklungsbank AG (OeEB), Società Italiana per le Imprese all’Estero (SIMEST), Sociedade para o Financiamento do Desenvolvimento (SOFID).

Auditi ulatus ja lähenemisviis

14

Kontrollikoda keskendus ELi välispoliitika toetamise eesmärgil toimuva piirkondlike investeerimisrahastute toetuste ja finantseerimisasutuste laenude ühendamise mõjususe hindamisel kahele küsimusele:

a)Kas piirkondlike investeerimisrahastute ülesehitus ja haldamine on olnud hea?

b)Kas ühendamine on toonud oodatud kasu?

15

Kõnealune audit, mis oli kontrollikoja esimene selle valdkonna audit, toimus ajavahemikus mai–detsember 2013 ning selle käigus uuriti piirkondlike investeerimisrahastute tegevust alates nende asutamisest. Kontrollikoja auditis keskenduti ELi rahaeraldistele ja komisjoni rollile. Audititöö sisaldas analüütilist kontrolli, intervjuusid komisjoni töötajatega, 40 ELi delegatsioonile saadetud küsimustikku¹¹, nelja peamise finantseerimisasutuse külastamist ja projektide valimi põhjalikku läbivaatamist. Valim¹² hõlmas 15 ITFist toetusi saanud projekti (vt VI lisa) ja 15 naabruspoliitika rahastamisvahendist toetusi saanud projekti (vt VII lisa). Need kaks piirkondlikku investeerimisvahendit hõlmavad nii EAFi kui ELi üldeelarvet ning moodustavad üle 70% piirkondlike investeerimisrahastute poolt 2013. aasta lõpuks heakskiidetud toetustest. Tegemist on ka kõige vanemate investeerimisrahastutega, kelle projektid on seetõttu kõige kaugemale edenenud. Nende erilisest ülesehitusest tulenevalt uuriti auditi käigus veel lisaks kaheksat allrahastute raames teostatud projekti (vt punkt 11), mille rahastamiseks kaasati kohalikke finantseerimisasutusi (vt VIII lisa).

11Küsimustikule vastas 22 ELi delegatsiooni.

12Kontrollikoda valis projektid rahaühiku järgi moodustatud juhuvalimi abil.

Tähelepanekud

Piirkondlikud investeerimisrahastud on loodud nõuetekohaselt, kuid komisjonipoolset haldamist pärsivad ikka veel puudused

16

Kontrollikoda uuris, kas piirkondlike investeerimisrahastute üldine ülesehitus ja menetlusraamistik olid asjakohased. Auditis keskenduti ka toetusetaotluste hindamismenetlusele, projektide valiku põhjendustele ning toetuste liigi ja suuruse asjakohasusele. Auditi käigus uuriti veel toetuste kasutamist ja projektide järelevalvet.

Piirkondlike investeerimisrahastute ülesehitus on rahuldav ning õigus- ja menetlusraamistik on paranemas

17

Kaheksa erineva piirkondliku investeerimisrahastu kasutamine ühe ülemaailmse investeerimisrahastu asemel on asjakohane, kuna:

a)rahastutel on erinevad struktuurid erinevate rahastajate pakutava rahastamise ühendamisel ja selle projektidele suunamisel;

b)EL rahastab geograafilisi investeerimisrahastuid erinevatest rahastamisvahenditest, millel on erinevad õiguslikud alused;

c)komisjoni ja finantseerimisasutuste sisene vastutusvaldkondade jaotus on geograafiline;

d)erinevates juhtimisorganites esindatud pooled (vt punkt 6) on piirkonniti erinevad.

18

Kõikide piirkondlike investeerimisrahastute eesmärgid ja prioriteetsed valdkonnad vastavad ELi üldistele poliitikaeesmärkidele. ITFi puhul olid toetuskõlblikud ainult piirkondlikku mõõdet omavad projektid, mis vähendas ühendamise kasutamise võimalusi.

19

Finantsmäärusega¹³ võeti hiljuti kasutusele ühendamismehhanismide erieeskirjad¹⁴. Need 2014. aastal kehtima hakanud eeskirjad parandavad oluliselt õigusraamistikku mõistete ja põhimõtete määratlemise, ühendamiseks kasutatavate juhtimisviiside lihtsustamise ja õigusliku aluse loomisega uuenduslike rahastamisvahendite kasutamiseks. Komisjon tegeleb praegu raamistiku edasiarendamisega ning koostab sel eesmärgil piirkondlike investeerimisrahastute juhtimise suuniseid¹⁵.

20

Kuigi komisjoni tegevus on selles vallas mõnevõrra paranenud, algatasid projekte üldiselt finantseerimisasutused ning komisjon tegeles üksnes nimetatud ettepanekute ja hilisemate toetusetaotluste läbivaatamisega, üritamata aktiivselt projekte leida.

21

ITFi sekretariaati haldab EIP (vt punkt 8). Arvestades asjaolu, et EIP on projekti rahastaja ja jättes kõrvale tõsiasja, et sekretariaati ümbritseb igast küljest EIP pangandustegevus, tuleks seda teemat käsitleda.

Valitakse sobilikke projekte, kuid komisjoni tehtavas hindamises ei keskenduta piisavalt ELi toetuste lisaväärtusele ja suurusele

Toetatavate projektide valimine

22

Projektide leidmise ja valiku protsess võimaldas esitada piisaval määral toetusetaotlusi, et ettenähtud vahendid kavandatud ajavahemikul kulukohustustega siduda. Heakskiidetud projektid vastasid asjaomaste piirkondade ja riikide arenguvajadustele.

23

Piirkondlikust investeerimisrahastust toetuse taotlemiseks peavad finantseerimisasutused esitama toetuse taotlusvormi¹⁶. Kuigi taotlusvormid muutusid aja jooksul pikemaks ja üksikasjalikumaks, oli finantseerimisasutuste poolt enne toetuse heakskiitmist esitatud teave liiga üldine, võimaldamaks piirkondlike investeerimisasutuste täitevorganitel asjakohaseid otsuseid teha. Laenutingimuste, soodustustaseme (vt 1. selgitus) ja elujõulisuse (vt 2. selgitus) kohta puudusid kvantifitseeritud andmed. Lisaks ei olnud toetuste oodatav lisaväärtus hästi sõnastatud, struktureeritud ega kvantifitseeritud.

  2. selgitus

ITFi projekt – elektrienergia alased rekonstrueerimistööd Beninis ja Togos

Projekt puudutas elektrienergia ülekandeliinide ja elektrialajaamade ehitamist ning renoveerimist kogusummas 85,7 miljonit eurot. Projekti eesmärk oli parandada elektriga varustatuse usaldusväärsust ja tõhusust Beninis ja Togos. ITF eraldas intressitoetust summas 12,25 miljonit eurot, mis võimaldas täita IMFi poolt nõutava 35% soodustuse nõude (vt 1. selgitus).

Finantseerimisasutused esitasid ebapiisavat teavet

Finantseerimisasutuste esitatud toetuse taotlusvorm ei sisalda arvnäitajaid projekti rahalise ja majandusliku elujõulisuse, soodustuse määra ega projekti vastavuse kohta riikide vajadustele, kuigi kõik need andmed olid finantseerimisasutuste dokumentides olemas. Lisaks ei täpsustatud taotlusvormis ITFi toetuse oodatavat lisaväärtust. Ilma selle teabeta ei olnud komisjonil võimalik toetusetaotlust asjakohaselt hinnata.

24

Põhjus, miks finantseerimisasutused esitasid piiratud määral teavet, peitus asjaolus, et projektid olid toetusetaotluse esitamise hetkel sageli alles algstaadiumis. Finantseerimisasutused teevad laenu andmise kohta otsuse hilisemas staadiumis, st pärast teostatavusuuringut. Seega põhinesid nende otsused võrreldes toetusetaotluste hindamise ajal komisjoni käsutuses olnud andmetega paremal, üksikasjalikumal teabel.

25

Kuigi kõnealuse teema kohta puuduvad konkreetsed suunised, on komisjon toetusetaotluste läbivaatamist aja jooksul täiustanud. Läbivaatamised põhinevad aga siiani suures osas toetuse taotlusvormil esitatud teabel ning piirduvad seetõttu nimetatud teabega. Uuritud projektide puhul pöörati läbivaatamise käigus vähest tähelepanu soodustuse määrale, võlataseme jätkusuutlikkusele, toetuse summale ja majanduslikule elujõulisusele. Komisjon ei ole kehtestanud majandusliku elujõulisuse kriteeriume. Tegelikkuses ei ole komisjonil selgeid eeskirju või suuniseid selle kohta, millist liiki arenguinvesteeringuid peaks rahastatama toetuste, laenude või nende kahe kombinatsiooniga.

26

Komisjoni läbivaatamistesse kaasati järk-järgult asjaomaseid ELi delegatsioone, konsulteerides nendega toetusetaotluste hindamise käigus. Kontrollikoja poolt uuritud projektid ja delegatsioonide töötajatega läbi viidud intervjuud näitasid, et kaasamine ei olnud ikka veel piisav, eriti projektide leidmise staadiumis. Ainult 59% 22st kontrollikoja küsimustikule vastanud ELi delegatsioonist märkis, et oli ühendamisprojektide leidmise protsessi kaasatud. See piiras delegatsioonide seotust projektidega. Siiski palus komisjon pärast finantseerimisasutustelt toetusetaotluste saamist enamikul juhtudel delegatsioonidel esitada oma arvamus nende riigis valituks osutunud projektide kohta.

27

Keskmiselt kulus projekti esitamisest kuni lõpliku heakskiitmiseni 215 päeva ITFi puhul, 257 päeva LAIFi puhul ja 290 päeva NIFi puhul¹⁷. LAIFi ja NIFi puhul tuli iga projekt nii tehnilisel kui juhtkonna tasandil esialgselt ja lõplikult heaks kiita, mis oli aeganõudev. Kõnealune protsess oli mõnevõrra lihtsam ITFi puhul, kus ei nõutud esialgset heakskiitmist¹⁸.

Toetuse liigi ja suuruse määramine

28

Valitud toetuse liigid (vt punkt 1) olid nendega eeldatavalt saavutatava lisaväärtuse seisukohalt asjakohased. Intressitoetusi pakkus üksnes ITF; muud piirkondlikud investeerimisrahastud seda ei teinud, kuigi see oli nende õigus- ja lepingulises raamistikus lubatud.

