CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tel. +352 4398-1

E-mail: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).

Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2015

Print | ISBN 978-92-872-2005-9 | ISSN 1831-0966 | doi:10.2865/444721 | QJ-AB-15-001-RO-C
PDF | ISBN 978-92-872-1953-4 | ISSN 1977-5806 | doi:10.2865/707317 | QJ-AB-15-001-RO-N
EPUB | ISBN 978-92-872-1938-1 | ISSN 1977-5806 | doi:10.2865/96171 | QJ-AB-15-001-RO-E

© Uniunea Europeană, 2015

Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.

Pentru utilizarea sau reproducerea în orice fel a figurii 2, trebuie să se solicite acordul direct de la deținătorul drepturilor de autor.

CUM VĂ PUTEȚI PROCURA PUBLICAȚIILE UNIUNII EUROPENE?

Publicații gratuite:

•un singur exemplar:
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•mai multe exemplare/postere/hărți:
de la reprezentanțele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),
de la delegațiile din țările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)
sau contactând rețeaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).

(*)Informațiile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).

Publicații contra cost:

•pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

RO
2015

nr. 01

Raportul special

Transportul pe căile
navigabile interioare în
Europa: din 2001, nu s-au
mai observat îmbunătățiri
semnificative în ceea ce
privește ponderea modală
și condițiile de navigație

[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4) al doilea paragraf TFUE]

Echipa de audit

Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor audituri ale performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului UE sau aspecte specifice legate de gestiune. Curtea selectează și concepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile existente la adresa performanței sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate și interesul existent în mediul politic și în rândul publicului larg.

Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera de audit II – condusă de Henri Grethen, membru al Curții de Conturi Europene–, care este specializată pe domeniile de cheltuieli ale politicilor structurale, transporturilor și energiei. Auditul a fost condus de Iliana Ivanova, membră a Curții de Conturi Europene, beneficiind de sprijinul unei echipe formate din: Tony Murphy, șef de cabinet; Mihail Stefanov, atașat în cadrul cabinetului; Pietro Puricella, șef de unitate; Enrico Grassi, coordonator al echipei de audit; Christian Wieser, auditor; Erika Soveges, auditor; Erki Must, auditor; Di Hai, auditor.

De la stânga la dreapta: E. Soveges, M. Stefanov, P. Puricella, C. Wieser, I. Ivanova, E. Must, E. Grassi, D. Hai, T. Murphy.

Cuprins

Acronime

Glosar

Sinteză

Introducere

Caracteristicile transportului de mărfuri pe căile navigabile interioare din UE

Principalele obiective ale politicii și obstacolele cu care se confruntă transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare în UE

Rolul Comisiei Europene și rolul statelor membre

Sfera și abordarea auditului

Observații

Ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare nu a crescut în mod semnificativ, iar proiectele finanțate de UE nu au contribuit în mod eficace la îmbunătățirea condițiilor generale de navigație

Nu a existat nicio creștere semnificativă a ponderii modale a transportului de mărfuri pe căile navigabile interioare

Au fost soluționate doar câteva cazuri izolate de puncte de strangulare a traficului fluvial, fără a se ține însă seama de aspectele legate de întreținere și de coridoarele de transport

Întârzieri în implementare, datorate parțial procedurilor administrative îndelungate

Strategiile UE pentru transportul pe căile navigabile interioare nu se bazau pe o analiză cuprinzătoare și solidă

Strategiile UE nu se bazau pe o analiză solidă

Strategiile UE nu au abordat în integralitate obstacolele-cheie importante aflate în calea punerii lor în aplicare la nivelul statelor membre

Abordarea aplicată pentru selectarea proiectelor nu era suficient de bine direcționată

Statele membre nu acordă o atenție suficientă întreținerii căilor navigabile

Concluzii și recomandări

Anexa I | – | Clasificarea căilor navigabile interioare europene, în conformitate cu Rezoluția nr. 92/2 a Conferinței Europene a Miniștrilor Transporturilor
Anexa II | – | Lista proiectelor examinate de către Curte
Anexa III | – | Ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare în raport cu celelalte moduri de transport terestru în statele membre, pe principalele coridoare navigabile interioare, între 2001 și 2012 (în %)
Anexa IV | – | Diferitele variante posibile pentru eliminarea punctului de strangulare a traficului fluvial din sectorul Straubing-Vilshofen
Anexa V | – | Costul eliminării punctelor de strangulare a traficului fluvial, potrivit inventarului PLATINA din 31 martie 2010 referitor la aceste puncte și la legăturile lipsă

Răspunsurile Comisiei

Acronime

AGN: Acordul european privind marile căi navigabile de importanță internațională

DG Mediu: Direcția Generală Mediu

DG Mobilitate și Transporturi: Direcția Generală Mobilitate și Transporturi

DG Politică Regională și Urbană: Direcția Generală Politică Regională și Urbană

FEDR: Fondul european de dezvoltare regională

MIE: Mecanismul pentru interconectarea Europei

TEN-T: rețea transeuropeană de transport

UNECE: Comisia Economică pentru Europa a Națiunilor Unite

Glosar

Ascensor de nave: o construcție utilizată pentru ridicarea sau coborârea navelor între două niveluri de apă.

Căi navigabile interioare: cursuri de apă situate pe continent care pot fi utilizate de către nave cu o capacitate minimă de încărcare de 50 de tone, atunci când acestea sunt încărcate normal. Aceste cursuri de apă includ fluviile, râurile, lacurile și canalele navigabile.

Ecluză: o instalație amenajată pe traseul unui râu/fluviu sau al unui canal navigabil, destinată să înalțe sau să coboare navele între suprafețe de apă la niveluri diferite.

Înălțimea liberă sub poduri: distanța între suprafața apei și punctul cel mai de jos al podului.

Natura 2000: o rețea de zone de protecție a naturii pe teritoriul Uniunii Europene.

Pescaj: înălțimea părții imersate a unei nave. Cu cât încărcătura este mai mare, cu atât mai mare este pescajul încărcat.

Ponderea modală: (denumită și repartizare modală, cotă modală sau distribuție modală) este proporția din numărul total al călătoriilor, din volumul total, din greutatea totală, din performanța vehiculelor sau a tipurilor de transport (vehicule-kilometru, tonă-kilometru sau călători-kilometru) pe care o reprezintă diferite moduri alternative de transport, cum ar fi transportul rutier, feroviar, maritim, aerian sau transportul pe căile navigabile interioare, inclusiv transportul cu mijloace nemotorizate. În acest raport, ponderea modală se referă la principalele trei moduri de transport terestru, și anume transportul rutier, transportul feroviar și transportul pe căile navigabile interioare.

Program operațional: program aprobat de Comisie, care acoperă investiții finanțate de UE ce urmează să fie realizate de un stat membru; programul ia forma unui ansamblu coerent de priorități cuprinzând măsuri multianuale, în cadrul cărora vor fi cofinanțate diferite proiecte.

Punct de strangulare a traficului fluvial: potrivit Rezoluției nr. 49 din 2005 a Comisiei Economice pentru Europa a Națiunilor Unite (UNECE), acest termen este folosit pentru a desemna sectoare de căi navigabile interioare ale căror parametri prezintă valori substanțial mai mici decât cerințele-țintă.

Rețea centrală: partea din rețeaua TEN-T pe care statele membre au obligația legală de a o finaliza până în 2030.

Rețea globală: partea din rețeaua TEN-T pe care statele membre au obligația legală de a o finaliza până în 2050.

RIS: serviciile de informații fluviale (RIS – River Information Services) sunt sisteme moderne de gestionare a traficului, care permit îmbunătățirea transferului electronic rapid de date între uscat și navă, prin schimbul de informații în avans și în timp real.

TEU: unitate de măsură echivalentă cu 20 de picioare, utilizată pentru a descrie capacitatea portcontainerelor și a terminalelor de containere, pe baza volumului unui container intermodal lung de 20 de picioare (6,1 m), acesta fiind o cutie metalică de dimensiuni standard care poate fi transferată cu ușurință între diferite moduri de transport, cum ar fi nave, trenuri și camioane.

tkm: tonă-kilometru: unitate de măsură utilizată pentru exprimarea volumului transporturilor, egală cu deplasarea unei greutăți de o tonă pe o distanță de 1 km și calculată prin înmulțirea cantității transportate, exprimată în tone, cu distanța acoperită în km. Pentru transportul intern, internațional și de tranzit, se ia în considerare numai distanța parcursă pe teritoriul național al țării declarante.

Sinteză

I

Alături de transportul rutier și de cel feroviar, transportul pe căile navigabile interioare reprezintă unul dintre principalele trei moduri de transport terestru. Mărfurile sunt transportate cu nave pe căile navigabile interioare, cum ar fi canale, râuri, fluvii și lacuri, între diferite porturi interioare și cheiuri. UE urmărește ca obiectiv reorientarea traficului dinspre transportul rutier către moduri de transport mai ecologice, inclusiv către transportul pe căile navigabile interioare, întrucât se pot obține astfel beneficii în ceea ce privește economiile de costuri, reducerea poluării și creșterea siguranței transporturilor. Strategiile UE au identificat eliminarea blocajelor de la nivelul infrastructurii ca fiind o condiție esențială pentru dezvoltarea navigației interioare în Europa.

II

Curtea a examinat dacă strategiile privind transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare au fost puse în aplicare în mod eficace de către Comisie și de statele membre ale UE. În acest sens, Curtea a urmărit să răspundă la două întrebări principale ale auditului:

(i)Proiectele cofinanțate din bugetul UE au contribuit în mod eficace la creșterea ponderii modale a transportului de mărfuri pe căile navigabile interioare și la îmbunătățirea condițiilor de navigație?

(ii)Erau coerente strategiile UE privind transportul pe căile navigabile interioare și se bazau ele pe analize cuprinzătoare și relevante?

III

Auditul a acoperit documentele de politică și de strategie începând din 2001 și a inclus o trecere în revistă a principalelor documente de politică și de strategie, a informațiilor puse la dispoziție de Comisia Europeană, de Comisia Economică pentru Europa a Națiunilor Unite (UNECE) și de alte părți terțe relevante, precum și o analiză a indicatorilor relevanți în materie de date financiare, transport și navigație. De asemenea, au fost efectuate vizite de audit la fața locului la 12 proiecte finanțate de UE în Belgia, Republica Cehă, Germania și Ungaria. Aceste proiecte au fost finanțate atât din bugetul alocat pentru rețeaua transeuropeană de transport (TEN-T), cât și din bugetul aferent fondurilor structurale în perioada de programare 2007-2013.

IV

Per ansamblu, Curtea a constatat că obiectivul strategic constând în reorientarea traficului dinspre transportul rutier către transportul pe căile navigabile interioare și în îmbunătățirea navigabilității nu fusese atins. Între 2001 (când a fost stabilit acest obiectiv) și 2012 (an pentru care sunt disponibile cele mai recente informații statistice), ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare nu a crescut în mod substanțial, fluctuând în jurul valorii de 6 %. Prin urmare, Curtea consideră că strategiile UE privind transportul pe căile navigabile interioare nu au fost implementate în mod eficace.

V

Proiectele finanțate de UE care au făcut obiectul examinării nu au fost întotdeauna în concordanță cu obiectivele în materie de transport de mărfuri pe căile navigabile interioare și numai câteva dintre aceste proiecte au contribuit la îmbunătățirea condițiilor de navigație. În special, s-a constatat că au fost eliminate unele puncte izolate de strangulare a traficului fluvial, dar acestea continuau să fie înconjurate de alte blocaje. Prin urmare, impactul acestor proiecte asupra transportului pe căile navigabile interioare a fost scăzut.

VI

Acest lucru se explică parțial prin deficiențele existente în strategiile UE privind transportul pe căile navigabile interioare (care nu se bazau pe analize suficient de solide și de cuprinzătoare), precum și prin utilizarea nedirecționată corespunzător a resurselor limitate existente la nivelul UE și la nivelul statelor membre. Pe lângă aceasta, abordările adoptate de statele membre în legătură cu transportul pe căile navigabile interioare au fost inconsecvente de-a lungul principalelor coridoare. Strategiile UE nu au luat în considerare în mod suficient aspectele de mediu și nici atenția acordată de statele membre întreținerii căilor navigabile.

VII

Curtea formulează următoarele recomandări:

Recomandarea 1

Pentru a se îmbunătăți eficacitatea finanțării acordate de UE pentru transportul pe căile navigabile interioare și pentru a se asigura o mai bună performanță a proiectelor:

(a)statele membre ar trebui să acorde prioritate proiectelor legate de căi navigabile interioare situate pe coridoarele, pe râurile/fluviile sau pe sectoarele acestora care oferă cele mai mari și mai imediate beneficii pentru îmbunătățirea transportului pe căile navigabile interioare;

(b)atunci când selectează propunerile de proiecte pe care urmează să le finanțeze, Comisia ar trebui să își concentreze finanțarea asupra proiectelor care prezintă cea mai mare relevanță pentru transportul pe căile navigabile interioare și pentru care există deja planuri avansate vizând eliminarea punctelor de strangulare a traficului fluvial din apropiere.

Recomandarea 2

În ceea ce privește elaborarea viitoare a strategiei UE pentru transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare și cu scopul de a se asigura o mai bună coordonare între statele membre:

(a)Comisia ar trebui să desfășoare analize aprofundate ale pieței potențiale și ale beneficiilor pe care le-ar putea aduce navigația interioară pe diferite sectoare ale cursurilor navigabile și să coordoneze între statele membre punerea în aplicare a rețelei centrale TEN-T, ținând seama de potențialul acestor sectoare pentru dezvoltarea unor coridoare de transport de mărfuri pe căile navigabile interioare;

(b)Comisia și statele membre ar trebui să cadă de acord, pe parcursul implementării coridoarelor de transport, asupra unor obiective specifice și realizabile și asupra unor etape precise pentru eliminarea punctelor de strangulare a traficului de pe aceste coridoare, în cadrul Mecanismului pentru interconectarea Europei. În acest sens, ar trebui să se țină seama în mod corespunzător de obiectivul TEN-T de finalizare a rețelei centrale până în 2030, de disponibilitatea fondurilor la nivelul UE și al statelor membre, precum și de considerațiile politice și de mediu legate de construirea unor infrastructuri noi (sau de modernizarea infrastructurilor existente) de transport pe căile navigabile interioare;

(c)în contextul următoarei revizuiri a Regulamentului privind TEN-T, Comisia ar trebui să propună consolidarea bazei legale cu scopul (i) de a extinde cerințele de raportare legate de navigabilitatea cursurilor de apă și (ii) de a solicita statelor membre să elaboreze într-un mod coordonat planuri naționale de întreținere a căilor navigabile interioare.

Introducere

Caracteristicile transportului de mărfuri pe căile navigabile interioare din UE

01

Alături de transportul rutier și de cel feroviar, transportul pe căile navigabile interioare reprezintă unul dintre principalele trei moduri de transport terestru. Navele transportă mărfuri pe căile navigabile interioare, cum ar fi canale, râuri, fluvii și lacuri, între diferite porturi interioare și cheiuri.

02

Jumătate din populația Europei locuiește în apropierea coastei sau a unor căi navigabile interioare și majoritatea centrelor industriale europene sunt accesibile pe căi de navigație interioară. Principala rețea internațională de căi navigabile interioare este rețeaua Rin-Dunăre. Cu o lungime de 14 360 km, aceasta reprezintă aproape jumătate din căile navigabile interioare de importanță internațională¹. Cele mai importante bazine sunt:

(i)bazinul Rinului, care este cea mai dezvoltată și mai bine întreținută cale navigabilă, fiind și cea mai utilizată pentru transportul mărfurilor. Acest bazin se caracterizează prin cea mai mare densitate a populației și a căilor navigabile. În jur de 80 % din totalitatea transporturilor de mărfuri pe căile navigabile interioare se desfășoară pe acest fluviu;

(ii)bazinul Dunării, care are potențialul de a garanta navigația fluvială între Marea Nordului și Marea Neagră. Aproximativ 9 % din totalitatea transporturilor pe căile navigabile interioare se desfășoară pe Dunăre și pe canalul Rin-Main-Dunăre.

03

Peste o treime din căile navigabile din bazinul Rin-Dunăre nu îndeplinesc standardele stabilite de Conferința Europeană a Miniștrilor Transporturilor² pentru căile navigabile (a se vedea anexa I) și există diferențe substanțiale în ceea ce privește calitatea infrastructurilor aflate la est și la vest de cumpăna apelor³ din Bavaria. Uniunea Europeană urmărește atingerea acestor standarde pentru întreaga sa rețea transeuropeană (a se vedea figura 1).

04

Transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare poate fi o soluție avantajoasă, întrucât convoaiele de barje împinse pot transporta un volum mai mare de mărfuri per unitate de distanță (tkm) decât oricare alt tip de transport terestru și ar putea contribui la reducerea traficului rutier. Navele de navigație interioară au o capacitate de încărcare echivalentă cu cea a mai multor sute de camioane, ceea ce ar putea contribui la economisirea costurilor de transport, la reducerea emisiilor și la descongestionarea drumurilor (a se vedea figura 2). În plus, navele de navigație interioară au performanțe foarte bune în materie de siguranță.

Figura 1

Principalele căi navigabile interioare din UE (rețeaua globală și rețeaua centrală TEN-T)

Sursa: Comisia Europeană.

Figura 2

Avantajele potențialele ale navigației interioare din punctul de vedere al costurilor externe (în cenți pe tonă-kilometru) și al capacității de transport

Suma costurilor externe pentru navele de navigație interioară este de departe cea mai scăzută (valori medii pentru transporturi selectate de mărfuri în vrac)

Sursa: PLANCO Consulting & Bundesanstalt für Gewässerkunde 2007.

Navele de navigație interioară sunt cu mult superioare mijloacelor rutiere și feroviare din punctul de vedere al capacității de transport

Sursa: via donau

05

Transportul pe căile navigabile interioare este eficient din punct de vedere energetic, dat fiind că o navă de navigație interioară, utilizând același consum de energie, poate transporta o tonă de marfă pe o distanță de aproape patru ori mai mare decât un camion (370 km în comparație cu 300 km pe calea ferată și cu 100 km pe cale rutieră). De asemenea, și costurile de transport sunt competitive, iar costul unitar scade pe distanțe lungi (a se vedea tabelul 1). Cu toate acestea, deoarece este mai lent decât transportul rutier, transportul pe căile navigabile interioare este utilizat de obicei pentru mărfuri care nu necesită o livrare rapidă, cum ar fi minereuri metalifere, produse agricole, cocs și produse petroliere rafinate, cărbune sau țiței. În ultimii câțiva ani, s-a înregistrat, de asemenea, o creștere a transportului de containere, mai ales în bazinul Rinului.

06

Căile navigabile interioare au totuși o arie geografică limitată. Mai mult, în cazul în care apar probleme pe traseu, cum ar fi accidente, condiții meteorologice nefavorabile sau un nivel al apei excesiv de scăzut sau de ridicat, navele pot fi rareori redirecționate. În plus, avantajele la nivel de costuri se pot materializa numai în anumite circumstanțe, în funcție de distanța pe care sunt transportate mărfurile pe căi navigabile și de distanța la care se află expeditorul sau destinatarul față de punctul de transbordare (și anume locul în care mărfurile sunt transferate înspre sau dinspre nave).

Tabelul 1

Exemple de costuri de transport în eurocenți per tkm pentru distanțe de transport de 200 km și de 1 000 km

Modul de transport de mărfuri | 200 km | 1 000 km
Rutier | 14,30 | 8,80
Feroviar | 16,04 | 7,40
Căi navigabile interioare | 2,73 | 1,95

Sursa: Planco Consulting GmbH, Economical and ecological comparison of transport modes: road, railways and inland waterways, noiembrie 2007.

Principalele obiective ale politicii și obstacolele cu care se confruntă transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare în UE

07

În iunie 2001, Comisia Europeană a publicat o Carte albă privind politica europeană în domeniul transporturilor⁴, în care propunea reechilibrarea raportului dintre diferitele moduri de transport, revitalizarea transportului feroviar, promovarea transportului maritim și a transportului pe căile navigabile interioare, precum și menținerea sub control a creșterii transportului aerian. În 2006, evaluarea la jumătatea perioadei a acestei Cărți albe⁵ a adăugat obiectivul strategic de combatere a congestionării traficului rutier. Aceste obiective au fost confirmate în Cartea albă privind transporturile din 2011⁶, care preconiza reorientarea transportului de mărfuri de pe căile rutiere către transportul feroviar și către transportul pe apă.

08

Pentru a-și îndeplini obiectivele de politică, Comisia Europeană a adoptat programul NAIADES⁷ pentru a promova transportul pe căile navigabile interioare prin intermediul unor acțiuni în cinci domenii interdependente (a se vedea caseta 1).

09

Atât cărțile albe din 2001 și din 2011, cât și programele NAIADES din 2006 și din 2013 au evidențiat necesitatea eliminării blocajelor pentru a se îmbunătăți condițiile de navigație pe râuri și fluvii, eliminându-se astfel principalele obstacole de infrastructură care împiedică dezvoltarea navigației interioare în Europa.

Caseta 1

Programele de acțiune din cadrul NAIADES

NAIADES înseamnă Navigation and inland waterway action and development in Europe – Acțiune și dezvoltare privind navigația și căile navigabile în Europa. Planul de acțiune NAIADES a fost elaborat în 2006, fiind o inițiativă a Comisiei Europene destinată să intensifice utilizarea navigației interioare ca parte a soluțiilor de transport intermodal de mărfuri, cu scopul de a se crea o rețea europeană de transport sustenabilă, competitivă și ecologică. Planul conținea orientări de politică pentru o abordare comună în vederea consolidării transportului pe căile navigabile interioare și propunea acțiuni în cinci domenii de intervenție: piața, flota, locurile de muncă și competențele, imaginea și infrastructura.

Programul NAIADES II⁸, care a fost publicat în 2013, s-a succedat programului NAIADES. Obiectivul acestuia este de a promova navigația interioară prin: (i) o infrastructură nouă, inclusiv crearea legăturilor care lipsesc și eliminarea blocajelor importante, și dezvoltarea porturilor; (ii) inovare; (iii) buna funcționare a pieței; (iv) calitate în ceea ce privește mediul, datorită emisiilor reduse; (v) lucrători calificați și locuri de muncă de bună calitate și (vi) integrarea transportului pe căi navigabile interioare în lanțul logistic multimodal.

10

În acest context, Comisia a identificat infrastructura inadecvată (adică punctele de strangulare a traficului fluvial și legăturile lipsă) ca fiind un obstacol major pentru navigația interioară. Cele mai frecvente tipuri de legături lipsă și de puncte de strangulare a traficului fluvial sunt următoarele:

(i)Podurile. Înălțimea liberă sub poduri și lățimea pasajelor între pilonii unui pod determină dimensiunea navelor de navigație interioară care pot trece sub un pod și numărul de niveluri de containere pe care acestea le pot transporta. Înălțimea liberă sub poduri scade odată cu creșterea nivelului apei și crește pe măsură ce nivelul apei se reduce (a se vedea imaginea 1).

Imaginea 1

Navă de navigație interioară trecând sub un pod

Sursa: Comisia Europeană.

(ii)Șenalul navigabil. Lățimea și forma șenalului navigabil determină viteza de navigație și posibilitatea navelor care navighează în amonte și în aval de a trece simultan. Adâncimile apei disponibile pe șenalul navigabil determină câte tone de mărfuri pot fi transportate pe o navă de navigație interioară. Pescajul încărcat are o influență decisivă asupra rentabilității transportului pe căile navigabile interioare (a se vedea figura 3).

Figura 3

Terminologia utilizată pentru dimensiunile șenalului navigabil

Sursa: via donau

(iii)Ecluzele. Capacitatea unei ecluze poate duce la prelungirea duratei de călătorie din cauza timpului de așteptare impus de dimensiunea navei sau a convoaielor care pot trece prin sas(uri). În cazul ecluzelor cu sas unic, o singură ecluză de acest tip închisă pentru întreținere poate să blocheze navigația interioară pe un întreg curs navigabil (a se vedea imaginea 2).

Imaginea 2

Navă de navigație interioară la ecluza din Lanaye

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

(iv)Legăturile lipsă. Acestea sunt părți din viitoarea rețea de căi navigabile interioare de importanță internațională care nu există în prezent. Un exemplu relevant de legătură lipsă este legătura Sena-Schelde între Franța și Belgia, care este abordată în prezent de către statele membre în cauză și de către TEN-T (a se vedea figura 4).

Figura 4

Legătura lipsă între Sena și Schelde

Sursa: Comisia Europeană.

Rolul Comisiei Europene și rolul statelor membre

11

Comisia Europeană își pune în aplicare politicile din domeniul transporturilor în principal prin intermediul a două dintre direcțiile sale generale: DG Mobilitate și Transporturi, care elaborează politicile în domeniul transporturilor și finanțează proiectele de infrastructură de transport în cadrul programului TEN-T, și DG Politică Regională și Urbană, care oferă sprijin financiar statelor membre și regiunilor prin intermediul FEDR și al fondurilor de coeziune. Acest sprijin financiar poate fi utilizat pentru dezvoltarea transporturilor.

12

Finanțarea acordată de UE în cadrul instrumentului TEN-T este gestionat în mod direct de către Agenția Executivă pentru Inovare și Rețele (INEA)⁹. Comisia publică cereri de propuneri anuale și multianuale, iar statele membre prezintă propuneri de proiecte pe care Comisia le selectează apoi în funcție de criterii predefinite de selecție a proiectelor. Orientările privind rețeaua transeuropeană¹⁰ prevăd finalizarea unei rețele transeuropene de transport care cuprinde râuri, fluvii și canale ce asigură un pescaj minim de 2,50 metri, pe traseul cărora înălțimea liberă minimă sub poduri să fie de cel puțin 5,25 metri și care să permită circulația navelor cu o lungime minimă de 80 de metri (a se vedea anexa I). Proiectelor legate de transportul pe căile navigabile interioare finanțate de agenția executivă în perioada 2007-2013 le corespunde o valoare totală a cofinanțării de 747 de milioane de euro, ceea ce înseamnă un procent de 7,9 % din totalul finanțării alocate pentru TEN-T. Proiectele au constat în studii, care au fost finanțate în general în proporție de 50 %, sau în lucrări, pe care bugetul TEN-T le-a finanțat într-o proporție variind în principal între 10 % și 20 %. Majoritatea proiectelor de infrastructură au constat în îmbunătățiri aduse șenalelor navigabile în vederea ameliorării navigabilității, în lucrări vizând creșterea înălțimii podurilor și în construcția unor de sasuri de ecluză.

13

În ceea ce privește proiectele de transport pe căile navigabile interioare finanțate în cadrul Fondului european de dezvoltare regională (FEDR) și al Fondului de coeziune, statele membre sunt responsabile de selectarea și de punerea în aplicare a proiectelor individuale. Comisia și statele membre trebuie să asigure coerența sprijinului acordat prin intermediul fondurilor cu activitățile, politicile și prioritățile Uniunii Europene, precum și complementaritatea cu celelalte instrumente financiare ale Comisiei¹¹. În ceea ce privește domeniul transporturilor, regulamentele privind FEDR și Fondul de coeziune¹² prevedeau finanțarea investițiilor în transporturi, inclusiv îmbunătățirea rețelelor transeuropene, și sprijineau obiectivul de realizare a unei distribuiri mai echilibrate a fluxului de mărfuri între diferitele moduri de transport (repartizarea modală). La momentul auditului, bugetul alocat pentru căile navigabile interioare pentru perioada 2007-2013 era de 531 de milioane de euro, ceea ce corespunde unui procent de 0,2 % din totalul fondurilor structurale alocate statelor membre și unui procent de 0,7 % din cele 76 674 de milioane de euro alocate pentru domeniul transporturilor. Proiectele finanțate în cadrul programelor operaționale pentru transport aferente FEDR/Fondului de coeziune au constat în principal în lucrări. Proiectele finanțate în cadrul programelor operaționale regionale sau transnaționale au constat, în general, în lucrări de dimensiuni mai mici, cum ar fi construirea de poduri pentru conectarea a două state membre, dar au existat și proiecte care vizau consolidarea cooperării între autoritățile naționale din diferite state membre.