29

Kontrollikoja uuritud 30 toetusest 11 juhul oli eesmärk tagada, et laenu puhul oleks täidetud IMFi nõutav minimaalne 35% soodustus (vt 1. selgitus). Nimetatud 11 toetusest seitsme puhul ei olnud kontrollikojal võimalik komisjonilt või finantseerimisasutustelt saada tõendeid selle kohta, et soodustus ei olnud suurem kui IMFi tingimuse täitmiseks vajalik. Ühel juhul ületas soodustus 35% miinimumi, ilma et komisjoni oleks sellest teavitatud.

30

Puudusid kriteeriumid nende toetuste suuruse kindlaksmääramiseks, mille põhieesmärk ei olnud IMFi tingimuste täitmine. Uuritud juhtudel jäi summade suuruse kindlaksmääramise alus sageli selgusetuks. Lisaks ei pidanud komisjon vajalikuks finantseerimisasutuste poolt taotletud toetussummade arvutamist rangelt kontrollida.

31

Teoreetiliselt võiksid finantseerimisasutused kehtestada tavalisest kõrgema intressimäära ning teha see finantspaketile lisatud toetuse abil toetusesaajale vastuvõetavaks. Selle tagajärjel tekib oht, et toetuse eeldatavat kasu ei anta täiel määral toetusesaajale edasi. Kuigi avaliku sektori arenguabi finantseerimisasutused vastutavad kõige sobivamate rahastamistingimuste pakkumise eest, ei saa ei komisjon ega kontrollikoda välistada, et see oht ka tõeks saab, kuna neil puuduvad intressimäärade kehtestamisega seotud konfidentsiaalsuse tõttu vahendid selle kontrollimiseks¹⁹.

Komisjon teeb asjatult suuri ettemakseid

32

Pärast toetuste heakskiitmist ja lepingute sõlmimist tehti märkimisväärselt suuri ettemakseid. Komisjon tegi vahendid kättesaadavaks ja kandis need üle enne, kui neid vaja oli. Toetusesaajad kasutasid neid vahendeid aeglaselt, kuna projekti loomine ning vajalike teenuste ja ehitustöödega seotud lepingute sõlmimine ning projekti elluviimine oli aeganõudev. Seepärast olid ülekantud vahendid pikka aega kasutamata, mis on vastuolus usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega (vt 3. selgitus). Sellest tulenevalt ei kajasta eelarvetulem rahastute tegelikku põhitegevust.

33

ITFi puhul teeb komisjon fondile ülekandeid ning seejärel maksab fondi haldaja – EIP – fondist toetused juhtivale finantseerimisasutusele. ITFi juhatus kiidab heaks toetuste kogusumma, mis ei ületa fondi käsutuses olevaid rahalisi vahendeid. Sellise kaalutletud lähenemisega kindlustab ITF, et suudab enda võetud kohustused täita. Kuna projekti tegeliku elluviimise käivitumine on aeganõudev, teeb toetusesaaja vajalikud maksed alles mõni aasta hiljem. Selle tagajärjel püsib suur rahasumma mitu aastat fondi pangakontol puutumatuna (vt joonis).

  3. selgitus

NIFi projekt – Tunise kiirraudteevõrgustiku teine etapp

Selle 550 miljonit eurot maksva projekti abil rahastatakse Tunise uue linnaliinide kiirraudteevõrgu kahe uue liini prioriteetsete osade ehitust. NIFi toetusega summas 28 miljonit eurot antakse hankijale ja järelevalvajale tehnilist abi.

NIFi toetuse asjatult suur ettemakse

2010. aastal kandis komisjon kogu toetussumma toetusesaajale üle. Finantseerimisasutused maksid laenu välja alles siis, kui toetusesaaja neid vajas. Kuna projekti elluviimisel esines olulisi viivitusi, tehti esimene laenuväljamakse alles 2013. aastal. Viivituste tõttu jäi NIFi toetusest 24,5 miljonit eurot enam kui kolmeks aastaks kasutamata.

Joonis

ITFi rahavoogude liikumised

Allikas: ITFi sekretariaat.

Allrahastute puhul olid nn all-laenude andmise kriteeriumid ebamäärased või liiga laiad

34

Kontrollikoja poolt uuritud (vt VIII lisa) kaheksa allrahastu (vt punkt 11) puhul ei sätestatud, et allrahastu poolt rahastatavad tegevused peaks komisjon eelnevalt ükshaaval heaks kiitma, ning ainult ühel juhul oli finantseerimisasutus need heaks kiitnud. Samas olid nn all-laenude saamiseks toetuskõlblike tegevuste valikukriteeriumid enamikul juhtudest ebamäärased või liiga laiad²⁰, ning puudusid viited asjaomastele valdkondadele ja prioriteetidele. Komisjonil ei olnud seetõttu kindlust, et kulutused oleksid olnud kooskõlas ELi prioriteetidega (vt 4. selgitus).

  4. selgitus

NIFi projekt – VKEde rahastamisvahend

VKEde rahastamisvahend, mille raames antavate toetuste kogusumma oli 150 miljonit eurot, sisaldas kahte toodet. Ühega anti tehnilist abi kohalikest partneritest finantseerimisasutustele ja võimaldati laenuportfellide kahjumiriski jagamist. Teisega anti tehnilist abi ja intressivabasid laene, et vähendada intressimäärasid ja luua kahjumi-/riskijagamise puhver. NIFi toetus sellele projektile oli 15 miljonit eurot.

Allrahastust rahastatavate tegevuste valikukriteeriumid olid liiga üldised

Finantseerimisasutuste koostatud toetuse taotlusvormis ei märgitud selgelt, millisel tasemel tuleb nn all-laenudele heakskiit anda. Samuti ei täpsustatud, mille eest põhirahastaja hindamis- ja valikuprotsessis vastutama peab. Valikuprotsessis ei võetud arvesse ELi prioriteete, kuna rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid võimaldasid investeerida kõikides valdkondades. Lisaks sellele ei olnud projekti järelkontrolli puudutavaid aruandlusnõudeid selgelt määratletud.

Komisjoni poolt toetuste kasutamise üle tehtav järelevalve oli mahult erinev

35

Piirkondlike investeerimisrahastute sekretariaadid vastutavad rahastute üldise finantsjärelevalve eest. Finantseerimisasutused teevad ise järelevalvet projektide rakendamise üle. Komisjoni tasandil vastutavad toetuste järelkontrolli eest ELi delegatsioonid. Nende tehtava järelkontrolli maht oli erinev, kuna puudusid selged sisesuunised (vt punkt 19) ning delegatsioonide kaasatus projektide leidmisse oli erinev (vt punkt 26). Lisaks oli finantseerimisasutustega sõlmitud lepingutes ebaselgelt ja ebapiisavalt sõnastatud, millist teavet nad on kohustatud esitama.

36

Tulemuslikkuse järelevalve on siiani olnud piiratud ja struktureerimata. Väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamise ELi platvormi raames kavandatakse tulemuspõhist järelevalvesüsteemi, mis sisaldaks standardseid järelevalvenäitajaid.

37

Sarnaselt teiste ELi rahastatavate arenguprojektidega valis komisjon tulemuspõhiseks järelevalveks ühendamisprojekte juhuvalimi põhjal. Väliseksperdid tegid selleks ühtlustatud metoodikal põhinevaid lühikesi, keskendatud paikvaatlusi. Tulemuspõhise järelevalve hinnangutes vaadeldi projekti elluviimise mitut aspekti viie kriteeriumi alusel: asjakohasus, mõjusus, tõhusus, potentsiaalne mõju ja tõenäoline jätkusuutlikkus. Hinnangutes ei keskendutud aga piisava täpsusega toetuste lisaväärtusele. Tulemuspõhise järelevalve tulemuste puhul jäi selgusetuks, kas finantseerimisasutus või ELi delegatsioon oleks pidanud järelduste ja soovituste alusel meetmeid võtma. Tulemuspõhine järelevalve ei hõlmanud aga ITFist rahastatavaid projekte.

Toetuste ja laenude ühendamise oodatud kasu ei ole veel täiel määral saavutatud

38

Kontrollikoda hindas, mil määral on ühendamise oodatav kasu saavutatud. Oodatav kasu hõlmas laene mittesisaldava lisarahastamise kaasamist, poliitika kujundamises osalemist, projektide koostamisele ja juhtimisele mõju avaldamist, rahastajatevahelise koordineerimise parandamist ja Euroopa arengukoostöö toetuste nähtavuse suurendamist (vt punkt 4).

Toetuse vajalikkus laenu saamise tingimusena oli tõendatud ainult poolte uuritud projektide puhul

39

Piirkondlikust investeerimisrahastust toetust saavad projektid said olulisel määral vahendeid ka Euroopa-välistelt finantseerimisasutustelt ja toetusesaajatelt. Kontrollikoja uuritud projektide valimi puhul rahastasid Euroopa finantseerimisasutused kokku 45% kõikidest investeerimiskuludest, ca 20% saadi Euroopa-välistelt finantseerimisasutustelt ja 25% moodustas toetusesaajate omaosalus. Toetusesaajate omaosalus on hea viis tagamaks, et toetusesaajad käituksid oma investeeringute puhul vastutustundlikult. Seega andsid rahalisi vahendeid põhiliselt institutsioonilised arengupangad ning erasektori poolt on laene siiani antud vähe.

40

ITFist anti intressitoetusi, mille eesmärk oli muuta finantseerimisasutuse laen soodsaks vastavalt IMFi kriteeriumidele (vt punkt 29). Toetustega võimaldati seega investeeringute tegemist. 2013. aasta lõpus oli see eesmärk 71st ITFi toetatavast projektist 14-l. Nende projektide maksumus oli 217 miljonit eurot (ITFi poolt kulukohustustega seotud toetuste kogusumma oli 494 miljonit eurot).