1Comisia Economică pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (UNECE), White Paper on Efficient and Sustainable Inland Water Transport in Europe (Cartea albă privind transportul eficient și sustenabil pe căile navigabile interioare în Europa), New York și Geneva, 2011.

2Rezoluția nr. 92/2 a Conferinței Europene a Miniștrilor Transporturilor.

3O zonă sau creasta unei catene muntoase care separă apele ce curg spre diferite râuri, fluvii, bazine sau mări.

4COM(2001) 370 din 12 septembrie 2001, White Paper – European transport policy for 2010: time to decide (Carte albă – Politica europeană în domeniul transporturilor pentru anul 2010: momentul deciziilor).

5COM(2006) 314 final din 22 iunie 2006, Keep Europe moving – Sustainable mobility for our continent – Mid-term review of the European Commission’s 2001 Transport White Paper (Pentru o Europă în mișcare – Mobilitate durabilă pentru continentul nostru – Evaluare intermediară a Cărții albe privind transporturile din 2001 a Comisiei).

6COM(2011) 144 final din 28 martie 2011, intitulată „Carte albă – Foaie de parcurs pentru un spațiu european unic al transporturilor – Către un sistem de transport competitiv și eficient din punct de vedere al resurselor”.

7COM(2006) 6 final din 17 ianuarie 2006, Communication from the Commission on the promotion of inland waterway transport „NAIADES” – An integrated European action programme for inland waterway transport (Comunicarea Comisiei privind promovarea transportului pe căile navigabile interioare „NAIADES” – un program de acțiune european integrat pentru transportul pe căile navigabile interioare).

8COM(2013) 623 final din 10 septembrie 2013, intitulată „Spre transporturi de calitate pe căile navigabile interioare – NAIADES II”.

9INEA este succesoarea Agenției Executive pentru Rețeaua Transeuropeană de Transport (TEN-T EA), de la care a preluat sarcina de a continua punerea în aplicare a programelor TEN-T. Agenția se ocupă de asemenea de programele Marco Polo, care au fost implementate în trecut de către fosta Agenție Executivă pentru Competitivitate și Inovare (EACI).

10Articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1315/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind orientările Uniunii pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport și de abrogare a Deciziei nr. 661/2010/UE (JO L 348, 20.12.2013, p. 1).

11Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO L 210, 31.7.2006, p. 25).

12Regulamentul (CE) nr. 1080/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iulie 2006 privind Fondul european de dezvoltare regională și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1783/1999 (JO L 210, 31.7.2006, p. 1) și Regulamentul (CE) nr. 1084/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de creare a Fondului de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1164/94 (JO L 210, 31.7.2006, p. 79).

Sfera și abordarea auditului

14

Obiectivul urmărit de auditul Curții a fost de a se examina dacă strategiile privind transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare au fost puse în aplicare în mod eficace de către Comisie și de statele membre. În acest scop, s-a căutat să se răspundă la următoarele întrebări principale ale auditului:

(i)Proiectele cofinanțate din bugetul UE au contribuit în mod eficace la creșterea ponderii modale a transportului de mărfuri pe căile navigabile interioare și la îmbunătățirea condițiilor de navigație?

(ii)Erau coerente strategiile UE privind transportul pe căile navigabile interioare și se bazau ele pe analize cuprinzătoare și relevante?

15

Auditul a acoperit documentele de politică și de strategie începând din 2001, când, pentru prima dată, Comisia a prezentat în cadrul unei „cărți albe” necesitatea dezvoltării unor moduri de transport mai ecologice. De asemenea, în cadrul auditului au fost examinate documentele relevante puse la dispoziție de Comisia Europeană, de Comisia Economică pentru Europa a Națiunilor Unite (UNECE) și de alte părți terțe, au fost desfășurate interviuri și au fost efectuate analize ale rapoartelor, examinări ale evaluărilor, precum și o evaluare a datelor legate de proiecte. Mai mult, au fost examinați, în cadrul auditului, indicatorii principali legați de ponderea modală și de navigabilitate, această examinare bazându-se pe informațiile furnizate de Comisie, de alte organizații relevante (cum ar fi UNECE) și de părți terțe. S-au desfășurat, de asemenea, verificări la fața locului cu privire la realizările obținute în cadrul a 12 proiecte cofinanțate din fondurile structurale și din bugetul rețelei transeuropene de transport în Belgia, în Republica Cehă, în Germania și în Ungaria în perioada de programare 2007-2013. Două dintre aceste proiecte au constat în studii, nouă proiecte priveau lucrări de infrastructură, iar un proiect era mixt, incluzând ambele elemente (a se vedea anexa II). La momentul planificării auditului, țărilor auditate le corespundea un procent de 88 % din cheltuielile pentru proiecte mature privind infrastructura de căi navigabile interioare (proiectele mature fiind proiecte susceptibile să fie finalizate până la sfârșitul anului 2013) (a se vedea tabelul 2).

16

De asemenea, Curtea a analizat informațiile furnizate de DG Politică Regională și Urbană, de DG Mobilitate și Transporturi și de INEA.

Tabelul 2

Valoarea (în milioane de euro) a proiectelor mature finanțate din bugetele aferente TEN-T, FEDR și Fondului de coeziune la data planificării auditului

| Total | AT | BE | CZ | DE | UE¹ | FR | HU | IT | NL | PL | RO | SK
Lucrări | 253,2 | 0,0 | 3,3 | 138,0 | 93,5 | 0,0 | 6,8 | 0,0 | 0,0 | 2,0 | 9,6 | 0,0 | 0,0
Studii | 47,9 | 3,4 | 7,4 | 0,0 | 16,5 | 4,5 | 7,4 | 5,1 | 2,9 | 0,0 | 0,0 | 0,1 | 0,6
Ambele | 5,5 | 0,0 | 5,5 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0
Total | 306,7 | 3,4 | 16,2 | 138,0 | 110,0 | 4,5 | 14,2 | 5,1 | 2,9 | 2,0 | 9,6 | 0,1 | 0,6

1În coloana UE sunt incluse proiectele internaționale care implică mai multe state membre.

Sursa: Analiza Curții de Conturi Europene pe baza datelor furnizate de Comisie.

Observații

Ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare nu a crescut în mod semnificativ, iar proiectele finanțate de UE nu au contribuit în mod eficace la îmbunătățirea condițiilor generale de navigație

17

Curtea a evaluat dacă ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare a crescut și dacă condițiile de navigație s-au îmbunătățit în mod semnificativ. În plus, Curtea a analizat dacă proiectele finanțate de UE au contribuit la realizarea obiectivelor în materie de transport pe căile navigabile interioare, și anume dacă obiectivele proiectelor erau coerente cu obiectivele în materie de transport pe căile navigabile interioare, dacă proiectele au fost puse în aplicare în conformitate cu planurile și dacă acestea au îmbunătățit condițiile de navigație și au avut impactul scontat asupra transportului pe căile navigabile interioare.

Nu a existat nicio creștere semnificativă a ponderii modale a transportului de mărfuri pe căile navigabile interioare

18

În 2001, Comisia a stabilit obiectivul care constă în reorientarea traficului dinspre transportul rutier către moduri de transport mai ecologice (a se vedea caseta 7). De la acea dată, ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare nu a crescut în mod substanțial și a fluctuat în jurul valorii de 6 %. Dacă în 2001 transportul pe căile navigabile interioare reprezenta 6,4 % în raport cu toate modurile de transport terestru, ponderea sa modală a scăzut la 5,7 % în 2006 și a crescut apoi până în 2012, ajungând la 6,7 % (a se vedea figura 5).

Figura 5

Ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare (UE-27) începând din 2001

Sursa datelor: Eurostat.

19

Curtea a observat totuși o excepție de la această situație în Belgia, în Țările de Jos și în Franța, unde ponderea modală a înregistrat o creștere notabilă¹³. În celelalte state membre, ponderea modală a rămas practic constantă sau a scăzut (a se vedea anexa III).

Au fost soluționate doar câteva cazuri izolate de puncte de strangulare a traficului fluvial, fără a se ține însă seama de aspectele legate de întreținere și de coridoarele de transport

20

Curtea a examinat dacă punctele de strangulare a traficului fluvial au fost abordate în cursul perioadei examinate. Nici statele membre și nici Comisia nu au publicat rapoarte privind progresele obținute în ceea ce privește eliminarea acestor blocaje, excepția constituind-o cele două proiecte prioritare TEN-T, și anume proiectul nr. 18 (axa navigabilă interioară Rin/Meuse-Main-Dunăre) și proiectul prioritar nr. 30 (calea navigabilă interioară Sena-Schelde). Prin urmare, Curtea a efectuat o analiză comparativă a rapoartelor publicate de UNECE în 2006 și în 2012, rapoarte care includeau un inventar al punctelor existente de strangulare a traficului fluvial.

Au fost eliminate prea puține puncte de strangulare a traficului fluvial

21

Din 2006 și până în prezent, a fost eliminat doar un număr mic de puncte de strangulare a traficului fluvial. În urma analizării inventarului blocajelor publicat de UNECE în ani diferiți, și anume în 2006 și în 2012, reiese că doar cinci dintre cele 47 de puncte de strangulare a traficului fluvial enumerate în lista din 2006 fuseseră eliminate până în 2012¹⁴. Pe baza acestui ritm al progreselor, ar fi nevoie de aproximativ 60-70 de ani pentru a elimina toate blocajele enumerate.

22

Aceste progrese slabe se explică în principal prin faptul că statele membre acordau o atenție limitată acestui mod de transport, așa cum reiese din examinarea realizată de Curte cu privire la documentele naționale de strategie. Curtea a comparat, de asemenea, ponderea modală și procentajul de fonduri alocate pentru transportul pe căile navigabile interioare pentru a evalua nivelul de prioritate acordată acestui mod de transport. Ca răspuns la cererile de propuneri lansate de Comisia Europeană, a fost propus pentru finanțare din bugetul TEN-T doar un număr relativ redus de proiecte legate de transportul pe căile navigabile interioare. Dintre toate modurile de transport, propunerile de proiecte se axau pe transportul feroviar. În ceea ce privește transportul pe căile navigabile interioare, proporția reprezentată de proiectele propuse era mai mică decât ponderea modală a acestui tip de transport (a se vedea tabelul 3) în majoritatea statelor membre în care se efectuau cheltuieli substanțiale din bugetul TEN-T pentru transportul pe căile navigabile interioare, excepția constituind-o Țările de Jos, precum și Franța și Belgia, care au absorbit cele mai multe dintre acțiunile multinaționale pentru conexiunea Sena-Schelde.

Tabelul 3

Costul total al propunerilor de proiecte pentru TEN-T în statele membre cu cele mai mari volume ale transportului și o comparație cu ponderea modală a transportului pe căi navigabile interioare

Stat membru
Propuneri de proiecte pentru căi rutiere
 (milioane de euro)
A
Propuneri de proiecte pentru căi feroviare
 (milioane de euro)
B
Propuneri de proiecte pentru căi navigabile interioare
 (milioane de euro)
C
Procentul propunerilor de proiecte pentru căi navigabile interioare
C/(A+B+C)
Ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare
 (în 2012)

UE¹
170,8
9 866,8
5 399,5
35,0 %

Belgia²
209,4
2 712,4
414,0
12,4 %
24,3 %³

Bulgaria
0,0
9,9
0,0
0,0 %
16,4 %

Republica Cehă
105,2
768,0
0,0
0,0 %
0,1 %

Germania
448,4
9 482,2
218,3
2,2 %
12,3 %⁴

Franța²
0,0
21 302,7
347,3
1,6 %
4,2 %

Luxemburg

811,1
0,0
0,0 %
3,4 %

Ungaria
0,0
39,3
8,0
16,9 %
4,4 %

Țările de Jos
229,4
496,7
561,4
42,3 %
38,7 %

Austria
785,7
9 552,3
175,5
1,7 %
4,6 %

România
0,0
0,0
0,5
100,0 %
22,5 %

Slovacia
27,7
51,4
2,8
3,4 %
2,6 %

1Proiecte internaționale care implică mai multe state membre.

2Propunerile de proiecte pentru acest stat membru nu acoperă propunerile incluse în coloana „UE” pentru finalizarea conexiunii Sena-Schelde.

3Cifră provizorie.

4Cifră estimată de Eurostat.

Sursa datelor: Comisia Europeană – INEA și Eurostat.

Majoritatea proiectelor examinate nu au obținut rezultate relevante pentru transportul de mărfuri

23

Per ansamblu, Curtea a constatat că impactul proiectelor examinate asupra transportului de mărfuri a fost limitat, în condițiile în care alte puncte de strangulare a traficului de pe traseul coridorului respectiv nu erau eliminate și nici nu existau planuri pentru eliminarea lor în viitorul apropiat. Dintre proiectele examinate de Curte, zece erau legate de lucrări. Situația se prezenta după cum urmează:

(a)Un singur proiect, și anume ecluza de la Lanaye (Belgia), avea potențialul de a contribui la dezvoltarea transportului pe căi navigabile interioare după finalizarea sa (a se vedea caseta 2 și imaginea 2).