41

Piirkondlikest investeerimisrahastutest rahastati ka palju tegevusi investeerimisele eelnevas faasis. Need olid enamasti uuringud, nt teostatavus-uuringud, mida vajati investeerimisprojekti koostamiseks ning mille jaoks finantseerimisasutustel oli tavaliselt kasutada ainult piiratud määral rahalisi vahendeid. Nimetatud projektid moodustasid 46% uuritud ITFi projektidest, 20% uuritud NIFi projektidest ja 70% kõikidest Lääne-Balkani investeerimiskeskkonna projektidest²¹. Enamiku uuringute tulemusel koostati või tõenäoliselt koostatakse tegelikud investeerimisprojektid ning seepärast võib öelda, et vähemalt mõningal määral hõlbustasid need uuringud laenudega rahastatavaid investeeringuid (vt 5. selgitus).

  5. selgitus

ITFi projekt – Maputo lennujaam

ITFist rahastati Maputo (Mosambiik) rahvusvahelise lennujaama ehitustööde ettevalmistusetapis konsultatsiooniteenuseid. Kavandatud investeering puudutas lennuradade, ruleerimisteede ja lennuvälja rajavalgustuse rekonstrueerimist ja täiustamist. Konsultatsiooniteenuse maksumus oli 0,6 miljonit eurot ja see sisaldas projekti teostatavusuuringut ning hankemenetluse ettevalmistamist.

Investeerimiseelses etapis antud tehnilise abi hea läbiviimine võimendas investeeringut

Tehniline abi aitas projekti valmimisele kaasa. 52 miljoni euro suurust investeerimiskulu rahastatakse Euroopa finantseerimisasutuste antavate laenudega. Ehitustöid alustatakse 2014. aasta teises pooles.

42

Kontrollikoja uuritud 30 projektist 15 puhul puudus veenev analüüs, mis oleks näidanud, et laenu võtmiseks vajatakse toetust (vt IX lisa). Olenevalt konkreetsest juhtumist täheldati, et investeeringuid oleks võinud teha ka ilma toetuseta:

a)ühel juhul sooviti laen toetuse abil sooduslaenuks muuta, kuigi finantseeringut saava riigi puhul ei kehtinud enam sooduslaene käsitlevad IMFi eeskirjad;

b)kahel juhul rahastati suurt osa investeeringust otse EAFist. Seetõttu ei vajatud finantspaketi soodsaks muutmiseks toetust;

c)neljal juhul oli toetus võrreldes investeeringu kogumaksumusega marginaalne ega suurendanud oluliselt projekti üldist rahalist tasuvust;

d)ühel juhul oli projekt rahaliselt elujõuline ka ilma toetuseta;

e)ühel juhul oli valitsus äärmiselt huvitatud ühest esinduslikust, keskkonnale kasu toovast investeeringust, kuigi selle rahaline tasuvus oli väga väike. Tulevikus tekkida võivate kahjude korvamiseks ei olnud valitsusel toetust vaja;

f)viiel juhul kasutati toetust peamiselt selleks, et aidata finantseerimisasutustel esitada finantspakett, mille toetust saavate riikide valitsused ka tõenäoliselt vastu võtavad; selleks pakuti nt tingimusi, mis suudaksid konkureerida teiste rahastajate poolt asjaomaste projektide jaoks tehtud pakkumustega;

g)ühel juhul loodi allrahastu krediidikvaliteedi parandamise toetamiseks. Nimetatud allrahastu koosnes kahest identsest tootest, millest üks toimis edukalt ka ilma igasuguse toetuseta.

Komisjoni potentsiaali osaleda poliitika kujundamises ning mõjutada projektide koostamist ja juhtimist ei kasutatud täiel määral ära

43

Piirkondlike investeerimisrahastute toetustel on sageli positiivne mõju projektide koostamisele ja juhtimisele (vt punkt 3). Kontrollikoja uuritud 30 projekti puhul kasutati selle saavutamiseks erinevaid viise:

a)11 juhul oli toetusega võimalik lisada projektile osad, mida muidu ei oleks tõenäoliselt rahastatud. Sellisteks osadeks olid kasulik tehniline abi ja projekti suunamine vaeste toetamisele (vt 6. selgituses esitatud näide);

b)kolmel juhul oli komisjon otseselt projekti koostamisega seotud, kuna ta esitas projektitaotluse, rahastas teostatavusuuringu ja/või kaasrahastas projekti otsemaksetega;

c)kahel juhul rahastati toetusega teostatavusuuringuid, mis olid investeerimisprojektide iseloomu ja mahu kindlaksmääramisel olulisteks elementideks;

d)ühel juhul võimaldati toetusega projekti mahtu oluliselt suurendada.

  6. selgitus

ITFi projekt – Victoria järve ümbruse vesi ja kanalisatsioon – Kampala Water

Projekt oli suunatud National Water and Sewerage Corporationi (riiklik veevarustuse ja kanalisatsiooni ettevõte) rahalise ja tegevusalase suutlikkuse tõhustamisele Kampalas (Uganda). Projekti eesmärk oli suurendada Kampala ja seda ümbritsevate piirkondade veevarustusteenuste usaldusväärsust ja neile juurdepääsu. Projekti kogumaksumus oli 212 miljonit eurot. ITFist rahastati tehnilise abi raames projekti koostamist 8 miljoni euroga ning intressitoetust 14 miljoni euroga, mis tagas IMFi nõutava 35% soodustuse määra.

Projekti koostamisele avalduv mõju – näide heast tavast

Projekti vaestele suunatuse tõttu tõi toetus ühiskondlikku kasu. Projektiga parandati eelkõige joogiveega varustatust ja sanitaartingimusi Kampalat ümbritsevates vaesemates piirkondades. Toetusest saadav kasu kandus üle lõplikele toetusesaajatele sellega, et kõige vaesemad leibkonnad said vett soodushinnaga. Ilma toetuseta oleks projekt keskendunud ainult rikkamatele piirkondadele.

44

Kontrollikoja uuritud 13 ülejäänud projekti puhul ei leitud aga tõendeid, et piirkondlike investeerimisrahastute panus oleks mingilgi moel projektide koostamist mõjutanud.

45

Kontrollikoja uuritud projektide puhul oli 10 juhtu, kus toetus mõjutas positiivselt toetust saanud riigi asjaomase sektori poliitikat. Enamikul juhtudest tõhustati toetusega komisjoniga juba peetavat poliitilist dialoogi projektide elluviimise valdkonnas. Poliitilise dialoogi potentsiaal oli suurem seal, kus toetusega reaalselt täiendavat rahastamist kaasati (vt punkt 42).

46

20 ülejäänud projekti puhul puudusid tõendid, et toetused oleksid toetatava valdkonna poliitikale laiemat mõju avaldanud. Finantseerimisasutuste poolt laenudele kehtestatud tingimused olid enamikul juhtudest otseselt seotud projekti elluviimisega. Komisjon ei osalenud järelevalves ja nõuetele vastavuse hindamises ning enamikul juhtudest ei nõudnud piirkondlikelt investeerimisrahastutelt toetuste sidumist tingimustega, mis oleksid seotud asjaomaste valdkondade poliitikaga.

Rahastamisallikate ühendamine tõhustas rahastajatevahelist koordineerimist, kuid ELi rahastamise nähtavus on siiani olnud piiratud

Rahastajatevaheline koordineerimine

47

Piirkondlike investeerimisrahastutega ergutatakse arengupartnerite vahelist koordineerimist, luues finantseerimisasutustele raamistiku kohtumisteks ja investeerimisplaanide arutamiseks ning oma jõupingutuste koordineerimiseks viisil, mis ulatuks projektitasandist kaugemale. See on Pariisi deklaratsiooni põhimõtetega²² kooskõlas olev hea arengutava.

48

38st ITFi ja 73st NIFi investeerimisprojektist²³, mille puhul juhatused olid 2013. aasta lõpuks toetused kulukohustustega sidunud, said vastavalt 26 ja 52 projekti laenu mitmest allikast.

49

Eri rahastamisallikate kombineerimisega üksikprojektide raames oli võimalik rahastada suuri projekte. 2013. aasta lõpus sidusid ITF ja NIF toetustega seotud kulukohustused vastavalt 22 ja 26 investeerimisprojektiga, mille laenude kogumaht oli üle 100 miljoni euro. Ühe finantseerimisasutusega oleks selliseid projekte olnud keeruline rahastada.

50

Kolme Euroopa finantseerimisasutuse loodud vastastikuse usalduse algatus tõhustas veelgi koostööd ja koordineerimist. Algatus on 2009. aastal AFD, EIP ja KfW poolt asutatud ametlik võrgustik, mille eesmärk on suurendada arenguprojektide kaasrahastamise mõjusust. Võrgustiku kaudu delegeeritakse enamik ülesannetest mõne tehingu põhirahastajale ja tunnustatakse vastastikku menetlusi. See vähendab toetusesaaja jaoks tehingukulusid, mis on kooskõlas toetuse mõjususe põhimõtetega. Otsustamine ja lepingute sõlmimine on aga jätkuvalt iga finantseerimisasutuse vastutusel.

ELi rahastamise nähtavus

51

Piirkondlike investeerimisrahastute õigusraamistikus sätestatakse nähtavust puudutavad üldised nõuded²⁴. Peamise põhimõtte kohaselt peab põhirahastaja tagama ELi nähtavuse, mis peab olema vähemalt samaväärne tema enda omaga. Ka üksikprojektide lepingulistes tingimustes sätestatakse tavaliselt piisava nähtavuse nõue²⁵, kuigi neis ei esitata konkreetseid eeskirju ega juhiseid. Kontrollikojapoolne üksikprojektide uurimine ja ELi delegatsioonide küsitlemine näitas, et finantseerimisasutused on siiani ühendatud projektides sisalduva ELi toetuse puhul taganud vaid piiratud nähtavuse. Sellel on mitu põhjust:

a)lepinguline raamistik ei sisalda finantseerimisasutuste jaoks selgeid ja konkreetseid nähtavust käsitlevaid eeskirju või juhiseid;

b)kui komisjoni elluviidavate projektide jaoks koostatud ELi välistegevuse kommunikatsiooni ja nähtavuse käsiraamat välja arvata, siis praegu puuduvad ühendamise spetsiifilist iseloomu käsitlevad konkreetsed eeskirjad ja suunised;

c)kui paar juhtu välja arvata, ei ole nähtavuse rahastamiseks vahendeid ette nähtud;

d)ELi nähtavuse tagamiseks tehtud jõupingutuste kohta aruandlust ei nõuta.