Caseta 2

Ecluza de la Lanaye (Belgia)

Ecluza de la Lanaye (Belgia) a avut un cost total de 151 de milioane de euro, din care 27 de milioane de euro au fost finanțate de Comisie. Proiectul este un exemplu pozitiv de cooperare transfrontalieră în vederea eliminării unui punct de strangulare a traficului fluvial de importanță internațională. Proiectul a fost cofinanțat parțial de guvernele Belgiei și Țărilor de Jos și pe canal circulă nave de navigație interioară care tranzitează între diferite state membre.

Proiectul nu este încă finalizat. Întrucât dimensiunea medie a navelor a crescut în ultimii ani, dimensiunea crescută a sasului ecluzei va îmbunătăți condițiile de navigație, contribuind la reducerea timpului de așteptare și permițând tranzitul navelor mai mari.

(b)Șase proiecte nu au putut utiliza pe deplin îmbunătățirile rezultate în urma lucrărilor, din cauza punctelor de strangulare a traficului fluvial din apropiere, care le limitau eficacitatea. Acest lucru s-a întâmplat în cazul podurilor de cale ferată de la Deggendorf (DE) și Kolín (CZ), dar și în cazul podurilor de pe Canalul Albert (BE), al ecluzei de la Fankel (DE) și al ascensorului de nave de la Niederfinow (DE) (a se vedea, de exemplu, caseta 3 și imaginea 3).

Caseta 3

Ascensorul de nave de la Niederfinow

Ascensorul de nave de la Niederfinow, între Berlin și frontiera cu Polonia, a trebuit să fie renovat, deoarece vechea instalație devenise depășită. Costul noului ascensor s-a ridicat la 284 de milioane de euro, din care 48,5 milioane de euro proveneau din bugetul FEDR. Instalația a fost proiectată cu un pescaj mai mare, astfel încât să poată face față navelor care transportă încărcături mai grele. Proiectul a fost elaborat pornindu-se de la ipoteza că restul canalului va fi dragat în scopul creșterii în consecință a pescajului permis. Totuși, conform unei ierarhizări recente în funcție de priorități realizată de autoritățile germane cu privire la râuri și fluvii, acest canal se încadrează într-o categorie de prioritate atât de scăzută (categoria „C”), încât pe râul respectiv nu vor mai avea loc niciun fel de lucrări majore de îmbunătățire. Prin urmare, pescajul ameliorat al ascensorului de nave nu va fi exploatat.

Proiectul este încă în derulare. Trebuie remarcat că adâncimea scăzută a șenalului navigabil va limita totuși profitabilitatea navigației interioare și, prin urmare, va reduce potențialul de creștere a capacității de transport.

Imaginea 3

Construcția noului ascensor de nave de la Niederfinow

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

(c)Deși clasificate în categoria proiectelor de transport pe căi navigabile interioare, trei proiecte nu prezentau de fapt nicio relevanță pentru îmbunătățirea condițiilor de navigație pe căile navigabile interioare (a se vedea, de exemplu, caseta 4).

Caseta 4

Proiecte care nu vizau îmbunătățirea transportului de mărfuri pe căile navigabile interioare

Finalizarea lucrărilor pe tronsonul České Budějovice-Hluboká (Republica Cehă) al râului Vltava s-a ridicat la un cost de 32 de milioane de euro, din care 20,5 milioane de euro au fost finanțate de FEDR în cadrul Programului operațional pentru transporturi. Deși este clasificat ca proiect privind transportul pe căi navigabile interioare, este vorba în acest caz, în principal, de un proiect din domeniul turismului. Calea navigabilă respectivă prezintă numai o importanță regională și nu face parte din rețeaua europeană de transport. În plus, acest punct de strangulare a traficului fluvial nu este inclus în listele publicate de UNECE și în cadrul proiectului PLATINA (a se vedea imaginea 4).

Imaginea 4

Port pentru ambarcațiuni de mici dimensiuni, private sau destinate transportului de pasageri – parte a unui proiect cofinanțat de FEDR pe calea navigabilă Vltava

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Două studii nu au condus la eliminarea punctelor vizate de strangulare a traficului fluvial

24

Două proiecte au constat în studii care, deși abordau eliminarea potențială a unor puncte de strangulare a traficului fluvial, nu au fost urmate de lucrări relevante în acest sens (a se vedea caseta 5).

Caseta 5

Studii ineficace legate de eliminarea unor puncte de strangulare a traficului pe Dunăre

Sectorul Dunării situat între Straubing și Vilshofen în Germania este esențial pentru întreaga rețea de căi navigabile interioare. Deoarece diverse părți interesate, inclusiv activiști pentru protecția mediului, contestaseră studiile anterioare care analizau variante alternative pentru eliminarea punctelor de strangulare a traficului fluvial, Comisia Europeană și autoritățile germane au decis să realizeze un nou studiu aprofundat, care să analizeze costurile posibile și impactul pentru două variante plauzibile, fără să recomande vreuna dintre acestea. Varianta „A” viza un impact ușor mai redus asupra mediului, dar preconiza lucrări mai puțin importante de îmbunătățire a condițiilor de navigație. Varianta „C 2.80” urmărea obținerea unor condiții de navigație mai bune, dar impactul asupra mediului ar fi fost puțin mai important (în cazul variantei „A”, zona de compensare ecologică era de 1 360 ha, iar în cazul variantei „C 2.80”, de 1 415 ha – a se vedea anexa IV). Nivelul de detaliere al studiului era atât de aprofundat, încât au fost întocmite planuri tehnice detaliate pentru implementarea ambelor variante.

Studiul a costat 30 de milioane de euro, din care 50 % au fost finanțate prin fonduri ale UE.

Deși, potrivit studiului, varianta „C 2.80” ar fi condus la condiții mai bune de navigație și ar fi însemnat un raport costuri-beneficii mai bun (a se vedea anexa IV), autoritățile germane au decis să pună în aplicare varianta „A”, care nu va asigura condițiile de navigație necesare pentru o dezvoltare durabilă a transportului pe căile navigabile interioare în Europa.

În mod similar, un proiect în valoare de 8 milioane de euro (din care 50 % provin din fonduri ale UE), constând într-un studiu privind îmbunătățirea condițiilor de navigație pe sectorul maghiar al Dunării, presupunea obținerea autorizațiilor de mediu necesare pentru 31 de situri de intervenție până la finalizarea proiectului. Autoritățile de mediu acordaseră unele dintre autorizațiile necesare, dar acestea au fost revocate ulterior. În prezent, există acțiuni în instanță care se află încă pe rol și nu au fost inițiate sau planificate niciun fel de lucrări de îmbunătățire a navigabilității pe sectorul maghiar al Dunării (a se vedea punctul 40).

Întârzieri în implementare, datorate parțial procedurilor administrative îndelungate

25

În plus, Curtea a evaluat dacă proiectele au fost puse în aplicare conform planurilor. Evaluarea Curții se bazează pe analiza desfășurată cu privire la examinarea la jumătatea perioadei a portofoliului de proiecte aferente programului multianual TEN-T, precum și pe analiza a zece proiecte de infrastructură privind căi navigabile interioare, finanțate din FEDR sau din bugetul TEN-T.

26

Conform examinării la jumătatea perioadei a portofoliului de proiecte aferente programului multianual TEN-T, 60 % din proiecte înregistrau întârzieri, iar în cazul a 40 %, întârzierile depășeau un an. Din aceeași sursă reiese că numeroase întârzieri se datorau faptului că proiectele nu erau încă mature, întrucât statele membre propuseseră proiecte pentru care autorizațiile de mediu nu fuseseră încă emise.

27

De asemenea, majoritatea proiectelor examinate de Curte se confruntau cu întârzieri. O parte din acestea se explicau prin lipsa autorizațiilor de mediu sau de construcție (cazul podurilor Briegden și Oelegem din Belgia), iar o parte din întârzieri se datorau litigiilor îndelungate în materie de mediu sau de achiziții publice (cazul ecluzei Fankel din Germania – a se vedea caseta 6 și cazul ecluzei Lanaye din Belgia).

Caseta 6

Finalizarea proiectului de la Fankel a durat mai mult de 20 de ani

Proiectul ecluzei de la Fankel era inclus în strategia de transport a Germaniei încă din 1992 și se număra printre proiectele cu prioritate mai ridicată. Etapa de planificare a proiectului a început în 1993, dar lucrările au fost lansate de abia în iunie 2006, cu 13 ani mai târziu, din cauza faptului că punerea în aplicare a proiectului a fost amânată sistematic.

Punerea în aplicare a proiectului, lansată în 2006, trebuia să fie finalizată până în 2011. În cele din urmă, proiectul a fost finalizat în 2014. Întârzierile au fost cauzate în principal de litigiile existente în materie de achiziții publice, dar și de modificările aduse concepției proiectului după demararea punerii în aplicare.

Strategiile UE pentru transportul pe căile navigabile interioare nu se bazau pe o analiză cuprinzătoare și solidă

28

Curtea a evaluat:

(a)dacă Comisia, împreună cu statele membre, elaborase sau concepuse strategii coerente în ceea ce privește transportul pe căile navigabile interioare, pe baza unor evaluări ale situației actuale, ale cerințelor în materie de transport și ale infrastructurii inadecvate pentru care trebuia găsită o soluție;

(b)dacă aceste strategii au ținut seama în mod suficient de aspectele legate de întreținerea căilor navigabile.

Strategiile UE nu se bazau pe o analiză solidă

29

Curtea a analizat cărțile albe din 2001 și 2011, în care era prezentată politica UE în domeniul transporturilor pentru fiecare deceniu, precum și strategiile și programele de acțiune în materie de transport de la nivelul Uniunii și de la nivel național (statele membre auditate), inclusiv Orientările privind TEN-T și programul de acțiune NAIADES, cu scopul de a analiza dacă documentele de politică și de strategie se bazau pe analize solide și dispuneau de obiective precise.

30

Documentele europene de politică și de strategie nu arătau cu claritate dacă investițiile în modernizarea infrastructurii fluviale ar putea conduce la reorientarea preconizată a traficului de la transportul rutier spre transportul pe căile navigabile interioare.

31

În niciunul dintre aceste documente nu se evalua dacă eliminarea punctelor de strangulare a traficului de pe diferitele coridoare ar avea un impact asupra cererii de pe piață pentru transportul pe căile navigabile interioare, astfel încât acesta să aducă beneficii în ceea ce privește reducerea traficului rutier, a emisiilor poluante și a costurilor de transport¹⁵. Nu a fost evaluată, pentru diferitele coridoare, cererea potențială de pe piață pentru transportul pe căile navigabile interioare. Prin urmare, nu se cunoșteau costurile și beneficiile aferente investițiilor în diferitele rețele, râuri și fluvii sau sectoare ale acestora.

32

Din documentele de politică și de strategie lipseau, de asemenea, obiective precise în ceea ce privește transportul pe căile navigabile interioare (a se vedea caseta 7).

Caseta 7

Documentele de strategie nu conțineau obiective precise în ceea ce privește creșterea ponderii modale a transportului pe căile navigabile interioare

Cărțile albe din 2001 și din 2011 erau principalele documente de politică ale Comisiei în domeniul transporturilor, dar ele nu erau obligatorii din punct de vedere juridic. Prima carte albă avea în vedere obiectivul generic de a reorienta traficul dinspre transportul rutier către moduri de transport mai ecologice, care includ atât transportul feroviar, cât și transportul pe căile navigabile interioare. În cartea albă mai recentă, publicată în 2011, acest obiectiv era cuantificat prin stabilirea unui procent de 30 % din transportul rutier de mărfuri pe distanțe medii care să fie transferat până în 2030 către transportul pe calea ferată sau pe căile navigabile. Cu toate acestea, niciunul dintre cele două documente menționate nu preciza măsura în care transportul pe căile navigabile interioare ar fi trebuit să contribuie la realizarea acestui obiectiv.

Orientările TEN-T din 2010, care au luat forma unei decizii a Parlamentului European și a Consiliului, au stabilit un obiectiv strategic de finalizare a rețelei TEN-T până în 2020. Orientările TEN-T din 2013, care au luat forma unui regulament, impunând astfel obligații legale asupra statelor membre, au introdus cerința finalizării rețelei „centrale” și a celei „globale” până în 2030 și, respectiv, până în 2050.

Singurul document care a fixat un obiectiv cantitativ pentru transportul pe căile navigabile interioare este Strategia pentru regiunea Dunării¹⁶, care a luat forma unei comunicări a Comisiei și are o arie geografică de aplicare mai limitată. Această strategie preconiza un obiectiv de creștere cu 20 % față de anul 2010 a transportului de marfă pe fluviu, până în 2020.

Strategiile UE nu au abordat în integralitate obstacolele-cheie importante aflate în calea punerii lor în aplicare la nivelul statelor membre

Abordările statelor membre nu erau coerente

33

Punctele de strangulare a traficului fluvial de pe teritoriul unui stat membru pot afecta transportul pe căile navigabile interioare în țările învecinate. Prin urmare, este important ca strategiile în materie de transport ale statelor membre să fie coerente și coordonate. Curtea a constatat însă că strategiile statelor membre indicau abordări diferite în ceea ce privește transportul pe căile navigabile interioare, iar atenția acordată acestui mod de transport varia în mod considerabil.

34

De exemplu, Curtea a constatat că partea din buget alocată pentru proiectele legate de transportul pe căi navigabile interioare finanțate de UE varia considerabil între statele membre. În timp ce Țările de Jos au alocat aproximativ 47 % din fondurile UE în domeniul transporturilor pentru transportul pe căile navigabile interioare (ponderea modală a acestuia fiind de 39 %), iar Belgia a alocat aproximativ 39 % din fondurile respective pentru acest tip de proiecte (ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare fiind de aproximativ 29 %), majoritatea celorlalte state membre au alocat un procent mult mai redus de fonduri în comparație cu ponderea modală deținută de transportul pe căile navigabile interioare (a se vedea figura 6)¹⁷. În toate statele membre, cu excepția Austriei, a Belgiei, a Țărilor de Jos și a Franței, fondurile au fost direcționate cu precădere către alte moduri de transport, în special către transportul feroviar (a se vedea, de asemenea, tabelul 3). Aceasta a condus la stabilirea unor obiective mai puțin ambițioase și la alocări bugetare scăzute pentru punerea în aplicare a proiectelor care ar fi putut îmbunătăți condițiile de navigație pe căile navigabile interioare.

Figura 6

Comparație între ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare și procentul fondurilor UE alocate pentru acest tip de transport în perioada 2007-2013 în statele membre situate pe principalele coridoare de căi navigabile interioare. Fondurile includ TEN-T, FEDR și fondurile de coeziune alocate pentru căile navigabile locale, regionale și din rețeaua TEN-T

1Propunerile de proiecte pentru acest stat membru nu acoperă propunerile incluse în coloana „UE” pentru finalizarea conexiunii Sena-Schelde.

2Proiecte internaționale care implică mai multe state membre.

Sursa datelor: Comisia Europeană.

35

În ceea ce privește coridoarele de căi navigabile interioare care traversează mai multe state membre, Curtea a observat că abordările diferite adoptate de către statele membre au împiedicat dezvoltarea armonioasă a acestui mod de transport pe principalele râuri și fluvii europene, întrucât investițiile în modernizarea condițiilor de navigație trebuie să fie coordonate pentru a putea fi eficace.

Caseta 8

Abordări diferite adoptate de către statele membre: exemplul Dunării și al Elbei

Performanța transportului pe căile navigabile interioare în Republica Cehă depinde, printre alți factori, de performanța acestui tip de transport pe sectorul german al fluviului Elba. Autoritățile germane au realizat recent o clasificare a râurilor și fluviilor în funcție de nivelul lor de prioritate, dar Elba nu a fost încă clasificată. Conform unui acord recent încheiat între guvernul federal și landurile vizate¹⁸, condițiile actuale de navigație ar trebui menținute, dar Germania își va limita eforturile de întreținere și nu intenționează să investească alte fonduri în modernizarea condițiilor de navigație de pe acest fluviu.

Deși Dunărea traversează Ungaria pe o porțiune de peste 400 km, acest stat membru dispune de o flotă redusă de navigație interioară și numai câteva porturi maghiare ar putea beneficia de avantajele transportului pe căile navigabile interioare. Prin urmare, Ungaria nu a avut niciun interes direct în desfășurarea lucrărilor necesare pentru îmbunătățirea condițiilor de navigație.

Costul eliminării tuturor punctelor de strangulare a traficului fluvial depășește cu mult fondurile disponibile

36

Până în 2006, Comisia nu furnizase nicio estimare a costurilor pe care le presupune dezvoltarea căilor navigabile interioare în cadrul rețelei transeuropene. În 2006, programul NAIADES a estimat costul pentru cele două proiecte prioritare în materie de transport pe căile navigabile interioare (a se vedea punctul 42) la aproximativ 3 700 de milioane de euro¹⁹. În cadrul proiectului PLATINA, costul eliminării punctelor de strangulare a traficului fluvial din Europa a fost estimat în 2010 la peste 16 miliarde de euro (a se vedea caseta 9).

37

Costurile estimate pentru eliminarea tuturor punctelor identificate de strangulare a traficului fluvial depășesc cu mult fondurile limitate disponibile de la bugetul UE pentru infrastructura de transport pe căile navigabile interioare. Prin urmare, pentru a remedia acest deficit, este nevoie de fonduri suplimentare din surse naționale și/sau private.

Caseta 9

Proiectul PLATINA și inventarul punctelor de strangulare a traficului fluvial

Pentru a accelera realizarea obiectivelor programului NAIADES, Comisia a creat, împreună cu un consorțiu format din 23 de parteneri diferiți, proiectul PLATINA. Acesta a constat într-o rețea pluridisciplinară de cunoștințe și a fost finanțat sub egida celui de Al șaptelea program-cadru al Uniunii Europene pentru activități de cercetare (PC7), care urmărea să creeze impulsul necesar pentru atingerea obiectivelor programului NAIADES.

În 2010, în cadrul proiectului PLATINA, a fost cuantificat costul aproximativ al eliminării a numeroase puncte de strangulare a traficului fluvial identificate în Europa (a se vedea figura 7). Potrivit acestei liste, costul eliminării acestor puncte și al creării legăturilor lipsă în țările situate pe coridoarele relevante de transport pe căi navigabile interioare²⁰ a fost estimat la peste 16 miliarde de euro²¹ (a se vedea anexa V).

Figura 7

Comparație între costul eliminării punctelor de strangulare a traficului fluvial (în milioane de euro) și costul proiectelor cofinanțate de Comisie și implementate în perioada 2007-2013 în țările vizitate în cursul auditului

Sursa datelor: Inventarul PLATINA al punctelor de strangulare a traficului fluvial și Comisia Europeană.

Nevoile în materie de protecție a mediului au intrat în conflict cu nevoile de dezvoltare a transportului pe căile navigabile interioare

38

Râurile și fluviile oferă un habitat natural pentru o mulțime de specii, habitat care poate avea de suferit în urma implementării unor proiecte de infrastructură²². Prin urmare, înainte de a fi demarate astfel de proiecte, este necesară obținerea unei autorizații de mediu. Curtea a analizat dacă întârzierile apărute în proiecte erau cauzate de dificultăți legate de obținerea autorizațiilor de mediu.

39

Proiectele legate de transportul pe căi navigabile interioare s-au confruntat cu numeroase dificultăți din cauza relației dintre necesitatea de a se asigura un nivel adecvat de protecție a mediului, pe de o parte, și necesitatea de a se asigura dezvoltarea corespunzătoare a acestui mod de transport, pe de altă parte. Adesea, proiectele au fost afectate de considerații politice și de mediu și au făcut obiectul unor litigii cu societatea civilă sau al unor dispute între diferite părți interesate, care au întârziat sau au blocat punerea în aplicare. În plus, obținerea autorizațiilor de mediu necesare presupunea adesea proceduri administrative îndelungate și implica măsuri compensatorii de mediu costisitoare.

40

În unele state membre, această stare de fapt a condus la reducerea numărului de proiecte implementate sau la finanțarea unor proiecte cu prioritate mai scăzută:

(a)La începutul perioadei de programare 2007-2013, 75 de milioane de euro din Fondul de coeziune au fost alocate pentru transportul pe căile navigabile interioare în Ungaria. Această sumă a fost însă redusă apoi la numai 3,2 milioane de euro, ceea ce înseamnă o reducere de aproape 96 % din pachetul financiar alocat inițial. Alocarea inițială s-a bazat pe presupunerea că, în urma unui studiu cu un cost de 8 milioane de euro finanțat din bugetul TEN-T, lucrările de îmbunătățire a condițiilor de navigație care se impuneau pe sectorul maghiar al Dunării urmau să fie desfășurate în timp util și să fie finalizate până în 2015. Autorizațiile de mediu necesare nu au fost însă eliberate. Întrucât bugetul alocat pentru transportul pe căile navigabile interioare în Ungaria făcea parte din aceeași axă prioritară ca și transportul feroviar, fondurile au fost transferate către acesta din urmă, lucru pentru care nu era necesară nicio consultare prealabilă cu Comisia.

(b)În Republica Cehă, fondurile FEDR alocate pentru căile navigabile interioare pentru perioada 2007-2013 s-au bazat pe ipoteza că un punct important de strangulare a traficului fluvial de la Děčín va fi eliminat, la un cost total estimat de 142 de milioane de euro. Cu toate acestea, autorizațiile de mediu nu au putut fi eliberate în timp util pentru a permite punerea în aplicare a proiectului în perioada în care astfel de proiecte puteau să fie finanțate. Prin urmare, pentru a nu retrage aceste fonduri din programul operațional, au fost implementate o serie de alte proiecte, mult mai puțin relevante pentru transportul de mărfuri. Acest mod de a proceda a permis utilizarea fondurilor alocate fără să existe însă vreo îmbunătățire semnificativă a transportului de mărfuri pe căile navigabile interioare.

Abordarea aplicată pentru selectarea proiectelor nu era suficient de bine direcționată

41

Principalele două surse de finanțare din partea UE pentru punerea în aplicare a strategiei privind transportul pe căile navigabile interioare erau bugetul TEN-T, pe de o parte, și FEDR și fondurile de coeziune, pe de altă parte (a se vedea punctele 12-13):

(a)Finanțarea din bugetul TEN-T este, în principiu, aliniată la obiectivele politicii UE în domeniul transporturilor. Proiectele cofinanțate din acest buget sunt prezentate Comisiei de către statele membre, în urma unor cereri de propuneri anuale sau multianuale. Comisia selectează apoi anumite proiecte din rândul tuturor propunerilor prezentate de statele membre pentru diferitele moduri de transport.

(b)Obiectivele urmărite de FEDR și de Fondul de coeziune sunt cu mult mai ample decât obiectivele politicii în domeniul transporturilor. În acest caz, statele membre sunt cele care selectează în mod direct proiectele, după aprobarea programelor operaționale prin care se stabilesc axele prioritare și se alocă un buget pentru fiecare dintre acestea. Doar proiectele majore, și anume proiectele al căror cost depășește 50 de milioane de euro, trebuie să fie evaluate în mod specific de către Comisie.

42

Regulamentul și orientările TEN-T din 2010²³ identificaseră o rețea TEN-T cu o lungime de peste 30 000 km. Acestea includeau, de asemenea, două proiecte prioritare în domeniul transportului pe căile navigabile interioare, care fuseseră deja aprobate de Comisie în 2007: proiectul prioritar nr. 18 (axa navigabilă interioară Rin/Meuse-Main-Dunăre) și proiectul prioritar nr. 30 (calea navigabilă interioară Sena-Schelde). Nu au fost stabilite însă criterii care să permită acordarea unei ordini de prioritate punctelor de strangulare a traficului fluvial de pe aceste coridoare. Singura prioritate menționată în legătură cu acest aspect a fost sectorul Dunării între Straubing și Vilshofen în Germania, care figura în Cartea albă din 2001 ca exemplu de blocaj care trebuie eliminat.

43

Pentru a stabili o ierarhizare în funcție de priorități a căilor navigabile din cadrul rețelei TEN-T, noul mecanism pentru interconectarea Europei și orientările TEN-T din 2013²⁴ au identificat o rețea centrală și o rețea globală. Statele membre au obligația legală de a finaliza aceste rețele până în 2030 și, respectiv, până în 2050 (a se vedea figura 1). Cu toate acestea, în ceea ce privește căile navigabile interioare, nu există nicio diferență între rețeaua centrală și cea globală. Din această cauză, stabilirea unei ordini de prioritate a căilor navigabile nu este un exercițiu facil.

44

Proiectele legate de transportul pe căile navigabile interioare finanțate de FEDR nu se situau, în general, pe căile navigabile interioare care înregistrau volume ridicate ale transportului de mărfuri și, adesea, nu erau axate pe nevoile existente în ceea ce privește transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare (a se vedea punctele 23 și 24). Această situație se explica prin aceea că nu toate țările și regiunile eligibile erau traversate de căi navigabile care înregistrau un volum ridicat al transporturilor²⁵, precum și prin faptul că statele membre au decis să aloce bani din FEDR/Fondul de coeziune pentru proiecte de transport pe căi navigabile cu volume scăzute de trafic.

45

Pentru a se obține un impact maxim în condițiile unor resurse limitate, acestea ar trebui să fie direcționate către cele mai importante nevoi prioritare. Ar fi utilă stabilirea unei ordini de prioritate a râurilor/fluviilor sau a sectoarelor acestora, întrucât cele mai multe dintre beneficiile rezultate în urma eliminării unui punct de strangulare a traficului se pot materializa numai după ce întregul sector al unui râu/fluviu face obiectul unor lucrări de modernizare în consecință [a se vedea, de asemenea, punctul 23 litera (b)]. Curtea a constatat că strategiile UE nu au stabilit o ordine de prioritate a activităților preconizate și nici nu au întocmit o ierarhizare în funcție de priorități a râurilor/fluviilor în care să fie investite resursele limitate.

Statele membre nu acordă o atenție suficientă întreținerii căilor navigabile

46

În ciuda importanței sale, întreținerea căilor navigabile este adesea un aspect neglijat, iar statele membre nu au alocat fonduri suficiente pentru lucrări de întreținere, ceea ce a condus la acumularea unor întârzieri considerabile în acest domeniu²⁶. Prin urmare, Curtea a analizat dacă strategiile UE acopereau aspectul întreținerii căilor navigabile. În acest sens, a fost realizată o comparație între studiile și rapoartele relevante privind întreținerea cursurilor navigabile, cu scopul de a se evalua dacă activitățile de întreținere erau conforme cu strategiile UE în vigoare.

47

Curtea a constatat că întreținerea căilor navigabile este un aspect esențial al navigației interioare, deoarece lipsa de întreținere ar putea duce la deteriorarea condițiilor existente de navigație și la formarea unor noi puncte de strangulare a traficului care reduc eficacitatea proiectelor legate de infrastructura de căi navigabile interioare. Prin urmare, este foarte important ca Comisia să primească asigurări cu privire la eficacitatea lucrărilor de întreținere relevante pentru navigația interioară, și aceasta în cazul tuturor statelor membre.

48

De asemenea, Curtea a observat că nu toate statele membre au ratificat Declarația privind întreținerea eficace a infrastructurii de căi navigabile (a se vedea caseta 10).

49

În prezent, cu excepția cazului Dunării²⁷, nu există nicio dovadă că statele membre informează în mod sistematic Comisia cu privire la starea de navigabilitate, la necesitățile existente în materie de întreținere, la lucrările efective de întreținere și la eventualele lacune. Prin urmare, nici măcar Comisia nu are informații dacă proiectele pe care le-a cofinanțat se vor dovedi sustenabile pe termen mediu și lung și dacă condițiile de navigație urmează să fie menținute la niveluri satisfăcătoare pe toate sectoarele principalelor cursuri navigabile europene.