52

Komisjon suurendab praegu oma jõupingutusi, et parandada ühendamisprojektides ELi nähtavust. Toetuse taotlusvormi viimases versioonis tuleb esitada kavandatava kommunikatsiooni- ja nähtavustegevuse kirjeldus. Lisaks nõudis komisjon mõningatel juhtudel finantseerimisasutustelt kommunikatsiooniplaani koostamist (tegu on näitega heast tavast). Kuigi selged suunised puuduvad, on osa ELi delegatsioonidest teinud algatuse piirkondlike investeerimisrahastute toetuste reklaamimisele kaasaaitamiseks.

13Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1).

14Lisati uus, VIII jaotis – Finantsinstrumendid.

15Praktilised suunised, mis on partnerriikidele selgitanud Lääne-Balkani investeerimiskeskkonna projektitaotluste ja projektide esitamisega seotud tingimusi, on olemas alates 2012. aastast.

16EuropeAidi poolt hallatavate geograafiliste investeerimisrahastute puhul „standardne projekti esitamisvorm”, Lääne-Balkani investeerimiskeskkonna puhul „projektitoetuse taotlusvorm” ja ITFi puhul „esileht”.

17Selle arvutamiseks vajalik teave ei olnud teiste piirkondlike investeerimisrahastute puhul kättesaadav.

18Finantseerimisasutustele on siiski antud võimalus taotleda täitevkomiteelt nn põhimõttelist heakskiitu.

19Kontrollikoda on seda juba täheldanud oma eriaruande nr 3/1999, mis käsitleb intressitoetuste komisjonipoolset haldamist ja kontrolli (EÜT C 217, 29.7.1999, lk 1), punktis 3.2.

20Välja arvatud geotermilise ohu vähendamise rahastu.

21See vastab 18%-le ITFi kulukohustustega seotud summast, 10%-le NIFi kulukohustustega seotud summast ja 35%-le Lääne-Balkani investeerimiskeskkonna kulukohustustega seotud summast.

22Pariisi deklaratsioonis (2005) esitatakse toetuste mõjusamaks muutmiseks järgmised põhimõtted: isevastutus, vastavusse viimine, ühtlustamine, tulemused ja vastastikune aruandekohustus.

23Välja arvatud 33 ITFi ja 18 NIFi investeerimiseelset projekti (vt punkt 41).

24Näiteks ITFi rakenduseeskirjade sätestamise lepingu artikkel 10 ning finantseerimisasutuste ja komisjoni vahelise NIFi raamlepingu punkt 13.

25NIFi tüüpi rahastute puhul sisaldavad kõik rahastamiskokkulepped klauslit, mille kohaselt peab finantseerimisasutus selgesõnaliselt mainima NIFi kaudu antavat Euroopa Liidu toetust.

Järeldused ja soovitused

Järeldused

53

Kontrollikoda leiab, et ELi välispoliitika toetamise eesmärgil toimuv piirkondlike investeerimisrahastute toetuste ühendamine finantseerimisasutuste laenudega on üldiselt olnud mõjus. Piirkondlikud investeerimisrahastud olid nõuetekohaselt loodud, kuid ühendamise kaudu potentsiaalselt saadavat kasu täiel määral ei saavutatud, kuna komisjonipoolne juhtimine oli puudulik.

54

Koostöös liikmesriikidega käivitas komisjon edukalt piirkondlikud investeerimisrahastud ning nende üldine struktuur on asjakohane. Investeerimisrahastutest oli huvitatud mitu Euroopa finantseerimisasutust, kes leidsid rahastamise kasutamiseks sobilikke projekte. Auditeeritud projektid vastasid asjaomaste piirkondade ja riikide arenguvajadustele. Kuigi toetuste liigid olid sobilikud, ei olnud komisjonipoolse toetusetaotluste hindamise aluseks olnud andmed piisavad ning hindamisel ei võetud piisavalt arvesse toetuste lisaväärtust. Pärast toetuste heakskiitmist tehti asjatult suuri ettemakseid ning komisjoni järelevalve ei taganud kõikidel juhtudel toetuste lisaväärtuse saavutamist.

55

Piirkondlikud investeerimisasutused hõlbustasid arengupartnerite vahelist koordineerimist erinevatel tasanditel ning see on võimaldanud rahastada projekte, mis on liiga suured selleks, et neid saaks finantseerida üks rahastaja või finantseerimisasutus. Toetuste ja laenude ühendamise muud potentsiaalset kasu ei ole siiski veel täiel määral saavutatud. Ühendamine on võimaldanud pooltel juhtudest laene võtta näiteks nende sooduslaenuks muutmise abil, mis on kooskõlas IMFi tingimustega. Ülejäänud pooltel juhtudest puudus aga veenev analüüs, näitamaks, et finantseerimisasutus vajas laenu andmiseks toetust. Lisaks ei kasutanud komisjon optimaalselt ära võimalust projektide ülesehitust positiivselt mõjutada või valdkonna poliitikat laiemalt mõjutada. ELi toetuste nähtavus on siiani olnud piiratud, kuigi komisjon on alustanud selle probleemi lahendamist.

Soovitused

56

Pärast seitsmeaastast kogemust piirkondlike investeerimisrahastutega soovib komisjon nende ülesehitust ja tegevust parandada. Selleks koostatakse näiteks suuniseid ja osaletakse väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamise ELi platvormis. Seejuures soovitab kontrollikoda komisjonil arvesse võtta järgmisi soovitusi.

57

Komisjon peaks tagama selle, et ELi toetuste jagamine põhineks toetustest tuleneva lisaväärtuse (ELi arengu-, naabruspoliitika ja laienemisega seotud eesmärkide saavutamine) dokumenteeritud hindamisel. Selleks peaks komisjon:

a)tagama, et võetaks vastu ja viidaks ellu nõuetekohased suunised, mis oleksid aluseks komisjoni osalusele heakskiitmise ja järelkontrolli protsessi kõigis etappides;

b)osalema senisest aktiivsemalt just ELi delegatsioonide tasandil projektide leidmises ja valimises;

c)tagama, et juhatustele lõpliku heakskiidu saamiseks esitatud toetusetaotlused puudutaksid ainult lõpuni kavandatud projekte ja sisaldaksid täielikku teavet. Täpsemalt tuleks toetusetaotlustes selgesõnaliselt välja tuua vajadus toetuse järele, toetusest tulenev lisaväärtus ning toetussummade kindlaksmääramise alus;

d)lühendama heakskiitmisprotsessi keskmist pikkust, ja hindama, kas esialgse heakskiidu järele on pidevat vajadust.

58

Komisjon peaks rahalised vahendid välja maksma alles siis, kui toetusesaaja neid tegelikult vajab.

59

Komisjon peaks parandama ELi toetuste elluviimise üle tehtavat järelevalvet. Selleks peaks komisjon:

a)võtma kasutusele tulemuste hindamisraamistiku, mis sisaldab ELi toetuste mõju järelkontrolli näitajaid;

b)andma ELi delegatsioonidele selgeid juhiseid nende rolli kohta ühendamisprojektidele mõeldud ELi toetuste järelevalves;

c)kaasama ITFi tulemuspõhisesse järelevalvesse ja kohandama tulemuspõhise järelevalve metoodika ühendamise spetsiifiliste omadustega.

60

Komisjon peaks suurendama jõupingutusi, tagamaks, et ELi eraldatud rahastamine oleks nõuetekohaselt nähtav, kehtestades finantseerimisasutustele selged nähtavust puudutavad nõuded ning nõudes ELi delegatsioonidelt nähtavuse tagamise meetmetes osalemist.

III auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Karel PINXTEN, võttis käesoleva aruande vastu 8. juuli 2014. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

president
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Lisad

I lisa

Piirkondlike investeerimisrahastute ülemaailmne katvus

Allikas: piirkondlike investeerimisrahastute sekretariaatide hallatavad andmebaasid.

II lisa

Komisjoni poolt kulukohustustega seotud, lepingutega kaetud ja välja makstud summad piirkondlike investeerimisrahastute kaupa (seisuga 31.12.2013)

(miljonites eurodes)

| Kulukohustustega seotud | Lepingutega kaetud | Makstud
ITF | 638 | 638 | 459
WBIF | 274 | 260 | 214
NIF¹ | 789 | 477 | 422
LAIF¹ | 179 | 160 | 78
IFCA | 86 | 66 | 22
AIF | 60 | 34 | 9
CIF | 70 | 2 | 1
IFP | 10 | - | -
Kokku | 2 106 | 1 637 | 1 205

1Ei sisalda 2011. aastal kliimamuutuste rahastusse täiendavalt lisatud 17 miljonit eurot, mis pidi jagatama NIFi ja LAIFi vahel.

Allikas: Euroopa Komisjon.

III lisa

Perioodil 2007–2013 heaks kiidetud projektide arv piirkondlike investeerimisrahastute kaupa

| 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | Kokku
ITF | 4 | 4 | 9 | 13 | 13 | 11 | 15 | 69
WBIF | - | 18 | 47 | 16 | 42 | 31 | 24 | 178
NIF | - | 14 | 13 | 15 | 15 | 18 | 17 | 92
LAIF | - | - | - | 5 | 3 | 12 | 5 | 25
IFCA | - | - | - | 1 | 3 | 3 | 4 | 11
AIF | - | - | - | - | - | 3 | 5 | 8
CIF | - | - | - | - | - | - | 4 | 4
Kokku | 4 | 36 | 69 | 50 | 76 | 78 | 74 | 387

Allikas: piirkondlike investeerimisrahastute sekretariaatide hallatavad andmebaasid.