Caseta 10

Ungaria nu a semnat Declarația privind întreținerea eficace a infrastructurii de căi navigabile pe Dunăre și afluenții săi navigabili

La 7 iunie 2012, miniștrii transporturilor din țările din bazinul Dunării s-au reunit la Luxemburg pentru a semna o declarație privind întreținerea eficace a infrastructurii de căi navigabile. Prin această declarație, țările semnatare se angajează, printre altele, să asigure executarea unor lucrări periodice de întreținere a șenalului navigabil pe Dunăre și pe afluenții acesteia și să mențină la un nivel adecvat parametrii șenalului, astfel încât să se asigure condiții bune de navigație.

Declarația privind întreținerea eficace a infrastructurii de căi navigabile a fost semnată în 2012 de către toate statele membre relevante, cu excepția Ungariei.

13În Belgia, există dovezi clare că traficul a fost transferat de pe căile rutiere pe căile navigabile interioare, având în vedere faptul că s-a înregistrat o reducere a transportului rutier și o creștere simultană a transportului pe căile navigabile interioare.

14Inventarul UNECE din 2012 includea, de asemenea, 20 de puncte suplimentare de strangulare a traficului fluvial, care nu figurau în lista din 2006.

15Potrivit unui raport finanțat de Comisie, intitulat Medium and long-term perspectives of inland waterway transport in the European Union (Perspectivele pe termen mediu și lung ale transportului pe căile navigabile interioare în Uniunea Europeană), ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare va scădea într-un scenariu presupunând o creștere redusă sau medie, în timp ce, într-un scenariu de creștere ridicată, ponderea sa modală nu va mai scădea și va ajunge la aproximativ 6,0 % în 2040.

16COM(2010) 715 final din 8 decembrie 2010, intitulată „Strategia Uniunii Europene pentru regiunea Dunării”.

17Ca termen de comparație, Țările de Jos au alocat cele mai multe fonduri pentru transportul pe căile navigabile interioare (peste 40 % din totalul fondurilor alocate pentru proiecte TEN-T, ponderea modală a acestui tip de transport fiind de aproximativ 39 %).

18Beschlussfassung der 6. Bund-Länder-Sitzung, 23.05.2013, Berlin – Eckpunkte für ein Gesamtkonzept Elbe des Bundes und der Länder.

19Anexa la Programul NAIADES [COM(2006) 6 final].

20Belgia, Bulgaria, Republica Cehă, Germania, Franța, Ungaria, Țările de Jos, Austria și România.

21Această cifră nu include costul eliminării punctelor de strangulare a traficului fluvial din Ungaria, deoarece aceasta nu a fost cuantificat, și nici costul legăturii Saône-Moselle/Saône-Rin din Franța, care a fost estimat la aproximativ 10 miliarde de euro.

22Numeroase râuri fac parte din zonele de protecție a naturii care formează așa-numita rețea „Natura 2000”.

23Decizia nr. 661/2010/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind orientările Uniunii pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport (JO L 204, 5.8.2010, p. 1).

24Regulamentul (UE) nr. 1315/2013.

25Țările eligibile pentru fondurile de coeziune în perioada 2007-2013 au fost Bulgaria, Republica Cehă, Estonia, Grecia, Cipru, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, Portugalia, România, Slovenia, Slovacia și Spania (sprijin tranzitoriu). Regiunile eligibile pentru fonduri din bugetul FEDR în cadrul obiectivului de convergență sunt situate în Belgia, Bulgaria, Republica Cehă, Germania, Estonia, Grecia, Spania, Franța, Italia, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, Portugalia, România, Slovenia, Slovacia și Regatul Unit.

26Raportul intitulat „Perspectivele pe termen mediu și lung ale transportului pe căile navigabile interioare în Uniunea Europeană” a confirmat că întreținerea deficitară a căilor navigabile care se observă în mai multe state membre constituie o problemă, în special pe coridoarele est-vest și pe coridorul Dunării.

27În legătură cu fluviul Dunărea, statele membre raportează sistematic cu privire la starea de navigabilitate pe fluviu în cadrul Grupului director al Strategiei UE pentru regiunea Dunării care se ocupă de aria prioritară 1A (transportul pe căile navigabile interioare). Acesta este organizat și coordonat de Austria și de Romania (ministerele transporturilor și ViaDonau), împreună cu Comisia (DG Politică Regională și Urbană și DG Mobilitate și Transporturi) și cu coordonatorul pentru coridor.

Concluzii și recomandări

50

Curtea a constatat că, per ansamblu, în pofida obiectivului de a reorienta traficul dinspre transportul rutier către moduri de transport mai ecologice, ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare nu a crescut în mod semnificativ din 2001 în Uniunea Europeană. În consecință, Curtea consideră că strategiile europene în materie de transport pe căile navigabile interioare nu au fost puse în aplicare în mod eficace, dat fiind că obiectivul strategic de reorientare a traficului de mărfuri dinspre transportul rutier către navigația interioară nu a fost atins, iar condițiile generale de navigație nu s-au îmbunătățit. Mai mult, proiectele auditate cofinanțate din bugetul UE nu au fost eficace în ceea ce privește îmbunătățirea navigabilității și creșterea volumului de trafic pe căile navigabile interioare.

51

Curtea remarcă, de asemenea, că dezvoltarea transportului pe căile navigabile interioare necesită o coordonare considerabilă între statele membre și că, la fel ca în cazul altor mari proiecte de infrastructură, considerațiile politice și de mediu pot afecta punerea în aplicare a proiectelor legate de acest tip de transport.

52

Curtea consideră că eșecul de a îmbunătăți ponderea modală și condițiile generale de navigație a fost cauzat de numărul foarte redus de proiecte propuse și executate de statele membre, de faptul că, deseori, proiectele implementate nu erau și cele mai relevante pentru a elimina punctele de strangulare a traficului fluvial, precum și de faptul că unele dintre aceste puncte au fost eliminate doar în mod izolat.

Recomandarea 1

Pentru a se îmbunătăți eficacitatea finanțării acordate de UE pentru transportul pe căile navigabile interioare și pentru a se asigura o mai bună performanță a proiectelor:

(a)statele membre ar trebui să acorde prioritate proiectelor legate de căi navigabile interioare situate pe coridoarele, pe râurile/fluviile sau pe sectoarele acestora care oferă cele mai mari și mai imediate beneficii pentru îmbunătățirea transportului pe căile navigabile interioare;

(b)atunci când selectează propunerile de proiecte pe care urmează să le finanțeze, Comisia ar trebui să își concentreze finanțarea asupra proiectelor care prezintă cea mai mare relevanță pentru transportul pe căile navigabile interioare și pentru care există deja planuri avansate vizând eliminarea punctelor de strangulare a traficului fluvial din apropiere.

53

Curtea a constatat că strategiile UE nu dispuneau de unele analize importante. Strategiile nu au identificat avantajele globale ale navigației interioare de pe diferite coridoare și nu au evaluat măsura în care transportul pe căile navigabile interioare ar trebui să contribuie la realizarea obiectivului de politică ce constă în orientarea traficului dinspre transportul rutier către moduri de transport mai ecologice. Statele membre au adoptat abordări diferite și au acordat priorități diferite acestui mod de transport, ceea ce a condus la o abordare necoordonată de-a lungul coridoarelor de căi navigabile interioare. Statele membre în care transportul pe căile navigabile interioare joacă un rol important în mixul de moduri de transport au acordat o mai mare atenție acestui tip de transport, în timp ce statele membre care preconizau mai puține beneficii directe i-au acordat o prioritate mult mai scăzută.

54

Eforturile de finanțare pentru transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare nu au fost concentrate și prioritizate în mod eficace. Toate statele membre riverane ar fi trebuit să contribuie la punerea în aplicare a strategiilor, chiar dacă interesul direct al unora dintre acestea era scăzut. În plus, s-a acordat o atenție insuficientă aspectelor legate de întreținerea căilor navigabile situate pe principalele coridoare de transport. Prin urmare, se mai pot face multe progrese în direcția soluționării acestei probleme și pentru a se asigura valoarea adăugată necesară la nivelul Uniunii Europene.

Recomandarea 2

În ceea ce privește elaborarea viitoare a strategiei UE pentru transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare și cu scopul de a se asigura o mai bună coordonare între statele membre:

(a)Comisia ar trebui să desfășoare analize aprofundate ale pieței potențiale și ale beneficiilor pe care le-ar putea aduce navigația interioară pe diferite sectoare ale cursurilor navigabile și să coordoneze între statele membre punerea în aplicare a rețelei centrale TEN-T, ținând seama de potențialul acestor sectoare pentru dezvoltarea unor coridoare de transport de mărfuri pe căile navigabile interioare;

(b)Comisia și statele membre ar trebui să cadă de acord, pe parcursul implementării coridoarelor de transport, asupra unor obiective specifice și realizabile și asupra unor etape precise pentru eliminarea punctelor de strangulare a traficului de pe aceste coridoare, în cadrul Mecanismului pentru interconectarea Europei. În acest sens, ar trebui să se țină seama în mod corespunzător de obiectivul TEN-T de finalizare a rețelei centrale până în 2030, de disponibilitatea fondurilor la nivelul UE și al statelor membre, precum și de considerațiile politice și de mediu legate de construirea unor infrastructuri noi (sau de modernizarea infrastructurilor existente) de transport pe căile navigabile interioare;

(c)în contextul următoarei revizuiri a Regulamentului privind TEN-T, Comisia ar trebui să propună consolidarea bazei legale cu scopul (i) de a extinde cerințele de raportare legate de navigabilitatea cursurilor de apă și (ii) de a solicita statelor membre să elaboreze într-un mod coordonat planuri naționale de întreținere a căilor navigabile interioare.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera II, condusă de domnul Henri GRETHEN, membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 28 ianuarie 2015.

Pentru Curtea de Conturi

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
Președinte

Anexe

Anexa I

Clasificarea căilor navigabile interioare europene, în conformitate cu Rezoluția nr. 92/2 a Conferinței Europene a Miniștrilor Transporturilor

Tipul caii navigabile
Clasele căilor navigabile
Nave cu motor și barje
Convoaie împinse
Înălțimea minimă sub poduri

Tipul navei: caracteristici generale
Tipul convoiului: caracteristici generale

Denumirea
Lungime maximă
Lățime maximă
Pescaj
Tonaj

Lungime
Lățime
Pescaj
Tonaj

L(m)
B(m)
D(m)
T(t)
L(m)
B(m)
D(m)
T(t)
H(m)

1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13

De importanță regională
La vest de Elba
I
Barjă
38,5
5,05
1,80-2,20
250-400

4,0

II
Barjă Kampine
50-55
6,6
2,50
400-650

4,0-5,0

III
Gustav Koenigs
67-80
8,2
2,50
650-1 000

4,0-5,0

La est de Elba
I
Gross Finow
41
4,7
1,40
180

3,0

II
BM-500
57
7,5-9,0
1,60
500-630

3,0

III

67-70
8,2-9,0
1,60-2,00
470-700

118-132
8,2-9,0
1,60-2,00
1 000-1 200
4,0

De importanță internațională
IV
Johann Welker
80-85
9,5
2,50
1 000-1 500

85
9,5
2,50-2,80
1 250-1 450
5,25 sau 7,00

Va
Nave mari de Rin
95-110
11,4
2,50-2,80
1 500-3 000

95-110
11,4
2,50-4,50
1 600-3 000
5,25 sau 7,00 sau 9,10

Vb

172-185
11,4
2,50-4,50
3 200-6 000

VIa

95-110
22,8
2,50-4,50
3 200-6 000
7,00 sau 9,10

VIb

140
15,0
3,90

185-195
22,8
2,50-4,50
6 400-12 000
7,00 sau 9,10

VIc

270-280
195-200
22,8
33,0-34,2
2,50-4,0
2,50-4,50
9 600-18 000
9 600-18 000
9,10

VII

285
33,0-34,2
2,50-4,50
14 500-27 000
9,0

Anexa II

Lista proiectelor examinate de către Curte

Stat membru
Referința proiectului/a programului operațional
Fond
Descriere
Cale navigabilă/coridor
Cost total
(în milioane de euro)
Fonduri UE
(în milioane de euro)
Finalizat

BE
2009-BE-00049-E
TEN-T
Reconstruirea podului Noorderlaan peste Canalul Albert
Canalul Albert
13,42
1,34
Da

BE
2010-BE-92214-P
TEN-T
Reconstruirea podurilor Briegden și Oelgem I peste Canalul Albert
Canalul Albert
15,72
1,57
Nu

BE
2010-BE-18070-P
TEN-T
Construirea unui sas de ecluză și a unei stații de pompare pe Canalul Albert la Lanaye
Canalul Albert
151,22
26,930
Nu

CZ
CZ 1.01/6.2.00/09.0131
FEDR
Reconstrucția podului de cale ferată de la Kolín
Fluviul Elba
41,06
28,86
Da

CZ
CZ 1.01/6.2.00/09.0130
FEDR
Finalizarea căii navigabile Vltava în sectorul České Budějovice – Hluboká
Râul Vltava
31,91
20,52
Da

CZ
CZ 1.01/6.2.00/08.0081
FEDR
Portul public Ústí nad Labem – Vaňov, modernizarea cheiului prin structuri de protecție a navelor împotriva inundațiilor
Fluviul Elba
5,22
3,99
Da

DE
2007-DE-18050
TEN-T
Studiu independent privind diferite variante de dezvoltare a Dunării între Straubing și Vilshofen
Proiectul prioritar nr. 18 (Dunăre)
26,7
13,35
Da

DE
2007-DE-18030
TEN-T
Construirea unui nou pod de cale ferată peste Dunăre, la Deggendorf
Proiectul prioritar nr. 18 (Dunăre)
35,05
7,01
Da

DE
2007-DE-90602-P
TEN-T
Construcția celui de al doilea sas al ecluzei de la Fankel (Moselle)
Moselle
49,14
4,91
Da