IV lisa

Piirkondlike investeerimisrahastute poolt perioodil 2007–2013 heaks kiidetud 387 projekti rahastamine

(miljonites eurodes)

|  | ITF¹ | WBIF | NIF | LAIF | IFCA | AIF | CIF | Kokku
TOETUSED
Investeerimis-rahastu | Komisjon | 383 | 226 | 696 | 190 | 64 | 36 | 35 | 1 630
Muud rahastajad | 114 | - | - | - | - | - | - | 114
Riiklikud/piirkondlikud sihtprogrammid | 80 | - | 200 | - | - | - | - | 280
Muud rahastajad | 185 | 76 | 57 | - | - | - | - | 318
Toetused kokku | 762 | 302 | 953 | 190 | 64 | 36 | 35 | 2 342
LAENUD
EL | Mitmepoolsed | 1 237 | 2 360 | 7 095 | 209 | 312 | 110 | - | 11 323
Kahepoolsed | 1 127 | 360 | 2 531 | 1 992 | 5 | 248 | 37 | 6 300
ELi-väline | Piirkondlikud | 1 174 | - | - | 2 314 | - | - | 30 | 3 518
Mitmepoolsed | 826 | - | - | - | - | - | - | 826
Kahepoolsed | 185 | - | - | - | - | - | - | 185
Laenud kokku | 4 549 | 2 720 | 9 626 | 4 515 | 317 | 358 | 67 | 22 152

1ITFi puhul arvutatakse komisjoni ja teiste rahastajate osamakseid vastavalt nende poolt fondi tehtud sissemaksetele.

Allikas: piirkondlike investeerimisrahastute sekretariaatide hallatavad andmebaasid.

V lisa

Finantseerimisasutuste poolt perioodil 2007–2013 antud laenud piirkondlike investeerimisrahastute kaupa

(miljonites eurodes)

| EIP | EBRD | AFD | KfW | Muud finantseerimisasutused | Kokku
ITF | 1 237 | - | 881 | 246 | - | 2 364
WBIF | 1 760 | 600 | 200 | 160 | - | 2 720
NIF | 4 498 | 2 588 | 1 100 | 1 429 | 11 | 9 626
LAIF | 209 | - | 823 | 772 | 397 | 2 201
IFCA | 170 | 142 | - | 4 | 1 | 317
AIF | 110 | - | 203 | 45 | - | 358
CIF | - | - | 37 | - | - | 37
Kokku | 7 984 | 3 330 | 3 244 | 2 656 | 409 | 17 623

Allikas: piirkondlike investeerimisrahastute sekretariaatide hallatavad andmebaasid.

VI lisa

Valim 15 uuritud ITFi projektist

Allikas: piirkondlike investeerimisrahastute sekretariaatide hallatavad andmebaasid.

VII lisa

Valim 15 uuritud NIFi projektist

Allikas: piirkondlike investeerimisrahastute sekretariaatide hallatavad andmebaasid.

VIII lisa

Allrahastute loomise projektide auditivalim

Rahastu
Nimetus
Vahend
Toetussumma
(miljonites eurodes)
Riik/piirkond
Peamine finantseerimisasutus
Muud välisabi allikad

ITF
Aafrika energia tagatisfond
Tehniline abi
1
Piirkondlik
Euroopa Investeerimispank
-

ITF
Aafrika säästva energia rahastu
Tehniline abi/toetus
8
Piirkondlik
Euroopa Investeerimispank
-

ITF
Geotermilise ohu vähendamise rahastu
Toetus
30
Rwanda, Etioopia, Kenya, Uganda, Tansaania, Burundi
KfW
-

NIF
VKEde tagatissüsteem
Toetus
24
Jordaania, Liibanon, Egiptus, Tuneesia, Maroko
Euroopa Investeerimispank
AFD, WB, OFID

NIF
VKEde rahastamisvahend
Tehniline abi/toetus
15
Armeenia, Aserbaidžaan, Gruusia, Moldova, Ukraina, Valgevene
EBRD
EIB, KfW

NIF
MENA fond mikro-, väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele
Tehniline abi/toetus
10
Piirkondlik
KfW
-

IFCA
Kõrgõzstani säästva energiatõhususe rahastamisvahend
Tehniline abi/toetus
7
Kõrgõzstan
EBRD
-

IFCA
Kesk-Aasia VKEde rahastamisvahend
Tehniline abi/toetus
11
Piirkondlik
EBRD
-

IX lisa

Punktis 42 viidatud projektid

Rahastu
Projekti pealkiri
Vahend
Toetussumma
(miljonites eurodes)
Riik/piirkond
Peamine finantseerimisasutus

ITF
Elektriliini ühendus
Intressitoetus
13
Côte d’Ivoire, Sierra Leone, Libeeria, Guinea
EIP

ITF
Caprivi ühendus
Intressitoetus
15
Sambia, Namiibia, Lõuna-Aafrika
EIP

ITF
Great East Roadi maantee rekonstrueerimine
Intressitoetus
25
Sambia, Malawi, Mosambiik
EIP

ITF
Ida-Aafrika transpordikoridor
Intressitoetus
17
Tansaania, Kenya, Uganda, Rwanda, Burundi, Kongo Demokraatlik Vabariik
EIP

ITF
Itezhi Tezhi
Intressitoetus
18
Sambia
EIP

NIF
Parandatud vee- ja reoveeteenuste programm
Toetus
5
Egiptus
KfW

NIF
Rabati trammiliin
Tehniline abi
5
Maroko
AFD

NIF
Tunise kiirraudteevõrgu teine etapp
Toetus
28
Tuneesia
AFD

NIF
Veetaristu moderniseerimine II
Tehniline abi/toetus
8
Gruusia
EIP

NIF
VKEde rahastamisvahend
Tehniline abi/toetus
15
Armeenia, Aserbaidžaan, Gruusia, Moldova, Ukraina, Valgevene
EBRD

NIF
Elektrienergia ülekanne
Tehniline abi/toetus
16
Egiptus
EIP

NIF
Ida-Lääne kiirtee
Toetus
20
Gruusia
EIP

NIF
Ouarzazate päikeseenergiajaam
Toetus
30
Maroko
EIP

NIF
Joogiveevarustuse tõhustamise kava
Tehniline abi/toetus
7
Maroko
KfW

NIF
Kairo metrooliin nr 3, 3. etapp
Tehniline abi/toetus
40
Egiptus
AFD

Komisjoni vastus

Kommenteeritud kokkuvõte

I

Komisjon väljendab heameelt eriaruande ja soovituste üle, mis aitavad paremini juhtida arengukoostöö rahastamise uudset lähenemisviisi esindavaid segarahastamisvahendeid.

ELi partnerriikide investeerimisvajadused on märkimisväärsed. Valitsuste ning rahastajate vahendid ei suuda neid vajadusi katta. Et aidata kaasa majanduskasvule, mis on vaesuse vähendamise alus, peavad riigid ligi meelitama täiendavaid avaliku ja erasektori finantseeringuid.

Muutuste kavas rõhutatakse, et ELi väliskoostöö peamine prioriteet on toetada kaasavat majanduskasvu ja töökohtade loomist. Selles kontekstis nähakse ühendamist olulise vahendina täiendavate ressursside võimendamiseks ja ELi abi mõju suurendamiseks.

ELi toetus võimaldab investeerimisprojektide rahastamislünkade täitmise kaudu teostada projekte tervikuna ja seeläbi mobiliseerida rohkem täiendavaid finantseeringuid kui laenud finantseerimisasutustelt. Lisaks pakuvad avalikud finantseerimisasutused, mis ühendamises otseselt osalevad, peale laenude ka muid finantseerimisvõimalusi, nagu näiteks investeerimine omakapitali või allutatud laen.

IV

Komisjon vastutab aruandes positiivse hinnangu saanud rahastute loomise eest. Projektide juhtimine toimub partnerluse alusel. Komisjon haldab rahastuid, samal ajal kui arengu rahastamise asutused on vastutavad projektide igapäevase juhtimise eest. Nad täidavad neile usaldatud eelarveülesandeid kooskõlas finantsmäärusega kehtestatud kaudse eelarvetäitmise reeglitega.

Komisjon on seda ülesehitust luues võtnud täielikult arvesse rahastutest potentsiaalselt saadavat kasu ja leiab, et selle juhtimine on olnud nõuetele vastav.

Komisjon leiab, et potentsiaalselt saadava kasu materialiseerumist vaadates tuleks arvesse võtta toetuste iseloomu (nt tehniline abi) ja projektide elluviimise tulemusi.

VI

Komisjoni arvates oli heakskiitmise protsess põhjalik: kõik seotud huvirühmad on piisavalt kaasatud ning komisjon kohandab konsulteerimisprotsessi vastavalt projektide spetsiifikale. Otsustamisprotsessi ajal on kogu vajalik teave täielikult kättesaadav.

Lisaväärtus on tagatud kõigil juhtudel: projektid esitatakse pädevale tegevjuhatusele ainult juhul, kui kõigi projekti osade suhtes on selgusele jõutud ning lisaväärtus on ilmne.

Ettemaksete tegemise kord vaadatakse uute rahastamisvahendite lepinguvormide jaoks üle.

VII

Komisjon leiab, et rahastamisotsuste põhjendused olid selged kõigil juhtudel. Neid juhtumeid kirjeldatakse käesoleva aruande punktis 42, ning komisjon on need nõuetekohaselt vaidlustanud ja põhjendanud. Vt komisjoni vastus punkti 42 alapunktidele a–g.

Kõigil juhtudel on rahastute prioriteedid viidud kooskõlla iga piirkonna jaoks kehtivate ELi eri valdkondlike poliitikasuundadega (vastavates strateegilistes suunitlustes on see ka selgelt välja öeldud).

Sellele vaatamata uurib komisjon mooduseid, kuidas saavutada nii suuremat mõju sektori poliitikale kui ka parandada ELi toetuste nähtavust.

VIII

Komisjon märgib, et kontrollikoja antud soovitused on täielikus vastavuses rahastute reformiga, mida komisjon 2013. aasta lõpus alustas ning mis hakkab jõudma heakskiitmise staadiumi.

Sissejuhatus

1. selgitus

IMF ei esita enam laenusoodustuste saamise nõudeid laen laenu haaval, vaid selle asemel määrab kõigile laenudele üldise keskmise kaalutud soodustustaseme. Seetõttu ei saa sellist mehaanilist lähenemist tulevikus automaatselt kasutada.

08

Komisjon kaalub nüüd ELi ja Aafrika infrastruktuuri sihtfondi (ITF) muutmist, et seda juhitaks nagu teisi kuut piirkondlikku rahastut, misläbi kehtiksid kõigile samad reeglid, paraneks protsessi läbipaistvus ja ennustatavus kõigi osapoolte jaoks ja tegevjuhatustes oleks tagatud kõigile liikmesriikidele võrdsed õigused. Lisaks võib Euroopa Investeerimispank (EIP) edasi hallata liikmesriikide eraldatud eriotstarbelisi ühendamiseks mõeldud vahendeid, kui liikmesriigid seda soovivad.

12

Komisjon tegeleb aktiivselt sellega, et kaasata enam liikmesriikide asutusi rahastute rakendamisse, et tagada võrdsed võimalused ning laialdasem teabevahetus parimate tavade kohta.

Tähelepanekud

16

Komisjon leiab, et piirkondlike investeerimisrahastute juhtimine on olnud asjakohane.

Komisjon vastutab aruandes positiivse hinnangu saanud rahastute loomise eest. Projektide juhtimine toimub partnerluse alusel. Komisjon haldab rahastuid, samal ajal kui arengu rahastamise asutused on vastutavad projektide igapäevase juhtimise eest. Nad täidavad neile usaldatud eelarveülesandeid kooskõlas finantsmäärusega kehtestatud kaudse eelarvetäitmise reeglitega.

Komisjon on seda ülesehitust luues võtnud täielikult arvesse rahastutega potentsiaalselt saadavat kasu.

18

Komisjon tegeleb ITFi juhtimisega ning kontrollikoja poolt esile toodud puudustega, nagu piirkondlikele programmidele seatavad piirangud (nt avamine riiklikele programmidele; erinevad sektorid, kuid sama hääletusõigus; komisjonipoolne juhtimine).

20

Projektide leidmine on erinevate huvirühmade, sh partnerriikide või vastavate piirkondlike organisatsioonide, komisjoni ja ELi delegatsioonide, muude rahastajate, finantseerimisasutuste ja mõnel juhul erasektori ning kodanikuühiskonna esindajate vahelise koostoime ja arutelude tulemus.

Projektide leidmine põhineb programmitöö protsessil ning komisjoni, Euroopa välisteenistuse ja partnerriikide poolt heaks kiidetud valdkonnapoliitika prioriteetidel. Lisaks toetutakse projektide leidmisel strateegilistele aruteludele, mida peetakse iga ühendamismehhanismi raames strateegianõukogus/juhtkomitees, ning aruteludele, mis toimuvad heakskiidetud projektide portfelli analüüsimisel ja projektide ettevalmistamisel.

Komisjoni tegevuse eesmärgiks ei ole olla järjekindlalt „algatajaks”. Pigem püüab komisjon projektide leidmise protsessis maksimeerida tõhusust ja tööjaotust ning ära kasutada kõigi huvirühmade tugevaid külgi. Sellele aitab kaasa ka heakskiitmise faasi jõudnud rahastute ühendamise reform.

21

Komisjon kavandab Aafrika piirkonna rahastute ülesehituse ülevaatamist. Vt komisjoni vastus lõigule 18.

Komisjoni ühine vastus punktidele 22–31

22

Rahastute paindliku iseloomu ja nende sektorite-ülese lähenemise tõttu on väga keeruline või peaaegu võimatu leida ühist näitajat kõigi projektide lisaväärtuse kohta.

Toetuse lisaväärtust hinnatakse alati ning see hindamine on aja jooksul paranenud, eriti ELi platvormi tegevuse tõttu.

23

Komisjon leiab, et tema kasutada olid asjakohased andmed, mis olid vajalikud toetuse heakskiitmise eri etappides (esialgses ja lõplikus). Esialgse heakskiidu faasis võivad finantsandmed muutuda, kuid lõpliku heakskiitmise etapis antakse sellele teabele uuesti hinnang.

Lisaks võivad taotluse esitamise ning lõpliku heakskiidu saamise vahel konjunktuurimuutuste tõttu teatud laenutingimused muutuda. Seetõttu võivad finantseerimisasutused läbirääkimised täpsete laenutingimuste osas (intressimäär, kehtivusaeg jne) lõpule viia pärast rahastu juhatuse poolset heakskiitmist.

Rahastajate kohustuseks on teha vajalikud arvutused vastavalt rahvusvahelistele standarditele, hoolsuskohustuse põhimõttele ja partnerluse ning tõhusa tööjaotuse raames kokku lepitud meetoditele.

Projekti süvahindamise viivad läbi finantseerimisasutuste erialateadmistega töörühmad kooskõlas hoolsuskohustuse põhimõtetega.

Taustauuringuid teostab peamiselt Euroopa põhirahastaja ning need on alati kättesaadavad, kui tekib kahtlusi projektide sobilikkuse osas või kui vajatakse lisateavet taotluses sisalduva teabe kohta.

Komisjon ei pea vajalikuks, et rahastajad esitaksid süstemaatiliselt uuringuid, kuna enamikul juhtudel suurendab see ainult halduskoormust ilma tõelist lisaväärtust andmata.

24

Komisjon rõhutab, et ELi toetused on heaks kiidetud ainult juhul, kui on olemas vajalik teave kooskõla olemasolu kohta strateegilistes suunistes esitatud põhinõuetega.

Kogu otsuse tegemiseks vajalik teave on otsustamisprotsessi käigus saadud ja arvesse võetud. Kooskõlas finantsmäärusega ja kaudse eelarve täitmise kontekstis võib komisjon toetuda volitatud üksuse tehtud tööle, mille juures on silmas peetud hoolsuskohustuse põhimõtteid ja tööjaotust partnerluses finantseerimisasutustega.

Heakskiidu võivad saada ainult piisavalt küpsed projektid. Hilisemaid teostatavusuuringuid, mille eesmärk on projekti ülesehitust vastavalt abisaajate vajadustele veelgi tugevdada, võib siiski läbi viia ja sellega projekti kvaliteeti parandada.

2. selgitus

Nagu on kirjas ITFi täitevkomitee 9. koosoleku protokollis, anti selle projekti kohta lisateavet liikmete eelneva sooviavalduse alusel.

See projekt kiideti heaks 2009. aastal. Selle ajaga võrreldes on toetuse avalduse vorm oluliselt paranenud, et täiendada teavet, mida finantseerimisasutused annavad.

25

Kõiki projekte, mida rahastute alt finantseeritakse, analüüsitakse nii majanduslikust kui ka võla jätkusuutlikkuse perspektiivist. Komisjoni ja rahastajate üks peamisi eesmärke on säilitada kavandatud investeering ning selle pikaajaline järjepidevus ja arengumõju.

Ometi ei saa majandusliku elujõulisuse hindamiseks luua ühtseid kriteeriume, nagu näiteks minimaalne piirmäär. Töörühm, mis tegeles toetuste täiendavusega ühendamismehhanismide raames, jõudis 2009. aastal järeldusele, et ühendamistegevuse iseloom on säärane, mis nõuab iga juhtumi puhul eraldi lähenemist hindamaks vajatava toetuse hulka, vormi ja iseloomu. Selline lähenemine on leidnud kinnitust ka hiljutises ELi platvormi töös väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamiseks (EUBEC).

Osana hoolsuskohustusest hinnatakse alati projektide majanduslikku sisemist tulumäära. Toetuse eraldamise otsus tehakse, toetudes projektide majanduslikule ja finantsanalüüsile ning oodatud ühiskondlikule kasule (taskukohasus, mõju tervisele, sotsiaalvaldkonna seisund).

Käesolev ülevaade põhineb toetuse taotlusvormis esitatud teabel ning lisateabel, mis on saadud erinevate komisjoni talituste ja delegatsioonide, finantseerimisasutuse ja huvirühmade vahelises suhtluses tehniliste arutelude ajal ning enne ja pärast neid.

Komisjoni ning finantseerimisasutuste tehtava analüüsi keskmes on soodustustase, võlataseme jätkusuutlikkus, toetuse summa ning majanduslik elujõulisus.

26

Komisjon kaasab toetuste sobivuse läbivaatamisse ELi delegatsioone ning nende nõuandeid küsitakse alati, kui valikuprotsessis seda vaja on.

96% vastanud delegatsioonidest ütles, et nad on valikuprotsessi kaasatud. Väiksem näitaja (59%) viitab varasele projektide leidmise faasile, mis on üldise valikuprotsessi osa.

Komisjon püüab ELi delegatsioone veelgi enam ühendamistegevuse ettevalmistusse ja järeltoimingutesse kaasata. See on väga oluline, et tagada ELi tegevuse sidusus, parandada ELi nähtavust ja tugevdada liidu kaalu poliitilises dialoogis.

27

Arvestuse alguseks ei tuleks pidada projekti esitamist. Esitamine annab kõigest ülevaate potentsiaalsetest projektidest, mis on väga erinevas arenguetapis ning küpsuse tasemel.

Komisjon on seisukohal, et kõige sobivam näitaja on aeg, mis on kulunud tehnilise nõukogu heakskiidust kuni tegevjuhatuse poolse lõpliku heakskiitmiseni.

Sel moel on tulemuseks Ladina-Ameerika investeerimisrahastu (LAIF) projektide puhul umbes 4 kuud, Kariibi investeerimisrahastu (CIF) projektide puhul 3 kuud, naabruspoliitika rahastamisvahendi (NIF) projektide puhul 6,5 kuud, Aasia investeerimisrahastu projektidel 5,5 kuud ning Kesk-Aasia investeerimisrahastu puhul umbes 4 kuud. Selline ajakulu näib mõistlik, arvestades ühendamisprojektide tehnilist keerukust ning võimalikku kaasatud partnerite hulka.

Seda, et menetluse pikkus on sobiv ja mõistlik, tõestab asjaolu, et siiani puudavad tõendid selle kohta, nagu oleks mõni oluline projekt jäänud ellu viimata pikale veninud heakskiitmismenetluse tõttu. Vastupidi, heakskiitmisprotsess on piisavalt paindlik, et võtta arvesse partnerite vajadusi, ning võimaldab vajaduse korral protsessi kiirendada.

29

Komisjon soovib selgitada, et projektispetsiifiliste küsimuste valguses on IMFi nõutava soodustustaseme saavutamine küll vajalik, aga mitte piisav. 35% piirmäära saavutamist võib pidada rahastamispaketi esimeseks vajalikuks eeltingimuseks, mille peab heaks kiitma toetusesaaja IMFi määratud piirangute kohaselt. Kuid see iseenesest ei ole automaatselt piisav tingimus. Teatud projektide puhul võib olla vajalik, et rahastamispaketi toetuskomponent on suurem kui 35%, ilma et projektiga kaasnev oluline arengumõju satuks kahtluse alla.