DE
2009-DE-161-PR003 (SF)
FEDR
Construcția unui ascensor de nave la Niederfinow
Canalul Havel-Oder (HVO)
284,00
48,52
Nu

DE
2007-DE-161PO002 (SF)
FEDR
Renovarea parțială a ecluzei de la Hohenbruch
Canalul Ruppiner
0,49
0,35
Da

HU
2007-HU-18090S
TEN-T
Studii pentru îmbunătățirea navigației pe Dunăre - sectorul maghiar al proiectului prioritar nr. 18
Proiectul prioritar nr. 18 (Dunăre)
8,00
4,00
Da

TOTAL

661,93
161,35

Anexa III

Ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare în raport cu celelalte moduri de transport terestru în statele membre, pe principalele coridoare navigabile interioare, între 2001 și 2012 (în %)

Statul membru | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012
UE | 6,4 | 6,2 | 5,8 | 5,9 | 5,9 | 5,7 | 5,8 | 5,9 | 6,0 | 6,7 | 6,1 | 6,7
BE | 11,3 | 11,8 | 12,5 | 13,1 | 14,1 | 14,7 | 14,9 | 15,6 | 14,3 | 17,6 | 18,5 | 24,3²
BG¹ | 3,1 | 4,0 | 4,0 | 3,9 | 3,7 | 3,9 | 4,8 | 12,6 | 20,7 | 21,0 | 15,0 | 16,4
CZ | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,0 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1
DE | 15,0 | 15,0 | 14,0 | 14,0 | 14,0 | 12,8 | 12,0 | 12,3 | 12,1 | 13,0 | 11,2 | 12,3³
FR | 3,1 | 3,1 | 3,1 | 3,2 | 3,5 | 3,4 | 3,4 | 3,5 | 4,1 | 4,3 | 3,9 | 4,2
LU | 3,8 | 3,7 | 3,0 | 3,5 | 3,6 | 4,0 | 3,3 | 3,8 | 3,1 | 3,9 | 3,2 | 3,4
HU | 4,0 | 5,2 | 5,5 | 6,1 | 5,8 | 4,5 | 4,6 | 4,7 | 4,1 | 5,3 | 4,0 | 4,4
NL | 34,0 | 33,0 | 32,0 | 31,0 | 32,0 | 32,1 | 35,0 | 34,7 | 31,3 | 36,0 | 36,7 | 38,7
AT | 4,5 | 4,9 | 3,9 | 2,9 | 3,0 | 3,0 | 4,2 | 4,0 | 4,1 | 4,7 | 4,2 | 4,6
RO¹ | 7,3 | 8,2 | 7,1 | 11,0 | 11,0 | 10,0 | 9,8 | 10,8 | 20,6 | 27,0 | 21,7 | 22,5
SK | 4,0³ | 0,4 | 0,3 | 0,3 | 0,3 | 0,3 | 2,7 | 2,8 | 2,5 | 3,2 | 2,4 | 2,6

1În 2009, Bulgaria și România și-au schimbat metoda de înregistrare a traficului pe căile navigabile interioare. Prin urmare, datele începând din 2009 nu pot fi comparate cu datele referitoare la anii anteriori.

2Cifră provizorie.

3Cifră estimată de Eurostat.

Sursa datelor: Eurostat.

Anexa IV

Diferitele variante posibile pentru eliminarea punctului de strangulare a traficului fluvial din sectorul Straubing-Vilshofen

Figura – Punctul de strangulare a traficului fluvial dintre Straubing și Vilshofen și variantele alternative pentru eliminarea acestuia

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Tabel – Comparație între varianta „A” și varianta „C 2,80”

| Varianta „A” | Varianta „C 2,80”
Transferul modal de la transportul rutier și feroviar către transportul pe căi navigabile interioare | 1,17 milioane de tone | 3 milioane de tone
Numărul anual de nave | 9 742 (+336 anual) | 10 896 (+1 490 anual)
Economiile anuale de costuri de transport | 33,9 milioane de euro | 78,6 milioane de euro
Diferențele în ceea ce privește perioada medie de așteptare pe această secțiune | De la 4,11 ore la 4,20 ore | În ciuda unui volum mai mare al transportului, scădere de la 4,11 ore la 2,65 ore
Capacitatea totală de transport | 11,02 milioane de tone | 12,83 milioane de tone
Rata accidentelor: numărul de accidente/(lungimea secțiunii × numărul de nave) × 1 000 000 | de la 82,9 la 62,2 | de la 82,9 la 30,4 (în comparație cu Rinul; între 10 și 25)
Diferența beneficii-costuri în euro | 722 de milioane de euro | 1 728 de milioane de euro
Raportul beneficii-costuri | 6,6 | 7,7
Cheltuieli pentru măsurile de protecție împotriva inundațiilor | cca 300 de milioane de euro (net) | cca 280 de milioane de euro (net)
Cheltuieli pentru lucrări la șenalul navigabil | cca 160 de milioane de euro (net) | cca 320 de milioane de euro (net)
Zonele de compensare ecologică pentru măsurile de protecție împotriva inundațiilor și pentru lucrările la șenalul navigabil (toate intervențiile pot fi compensate) | cca 1 360 ha | cca 1 415 ha
Pescaj de 2,5 m (în prezent pentru 144 de zile/an) | 200 de zile/an | 301 zile/an

Anexa V

Costul eliminării punctelor de strangulare a traficului fluvial, potrivit inventarului PLATINA din 31 martie 2010 referitor la aceste puncte și la legăturile lipsă

Stat membru
Secțiune
Lucrări/probleme de rezolvat
Orizont de planificare
Costuri estimate
(în milioane de euro)

Franța
Saône-Moselle (E 10-02) și legătura cu Rinul (E 10)
În vederea deschiderii bazinului Ronului prin asigurarea unei legături între Lyon, Marsilia, fluviul Ron și bazinul mediteranean, pe de o parte, și rețeaua nordică, pe de altă parte – conexiunea dintre Saône/Ron și rețeaua nordică se află în dezbatere de mult timp.
finalizare înainte de 2025
10 000,00

Legătura Sena-Moselle (E 80)
Crearea unei legături mai directe între Paris, portul Le Havre, Rouen și bazinul parizian, pe de o parte, și rețeaua nordică, pe de altă parte.
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

Legătura Sena-Schelde (E 05)
Crearea unei legături între Paris, portul Le Havre, Rouen și bazinul parizian, pe de o parte, și rețeaua nordică, pe de altă parte. Canalul va avea o lungime de 106 km.
finalizare înainte de 2025
4 000,00

Canalul Ron–Rin (E 10)
Nu este o prioritate pentru guvernul francez

Oise (E 80), între Conflans și Creil. Prelungirea secțiunii până la Compiègne
Parte a proiectului Sena-Escaut (75 km lungime). Proiect în curs.
finalizare înainte de 2025
130,00

Oise (E 80) Creil și Conflans
Proiect care urmează a fi analizat în cadrul punctului de strangulare a traficului menționat mai sus.
finalizare înainte de 2025
buget inclus în proiectul Sena-Schelde

Legătura Dunkerque – Escaut și Escaut (E 01) până la Condé
Canalul s-a umplut cu aluviuni. Navigația este imposibilă. Canalul trebuie să fie dragat, astfel încât să se permită reluarea traficului cu Belgia.
finalizare înainte de 2025
buget inclus în proiectul Sena-Schelde

Moselle (E 80) Metz și Apach
Înălțarea a șase poduri între Metz și Apach – 59 km – astfel încât să fie posibil transportul containerelor pe trei niveluri.
finalizare înainte de 2025
10,00

Canalul Deûle (E 02) – ecluza de la Quesnoy pe râul Deûle
Deoarece ecluza este prea mică, convoaiele împinse trebuie să fie separate înainte de ecluză. Această operațiune de separare înseamnă foarte mult timp pierdut.
finalizare înainte de 2025
40,00

Portul Le Havre (E 80-02)
Nu există acces direct la terminalele de containere din Port 2000 pentru navele de navigație interioară.

166,00

Sena (E 80-04) – secțiunea Bray și Nogent-sur-Seine
Se preconizează îmbunătățirea serviciilor de transport fluvial care leagă zona Parisului de industrii și produse agricole și de cariere care furnizează materiale de construcții din regiunea Champagne.
finalizare înainte de 2025
250,00

Canalul Ron-Sète (E 10-04)
Reconstruirea malurilor și înălțarea podurilor (la 5,25 m) pentru a permite trecerea convoaielor de până la 120 m lungime și 11,40 m lățime, cu două niveluri de containere (între clasa IV și Va).
finalizare înainte de 2025
130,00

Total Franța

14 726,00

Luxemburg
Total Luxemburg
nu există

0,00

Țările de Jos
Zuid–Willemsvaart (E 70-03)
Accesibilitate insuficientă pe secțiunea de cale navigabilă între Den Bosch și Veghel. Activitățile planificate constau în construcția unei deviații de clasa IV în jurul localității Den Bosch și modernizarea canalului Zuid-Willemsvaart până la Veghel în vederea încadrării în clasa IV.
finalizare înainte de 2025
469,00

Râul IJssel (E 70)
Navele din clasa Va se confruntă cu probleme legate de navigare din cauza dimensiunilor și a curbelor de pe sectorul dintre Arnhem și Zutphen.
finalizare înainte de 2025
43,00

Meppel–Ramspol (E 12-02)
Ca urmare a nivelurilor scăzute/ridicate ale apei, ecluza de la Zwartsluis este blocată, în medie, timp de 16 zile pe an, împiedicând astfel navigația interioară în această perioadă.
finalizare înainte de 2025
47,00

Traseul Lemmer–Delfzijl (faza 1) (E 15)
Partea de nord a Țărilor de Jos nu este accesibilă pentru navele cu patru niveluri de containere. Șase poduri de pe traseu generează probleme pentru transportul de containere pe patru niveluri.
finalizare înainte de 2025
205,00

Traseul Lemmer–Delfzijl (faza 2) (E 15)
Zone de așteptare insuficiente
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

Canalul Twente (E 70)
Capacitatea insuficientă a ecluzei
finalizare înainte de 2025
125,00

Canalul Lek (E 11-02)
Adâncimea șenalului navigabil și capacitatea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
225,00

Maasroute (E 01)
Adâncimea șenalului navigabil și capacitatea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
1 600,00

Maasroute – Canalul Albert (E 01)
Capacitatea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
10,50

Canalul Juliana (parte a Maasroute) (E 05)
Adâncimea șenalului navigabil și capacitatea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
79,00

Coridorul Rotterdam–Gent (inclusiv Canalul Gent-Terneuzen) (E 03, E 06)
Adâncimea și lățimea șenalului navigabil, precum și capacitatea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

IJsselmeer-Meppel (E 12)
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă)
finalizare înainte de 2025
43,00

Canalul Amsterdam-Rin (E 11)
Capacitatea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
17,00

Amsterdam-Lemmer (E 11)
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă)
finalizare înainte de 2025
16,00

Amsterdam-Lemmer (E 15)
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă)
finalizare înainte de 2025
7,00

Râul Zaan (E 11-01)
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil, înălțimea liberă sub poduri
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

Legătura Rin-Schelde (E 06)
Zone de așteptare insuficiente
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

Burgemeester Delenkanaal (E 01)
Curbe strânse
proiectul este executat

Canalul Wilhelmina (E 11)
Lățimea șenalului navigabil, capacitatea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
83,00

Râul IJssel (E 12)
Zone de așteptare insuficiente
finalizare înainte de 2025
36,00

Râul Waal (E 10)
Adâncimea și lățimea șenalului navigabil
finalizare înainte de 2025
187,00

Gouwe (E 10)
Capacitatea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

Merwede (E 10)
Zone de așteptare insuficiente
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

Canalul Marea Nordului (E 01)
Capacitatea ecluzelor și accesibilitatea
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

Total Țările de Jos

3 192,50

Austria
Legătura Dunăre-Oder-Elba (E 20)
Construirea unui canal de navigație (500 km) care să facă legătura între Dunăre, Oder și Elba, cu peste 30 de ecluze
necunoscut
urmează a se stabili

Dunărea (E 80): kilometrii 2 037,0-2 005,0
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă)
finalizare înainte de 2025
65,40

Dunărea (E 80): kilometrii 1 921,0-2 872,7
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă)
finalizare înainte de 2025
220,00

Total Austria

285,40

România
Canalul Dunăre-București (E 80-05)
În conformitate cu proiectul de master plan general de transport al României, construcția unui canal navigabil între capitala București și Dunăre (la kilometrul 430,5) a început încă din 1986. Lucrările de construcție au fost oprite în 1990. La momentul respectiv, fusese instalată numai o parte din echipamentele hidromecanice, terasamentele și digurile erau finalizate în proporție de aproximativ 70 %, iar lucrările de protecție a malurilor, în proporție de aproximativ 40 %. De atunci, nu au fost efectuate niciun fel lucrări de întreținere pentru a menține aceste investiții, care s-au deteriorat din cauze naturale sau din cauza acțiunilor omului.
finalizare înainte de 2025
900,00

Olt (E 80-03)
Se urmărește ca râul Olt, afluent al Dunării, să devină navigabil până la Slatina.
finalizare înainte de 2025
necunoscut

Prut (E 80-07): kilometrii 407,0-0,0
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă)
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

Canalul Bega (E 80-01-02): kilometrii 65,6-109,6
Adâncimea și lățimea șenalului navigabil, precum și capacitatea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
urmează a se stabili

Dunărea (E 80): kilometrii 863,0-175,0
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă)
finalizare înainte de 2025
160,00

Dunărea (E 80): kilometrii 170,0-0,0
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă)
finalizare înainte de 2025
143,00

Canalul Dunăre-Marea Neagră (E 80-14): kilometrii 64,4-0,0
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă), consolidarea malurilor canalului, modernizarea de reabilitare, modernizarea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
230,00

Canalul Poarta Albă–Midia-Năvodari (E 80-14-01): kilometrii 27,5-0,0
Adâncimea și/sau lățimea șenalului navigabil (apă puțin adâncă), consolidarea malurilor canalului, modernizarea de reabilitare, modernizarea ecluzelor
finalizare înainte de 2025
175,00

Total România

1 608,00

Răspunsurile Comisiei

Rezumat

IV

Comisia consideră că utilizarea transportului pe căile navigabile interioare depinde de competitivitatea sa relativă față de transportul rutier și, prin urmare, de mulți factori, cum ar fi prețul combustibilului, costul forței de muncă și impozitarea. În plus, Comisia subliniază faptul că obiectivul de politică referitor la reorientarea transportului rutier către transportul pe căile navigabile interioare este un obiectiv amplu, cu caracter orientativ, a cărui materializare nu se află sub controlul deplin al Comisiei, un obiectiv care ar trebui văzut, de asemenea, prin raportare la scenariul de bază în care a fost identificat riscul ca transportul rutier de marfă să beneficieze, teoretic, de un monopol al transportului de mărfuri, în cazul în care nu se întreprinde nicio acțiune. În plus, ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare a crescut între 2006, anul adoptării programului NAIADES¹, și 2012. În ansamblu, căile navigabile interioare au în continuare importante capacități de transport disponibile care, dacă sunt implementate în mod sustenabil, ar putea contribui la reducerea congestiei pe căile rutiere, în același timp diminuând impactul global asupra mediului.