30

Taotletud toetussummade põhjendused on väga erinevad, sõltudes muu hulgas turutõkkest, millega tegeldakse, taskukohasusest sihtrühmale, projekti küpsusest, kohaliku turu tingimustest, rahastuse kättesaadavusest teistelt rahastajatelt ning projekti elluviijate võimekusest ja riskivalmidusest. See erinevus, millele lisandub usaldusväärse teabe puudumine partnerriikide turuolukorra kohta, muudab keeruliseks toetussummade määramiseks kriteeriumide leidmise, mis kataksid iga võimaliku sekkumise igas võimalikus dünaamilises turuolukorras. Lõpuks peab komisjon mõningal määral usaldama ka finantsinstitutsioonidest partnerite võimet läbirääkimiste käigus parim tehing, st minimaalne toetussumma saavutada, et teatud projekti hoogustada. Mõne projekti puhul puuduvad sellele „hinnastamise” protsessile mõistlikud alternatiivid. Näiteks esmavastutusega garantii suurus väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele laenamisel ei ole määratud üldiselt ajaloolise kogemuse põhjal (kui see üldse olemas on), vaid pigem laenuandja tajutud riski kaudu – see on subjektiivne parameeter, mille saab määrata ainult oskuslike läbirääkimiste abil.

Kuigi hindamine oli keeruline, kuna puudus võrdlusvõimalus sarnaste projektidega segarahastamisvahendite kasutuselevõtu algusaastatel, kasutab komisjon aastate jooksul saadud kogemusi, et hindamisprotsessi viimistleda.

Lisaks toob hiljuti arutlusel olnud ja kokku lepitud ühendamismehhanismi reform kaasa selle, et rahastamiseks antav toetussumma peab olema paremini võrreldav ning andma kulutustele vastavat tulu.

31

Puuduvad tõendid, et selline stsenaarium oleks siiani teoks saanud. Komisjoni partneriteks on arengupangad, mitte kommertspangad; nende põhieesmärk on panustada arengu rahastamisse. Sellegipoolest on hindade määramise mudeleid ning otsuseid ümbritsev konfidentsiaalsus tõesti takistanud intressitoetuse instrumendi laialdast kasutamist.

Juhtudel, kui intressitoetust kasutatakse, loodab komisjon riski hajutada omapoolse järelevalvega mitmepoolsete asutuste üle (nt nn sammaste hindamine) ning mitmepoolseid asutusi puudutava siseriikliku järelevalve ja seaduste abil.

Pankadepoolsed intressimäära arvutused võetakse põhjaliku uurimise ja võrdlusanalüüsi alla.

32

Kaudse tsentraliseeritud või ühise juhtimise all olid tõesti ettemaksed kõrged, kui esimesi rahastuid loodi. Selle taga oli vajadus käivitada uus abiliik ning julgustada finantseerimisasutusi keeruliste projektide juhtimist üle võtma.

Ettemaksude tegemise kord on rahastamisvahenditele mõeldud uutes lepinguvormides üle vaadatud ning eelfinantseerimise tase on nüüd madalam.

3. selgitus

Komisjon tegutses täielikus kooskõlas kehtivate reeglite ning määrustega.

3. selgituses kirjeldatud väljamakse tehti 2010. aastal. NIFi jaoks muutis komisjon väljamaksete korda 2012. aastal (vt punkt 32).

Lisaks võetakse selle NIFi projekti hindamisel arvesse partnerriigi erandlikku olukorda ja sündmusi, mis seal 2011. aasta jaanuarist aset leidsid ning mis on projekti elluviimist mõjutanud.

33

ITFi ettemaksete süsteem plaanitakse üle vaadata.

34

Nende rahastute projekte kiidavad heaks ning valivad otse Euroopa finantseerimisasutused, järgides täielikult projekti eesmärke, meetmeid ja kriteeriume. Allutatud laenude ning garantiide valiku määravad projekti parameetrid (mis on projektikirjelduses üksikasjalikult esitatud), eriti need, mis selgitavad projektile seatud eesmärke. Heakskiitmis- ning valikumenetlustes järgitakse finantseerimisasutustele mõeldud hoolsuskohustuse standardeid. Need menetlused toimuvad partneritevahelise kokku lepitud ja kulutõhusa tööjaotuse alusel, mille hulka käib ka allutatud meetmete valimise korraldamine. Tunnustatud finantseerimisasutused annavad rahastusse kaasatud projektide kohta üksikasjalikult aru nii regulaarselt kui ka erakorraliselt või kui komisjon seda taotleb.

4. selgitus

Komisjon leiab, et VKEde rahastamisvahendi NIFi projekti toetuse taotlusvormis olid kõik vajalikud elemendid nähtavad.

35

Pärast projekti heakskiitmist tagavad ELi delegatsioonid ja/või komisjoni peakontorid (olenevalt projekti ulatusest) piisava järelkontrolli.

Komisjoni talitustel on panga vastavate riiklike kontoritega korrapärane kontakt, toimuvad koosolekud delegatsiooniga ning juhtiva finantseerimisasutuse kohalike projektikoordinaatoritega. Juhtivatel finantseerimisasutustel on lepinguline kohustus esitada igal aastal delegatsioonile aruanne. Lisaks on delegeeritud koostöö raames sõlmitud lepingutes ette nähtud, et komisjoni kaasatakse, teavitatakse ning juhtiv finantseerimisasutus kutsutakse komisjoni kohapeal teostatavatele järelevalvemissioonidele.

Lepingulised kokkulepped on piisavalt selgesõnalised, et tagada nõuetekohane järelevalve.

Suurendades delegatsiooni varasemat kaasamist protsessi, suureneb ka järelkontroll ja järelevalve.

36

Komisjon kinnitab, et käib töö tulemuspõhiste näitajate kallal, mida finantseerimisasutused saaksid kasutada järelevalve ning aruandluse puhul, ja rõhutab, et järelevalvet tulemuslikkuse üle teeb juhtiv finantseerimisasutus.

37

Kõik projektid esitatakse järelevalveks ning hindamiseks. Mõni vahehindamine on lõpule viidud, nagu NIFi puhul, või algab lähiajal, nagu LAIFi puhul.

Lisaks soovib komisjon rõhutada, et:

i)arengu ja koostöö peadirektoraadi EuropeAid juhitavate piirkondlike investeerimisrahastute tulemuspõhise järelevalve menetlused on samad nagu teistel EuropeAidi projektidel ning

ii)EuropeAid võtab vajalikud meetmed, et tegeleda tulemuspõhise järelevalve tulemustega: projektide puhul, mille suhtes on tulemuspõhine järelevalve tehtud, saadetakse tulemused ELi delegatsioonile/üksustele peakontorist, mis on projektijuhtimisse kaasatud. Delegatsioonilt oodatakse vastust, mis esitatakse tavaliselt juhtivale finantseerimisasutusele. Vajaduse korral korraldatakse ärakuulamiskoosolek, mille eesmärk on selgitada tulemuspõhise järelevalve tulemusi. Lisaks kohtuvad komisjoni esindajad aruandekoosolekutel järjekindlalt konsultantidega, kes tegid tulemuspõhise järelevalvega seotud külastusi, et olla kursis kohapealse olukorraga.

Kavandatakse ITFi projektide haldamise ülevaatamist tulevikus, et võimaluse korral muuta see sarnaseks teiste rahastute omaga.

Komisjoni ühine vastus punktidele 39–42

39

Komisjon ei nõustu kontrollikoja analüüsiga toetuse vajalikkusest laenu saamise tingimusena. Toetuse taotlusvorm pakub alust hindamiseks, mis kujutab endast kaalutletud otsustust ja toetub sisendile temaatilistelt ja geograafilistelt üksustelt, lisaks ka ELi delegatsioonidelt ja sekretariaadilt, ning mida tihti täiendavad lisapäringud. Komisjonipoolne hindamine, mida toetavad tehnilised arutelud finantseerimisasutustega ja tegevjuhatustega ning kuhu on kaasatud liikmesriigid, on usaldusväärne ja hästi põhjendatud. Komisjon leiab, et toetuste valimise protsess annab piisavalt kindlust ja tõestust selle vajaduse kohta.

42

Komisjon ei nõustu selle analüüsiga järgmistel põhjustel:

42 a)

IMFi programmi raames ilma ITFi panuseta toimuval võimalikul rahastamisel oli mittesooduslaenude puhul tõepoolest kehtestatud ülemmäär (vt IMFi 2009. ja 2010. aasta riigiaruanded, tabel 1), seetõttu pidi igasugune lisalaenamine toimuma soodustingimustel. Otsus, kas projekti puhul kaalutakse soodustingimustel laenamist või mitte, on Sambia iseseisev otsus, mis tehakse pärast arutelu rahvusvahelise kogukonnaga sõltuvalt iga projekti majanduslikest näitajatest.

42 b)

Selgus, et ainult Euroopa arengufondi toetusest ei piisa projektide rahastamisprobleemi lahendamiseks. Selleks vajalik lisarahastamine sai toimuda üksnes finantseerimisasutuste ressursside mobiliseerimisega ITFi panuse kaudu.

42 c)

Isegi väikesel toetusel võib olla kõrge lisaväärtus, näiteks rahastamisprobleemide lahendamisel, projekti kvaliteedi tõstmisel jne. Kolmel neist juhtudest aitas toetus pehmendada üldisi rahastamistingimusi, kuna kaasrahastajate esitatud rahastamispakett ei olnud laenuvõtjale täielikult vastuvõetav. Teise projekti puhul võimaldas toetus suurendada projektide võimalikku mõju, sealhulgas rahalist kasu.

42 d)

Komisjon ei nõustu kontrollikoja järeldusega. Abisaaja oleks võinud valida tulusama alternatiivi, kuid see oleks kaasa toonud negatiivsed keskkonnamõjud. ITFi toetus aitas hõlbustada investeerimist keskkonnasäästlikusse valikusse ja hüvitada kõrgemaid investeerimiskulusid.

42 e)

Komisjon ei nõustu kontrollikoja järeldusega, mida ei toeta piisavad tõendid.

NIFi toetus oli vajalik, et avaneks projekti üldine investeerimispakett, ning see oli täielikus kooskõlas ELi ja partnerriikide poliitiliste eesmärkidega.

42 f)

Komisjon ei nõustu selle hinnanguga. See tähendab, et toetust oli vaja seoses seotud laenudega, mille abisaaja pidi heaks kiitma, ning et ühendatud pakett oli võrreldav teiste rahanduslike pakkumistega ja ei olnud liigselt doteeritud.

42 g)

See tähelepanek ei võta arvesse, et „toetuseta” toode toimis eeldusel, et toetus saadakse. Säärase skeemi puhul on NIFi panus kindlasti vajalik, et Euroopa Arengufondidest oleks võimalik pakkuda laene intressitasemega, mis ergutaks panku VKEdele edasi laenama. Asjaolu, et NIFi panus jääb kulutamata või kulutatakse osaliselt, on pigem edu märk. See sillutab teed järelrahastule, millel on madalam NIFi toetuse tase (see ei tähenda, et NIFi toetus peaks olema madalam mõnes muus riigis toimuva esmakordse tehingu puhul).

44

Komisjon mõjutab ennetavalt projektide ülesehitust. Mõjutamisviis sõltub väga palju projekti liigist, kuna projektidel on erinevad eesmärgid ja erinev eeldatav mõju. Ühendamisprojektid on ehitatud üles partnerluse ja rahastajate vahel kohustuste jagamise kontekstis. Komisjonil on selles partnerluses võtmeroll ning suur mõju kõigile projekti olulistele aspektidele.

46

Komisjon on arvamusel, et rahastud üldiselt võimendavad märkimisväärselt valdkondade poliitikast saadavat kasu.

Poliitikakeskkond mängib projekti hindamisel olulist rolli. Igal projektil on oma eesmärgid ja oodatud mõju, mis erinevad sõltuvalt projekti iseloomust. Üks projekt ei pea suutma mõjutada kõiki eesmärke (enamgi veel: see ei ole isegi soovitatav).

ITFi puhul on tõepoolest ruumi ühiselt mõjutada sektori poliitikat, kui projekt kattub delegatsiooni põhivaldkonnaga. Olukord on teistsugune, kui projekt ei lange kokku delegatsiooni põhivaldkonnaga, kuid omab sellest hoolimata piirkondlikku ulatust.

51

Poliitilistel ja strateegilistel põhjustel parandab komisjon nähtavuse korraldamist (kuigi leiab, et ELi nähtavuse suuniseid järgiti) ja kaasab delegatsioone veelgi enam sellesse protsessi.

51 a)

Piirkondliku segarahastamisvahendi raames rahastatavate projektide kõikides lepingutes on selle kohta eraldi punktid (nii üldiste tingimuste osas kui ka lisas, mis kirjeldab tegevust). Need punktid sätestavad, et juhtiv finantseerimisasutus tagab toetuse piisava nähtavuse.

Lisaks on uues kaudse eelarve täitmise delegeerimislepingus, mida hakatakse 2014. aastast kasutama kõigi piirkondlikust segarahastamisvahendist toetatavate projektide puhul, ette nähtud lisa kommunikatsiooni ja nähtavuse kava tarbeks, mis iga projekti jaoks luuakse.

Mis puudutab Lääne-Balkani investeerimiskeskkonda (WBIF), siis laienemise peadirektoraat on tehnilise abi lepingute (IPF ja IFICO) kaudu taganud, et kõik kommunikatsiooni- ja tutvustusvahendid (koduleht, aruanded, juhised, teabelehed, seminarid, töötoad jne) osutaksid ELi rollile mehhanismis. Lisaks arendatakse nüüd paremat koostööd uuenduslike rahastamisvahendite kommunikatsiooniüksuste vahel ning paranenud on viited ELile ning WBIFile. Nähtavus ning terviklikkus peaksid veelgi paranema, kuna kogu WBIFi kommunikatsioonitegevus tsentraliseeritakse uue laiendatud IFICO lepingu abil.

52

Komisjon rõhutab, et ELi välistegevuse kommunikatsiooni ja nähtavuse käsiraamat on kehtiv ja rakendatav kõigile välistegevuse valdkonna projektidele.

Järeldused ja soovitused

53

Komisjon vastutab aruandes positiivse hinnangu saanud rahastute loomise eest. Projektide juhtimine toimub partnerluse alusel. Komisjon haldab rahastuid, samal ajal kui arengu rahastamise asutused on vastutavad projektide igapäevase juhtimise eest. Nad täidavad neile usaldatud eelarveülesandeid kooskõlas finantsmäärusega kehtestatud kaudse eelarvetäitmise reeglitega.

Komisjon on seda ülesehitust luues võtnud täielikult arvesse võimalikku rahastutega saadavat kasu ja leiab, et selle juhtimine on olnud nõuetele vastav.

Komisjon leiab, et potentsiaalselt saadava kasu materialiseerumist vaadates tuleks arvesse võtta toetuste iseloomu (nt tehniline abi) ja projektide elluviimise tulemusi.

54

Komisjon leiab, et heakskiitmise protsess oli põhjalik: kõik seotud huvirühmad on piisavalt kaasatud ning komisjon kohandab konsulteerimisprotsessi projektide spetsiifikale vastavalt. Otsustamisprotsessi ajal on kogu vajalik teave täielikult kättesaadav.

Lisaväärtus on tagatud kõigil juhtudel: projektid esitatakse pädevale tegevjuhatusele ainult juhul, kui kõigi projekti osade suhtes on selgusele jõutud ning lisaväärtus on ilmne.

Ettemaksete tegemise kord vaadatakse uute rahastamisvahendite lepinguvormide jaoks üle.

55

Komisjon leiab, et rahastamisotsuste põhjendused olid selged kõigil juhtudel. Neid juhtumeid kirjeldatakse käesoleva aruande punktis 42, ning komisjon on need nõuetekohaselt vaidlustanud ja põhjendanud. Vt komisjoni vastus punkti 42 alapunktidele a–g.

Kõigil juhtudel on rahastute prioriteedid viidud kooskõlla piirkonna jaoks kehtivate ELi eri valdkondlike poliitikasuundadega (vastavates strateegilistes suunitlustes on see ka selgelt välja öeldud).

Sellele vaatamata uurib komisjon mooduseid, kuidas sektori poliitikale suuremat mõju saavutada ning samuti parandada ELi toetuste nähtavust.

57

Komisjon nõustub selle soovitusega. Uus taotlusvorm osutab selgelt erinevatele lisaväärtuse võimalustele, mida toetus kaasa tuua võib.

57 a)

Komisjon nõustub selle soovitusega. ELi platvormi raames koostatakse juhised parandatud juhtimiskorra kohta, et suunata komisjoni osalust kõigis heakskiitmise protsessi etappides, ning samuti juhised projekti järelkontrollimiseks.

57 b)

Komisjon nõustub selle soovitusega. See on käimasolev protsess, mis tõenäoliselt lõpeb 2014. aasta lõpuks.

57 c)

Komisjon nõustub selle soovitusega. Segarahastamisvahendi läbivaadatud juhtimisviisis on tehtud ettepanek, et projektid esitatakse kohe lõplikuks heakskiitmiseks (mitte enam esialgseks heakskiitmiseks). Taotlusvormis kirjeldatakse üksikasjalikult toetuse vajadust ja lisaväärtust, nagu ka seda, kuidas toetussumma on kindlaks määratud/arvutatud.

Protsessi peab kuuluma võimalike projektide eelanalüüs ja arutelu, mis toimub enne lõpliku heakskiidu saamiseks esitamist, et tagada projektide küpsus, mõju ning kulutustele vastavad tulud.

57 d)

Komisjon nõustub selle soovitusega.

58

Komisjon nõustub selle soovitusega. Tulevikus võetakse rahaliste vahendite vajadust arvesse enne väljamaksete tegemist. Praegu on ettevalmistamisel rahastamisvahendite uus lepinguvorm. See valmib tõenäoliselt 2014. aasta lõpuks.

59

Komisjon nõustub selle soovitusega.

59 a)

Tulemuste hindamisraamistik on taotlusvormi juba lisatud ning sellega koos ka juhised, mis selgitavad, millist teavet vaja on. Üksiku ELi toetuse mõju pole sageli võimalik kogu projektist eraldada. Siiski tuleb ELi toetuse lisaväärtus selgelt esile tuua (vt eespool).

59 b)

Juhised on kõigile ELi delegatsioonidele välja saadetud ning suunised on väljatöötamisel.

59 c)

Komisjon nõustub selle soovitusega osaliselt. Komisjon kaalub võimalust kohandada tulemuspõhise järelevalve metoodika rahastuse ühendamise spetsiifiliste omadustega.

60

Komisjon nõustub selle soovitusega.

Ettevalmistamisel on kõigile piirkondliku segarahastamisvahendi lepinguga hõlmatud projektidele mõeldud uus kaudse eelarvetäitmise delegeerimisleping. Selle lepinguvormiga käib kaasas lisa, mis on mõeldud kommunikatsiooni ja nähtavuse kava tarbeks, mis iga projekti jaoks luuakse.

QJ-AB-14-016-ET-E  ISSN 1977-5652

Komisjon ja liikmesriigid on ELi välispoliitika toetamiseks loonud kaheksa piirkondlikku investeerimisrahastut. Investeerimisrahastute eesmärk on ühendada Euroopa Komisjoni antavad toetused finantseerimisasutuste laenudega. Rahastud aitavad finantseerida olulisi taristuprojekte, mis nõuavad suuri finantsressursse.

Kontrollikoda uuris ELi toetuste finantseerimisasutuste laenudega ühendamise mõjusust. Kontrollikoda leidis, et ühendamine on üldjoontes olnud mõjus. Piirkondlikud investeerimisrahastud olid loodud nõuetekohaselt, kuid ühendamise potentsiaali ei kasutatud täiel määral ära. Kontrollikoda esitab komisjonile mitu soovitust, mis puudutavad projektivalikut ja toetuste heakskiitmist, vahendite eraldamist, järelevalvet ELi toetuste rakendamise üle ning ELi abi nähtavuse suurendamist.