V

Comisia consideră că proiectele finanțate de UE au fost în concordanță cu obiectivele programelor de finanțare respective. Atunci când trebuie eliminate numeroase puncte de strangulare, este inevitabil ca, în fazele inițiale, blocajele întâlnite vor limita impactul acestor prime proiecte. Cu toate acestea, având în vedere obligația legală de punere în aplicare a rețelei centrale până în 2030, Comisia consideră că nu există o perspectivă pentru eliminarea blocajelor din împrejurimi într-un termen rezonabil și pentru creșterea impactului acestor proiecte în timp.

VI

Comisia consideră că strategiile UE au fost susținute de o analiză adecvată. De exemplu, Cartea albă a fost însoțită de o evaluare a impactului, iar programul NAIADES a avut la bază un studiu privind perspectiva pe termen mediu și lung în sectorul transportului pe căile navigabile interioare. Resursele de finanțare ale UE au fost utilizate în conformitate cu prioritățile programelor de finanțare respective, iar stabilirea priorităților și coordonarea abordărilor statelor membre cu privire la coridoare vor fi consolidate în temeiul noului cadru privind rețeaua transeuropeană de transport (TEN-T). Recent au fost consolidate acțiunile de întreținere a apelor fluviale în contextul noului cadru TEN-T și al noilor orientări privind întreținerea apelor fluviale este în curs de elaborare în cadrul proiectului PLATINA II. Considerentele de mediu au fost abordate în documentul de orientare al Comisiei privind transportul pe căile navigabile interioare și în strategia NATURA 2000, adoptată în 2012.

VII – Recomandarea 1 (a)

Comisia acceptă această recomandare.

VII – Recomandarea 1 (b)

În ceea ce privește instrumentele de finanțare pentru TEN-T, Comisia acceptă această recomandare și consideră că această abordare va fi îmbunătățită în continuare prin punerea în aplicare a coridorului rețelei centrale, astfel cum se prevede în Regulamentul (UE) nr. 1315/2013. Prima cerere de propuneri în cadrul noului Mecanism pentru interconectarea Europei se concentrează pe eliminarea blocajelor și a discontinuităților pe coridoarele rețelei centrale. Ar trebui remarcat faptul că, până în 2030, toate statele membre trebuie să abordeze problema blocajelor din rețeaua centrală. Acest lucru oferă o perspectivă cu beneficii semnificative pentru toate proiectele care abordează aceste blocaje.

În ceea ce privește fondurile structurale și de investiții europene, Comisia acceptă parțial această recomandare. În perioada 2014-2020, proiectele privind transportul pe căile navigabile interioare vor trebui să contribuie la obiectivul tematic „promovarea transportului sustenabil și eliminarea blocajelor din infrastructurile rețelelor esențiale”. În plus, o cerință ex ante legată de punerea la dispoziție a fondurilor este existența unei strategii de transport și a unei secțiuni privind căile navigabile interioare, în cadrul strategiei respective. Cu toate acestea, natura descentralizată specifică selecției proiectelor nu permite Comisiei să stabilească o ordine de prioritate între proiectele eligibile selectate de statele membre.

VII – Recomandarea 2 (a)

Comisia acceptă această recomandare.

Comisia a efectuat deja o primă analiză pentru fiecare dintre următoarele tipuri de coridoare ale rețelei centrale (studii privind coridoarele), ca urmare a intrării în vigoare a noului regulament privind TEN-T. Studiile privind coridoarele cuprind nu doar analize referitoare la piața transporturilor, ci și o analiză aprofundată a întregului coridor, inclusiv conformitatea infrastructurii cu cerințele TEN-T. Analizele vor fi reactualizate în perioada 2015-2016. În ceea ce privește TEN-T, au fost nominalizați coordonatori europeni pentru fiecare coridor din cadrul TEN-T.

VII – Recomandarea 2 (b)

Comisia acceptă această recomandare.

Coridoarele rețelei centrale reprezintă principalul instrument pentru implementarea rețelei centrale în termenele convenite. Pentru toate cele nouă coridoare ale rețelei centrale, coordonatorul european pregătește un plan de lucru, care va conține obiectivele coridoarelor, inclusiv cele legate de transportul pe căile navigabile interioare, astfel cum se prevede în Regulamentul 1315/2013. Acesta va fi transmis spre aprobare statelor membre. Statele membre își vor prezenta observațiile, ținând seama de fezabilitatea proiectelor și de constrângerile bugetare.

Odată ce planurile de lucru finale sunt aprobate de către statele membre, se pot conveni cu acestea deciziile de punere în aplicare.

VII - Recomandarea 2 (c)

Comisia acceptă această recomandare.

În ceea ce privește bazinul fluviului Dunărea, statele riverane se angajează să raporteze Comisiei Dunării, periodic, cu privire la starea fluviului și la întreținerea acestuia. La nivelul UE, nu există un astfel de angajament.

Introducere

12

Comisia ar dori să adauge că, de asemenea, fluviile și canalele cu un nivel mai scăzut al caracteristicilor standard, pot fi incluse pentru a se finanța modernizarea lor, în conformitate cu cerințele TEN-T.

Observații

Răspuns comun la punctele 18 și 19

Comisia consideră că această concluzie se datorează alegerii anului 2001 ca bază de referință pentru comparație. Comisia a început să sprijine în mod activ transportul pe căile navigabile interioare doar în 2006, odată cu adoptarea programului NAIADES și numai începând din acel moment au început să se aloce fonduri substanțiale de către UE pentru proiecte privind căile navigabile interioare.

21

Exercițiul în desfășurare privind analiza coridorului va oferi un punct de referință pentru viitoarea monitorizare a eliminării blocajelor din trafic pentru infrastructura de transport pe căi navigabile interioare.

23 c)

Comisia constată că proiectele au fost eligibile și conforme cu obiectivele programelor respective.

Caseta 5 – Al treilea paragraf

În ceea ce privește proiectul german legat de eliminarea blocajelor pe Dunăre, autoritățile naționale și regionale competente au decis să aleagă varianta A, chiar dacă sunt mai puține avantaje din punctul de vedere al navigabilității. Această decizie a fost adoptată în mod unilateral și fără consultare cu serviciile Comisiei Europene. În 2013, autoritățile germane și bavareze au lansat un studiu suplimentar pentru îmbunătățirea soluției prevăzute în varianta A.

Caseta 5 – A patra liniuță

În mod similar, ulterior studiului privind îmbunătățirea condițiilor de navigabilitate pe sectorul ungar al Dunării, guvernul ungar a decis, în mod unilateral, să stopeze progresele, fără consultare sau fără să se țină seama de recomandările studiului.

Răspuns comun la punctele 26 și 27

Comisia admite existența unei probleme în ceea ce privește gradul de avansare al propunerilor de proiecte din fostul TEN-T și a luat măsuri pentru a ameliora situația în următoarea perioadă de programare, astfel cum rezultă din noua abordare reflectată în Mecanismul pentru interconectarea Europei. Documentul de orientare al Comisiei privind transportul pe căile navigabile interioare și strategia NATURA 2000 adoptată în 2012 ar trebui să contribuie, de asemenea, la abordarea aspectelor de mediu.

Răspuns comun la punctele 30 și 31

Scopul urmărit prin modernizarea infrastructurii fluviale a fost, într-adevăr, de a spori atractivitatea căilor navigabile interioare, chiar dacă legătura nu a fost menționată în mod explicit în toate politicile și documentele de strategie. Cu toate acestea, Comunicarea NAIADES II stabilește o legătură clară între realizarea potențialului transportului pe căile navigabile interioare și modernizarea infrastructurilor.

În plus, relația dintre cererea de pe piață privind transportul pe căile navigabile interioare și eliminarea blocajelor nu este clar precizată, întrucât prea mulți factori, care nu țin de modernizarea infrastructurii, afectează cererea de pe piață.

Comisia a efectuat o analiză detaliată a nouă coridoare de transport TEN-T identificate în Regulamentul privind Mecanismul pentru interconectarea Europei, acestea reprezentând nivelul optim pentru evaluarea contribuției căilor navigabile interioare în coridoarele multimodale, precum și costurile și beneficiile rezultate din îmbunătățirea căilor navigabile interioare.

Caseta 7

Cărțile albe prevăd obiective politice fără caracter obligatoriu. Atunci când este posibil și adecvat, obiectivele sunt, de asemenea, exemplificate cu obiective cantitative. Cu toate acestea, obiectivele de politică (cu caracter neobligatoriu) pentru această perioadă de timp și pentru astfel de politici ample nu sunt, de obicei, sub controlul deplin al Comisiei, de exemplu, creșterea populației și circulația persoanelor, dezvoltarea economică, preferințele oamenilor, opțiunile comerciale etc., toate acestea având un rol important. Chiar dacă s-ar concepe obiective mai specifice (de exemplu, în acest caz, exclusiv cu privire la transportul pe căile navigabile interioare), această problemă nu ar fi rezolvată.

Comisia subliniază că liniile directoare din 2013 reprezintă o abordare fundamental nouă, prin crearea unei rețele centrale și cuprinzătoare, cu cerințe specifice de infrastructură pentru întreaga rețea, cu termene obligatorii din punct de vedere juridic pentru punerea în aplicare și cu o abordare multimodală a coridoarelor pentru sprijinirea punerii în aplicare. Niciunul dintre aceste elemente nu exista în liniile directoare din 2010. În 2013, Comisia nu s-a mai concentrat pe obiective cantitative cu caracter orientativ – a căror realizare nu se află sub controlul politicii UE în domeniul transporturilor – ci pe obiective obligatorii din punct de vedere juridic, stabilite la nivelul UE, cu privire la factorii care favorizează transportul pe căile navigabile interioare și transportul feroviar.

33

Comisia este de acord cu importanța strategiilor coordonate și coerente privind transportul pe căile navigabile interioare.

Acesta este spiritul noului regulament TEN-T care prevede crearea unei rețele la nivelul UE. Obiectivul instrumentelor de punere în aplicare a rețelei centrale – coridoarele rețelei centrale multimodale – conduse de coordonatori europeni, este de a asigura o punere în aplicare concertată și coordonată a rețelei centrale. Acest lucru va permite exploatarea sinergiilor potențiale și a complementarității între acțiunile întreprinse la nivel național și în cadrul diferitelor programe.

35

A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 33.

Caseta 9 – Al doilea paragraf

Analiza proiectului PLATINA a contribuit la identificarea priorităților în cadrul regulamentelor noi privind TEN-T/CEF, pentru care finanțarea UE a fost majorată considerabil, în special atunci când se ia în considerare, de asemenea, utilizarea instrumentelor financiare. Finanțarea națională rămâne totuși cea mai importantă sursă de finanțare și statele membre și-au luat angajamentul juridic de a pune în aplicare rețeaua centrală și, prin urmare, și inclusiv finanțarea acesteia.

40 (a)

A se vedea răspunsul Comisiei la caseta 5.

40 (b)

În opinia Comisiei, implementarea altor proiecte cu scopul de a se atinge obiectivele dorite este normală în implementarea programului, în cazul în care un proiect-cheie se confruntă cu dificultăți de punere în aplicare. În plus, aceasta consideră că celelalte proiecte puse în aplicare au exercitat un impact și o navigabilitate îmbunătățită într-o măsură mai mare sau mai mică.

41 (b)

În cadrul politicii de coeziune, investițiile sunt concentrate pe regiunile care au dificultăți și care au rămas în urmă din punct de vedere al dezvoltării economice. Prin urmare, s-a ținut seama în mod corespunzător de obiectivele privind transportul de marfă, în funcție de potențialul lor de dezvoltare regională.

42

Cele două proiecte prioritare, 18 și 30, au fost identificate în legislația adoptată de Parlament și de Consiliu. În 2007, Comisia a decis să desemneze un coordonator european.

Ulterior, coordonatorul european a emis un raport anual adresat Parlamentului în care a menționat progresele realizate în fiecare an în ceea ce privește rezolvarea blocajelor în cauză. Întrucât fiecare obstacol afectează bunele condiții de navigabilitate, toate sunt considerate importante, iar Comisia a sprijinit progresele în cazurile în care acest lucru era fezabil din punct de vedere politic, tehnic și financiar.

Comisia a coordonat elaborarea unui „Plan general pentru reabilitarea și întreținerea Dunării și a afluenților săi navigabili” în cadrul strategiei UE pentru regiunea Dunării. Acest document, finalizat în octombrie 2014, identifică toate obstacolele și a fost aprobat de miniștrii din țările riverane. În acest stadiu se lucrează la prioritizarea blocajelor pentru identificarea celor mai urgente.

43

Comisia Europeană subliniază faptul că identificarea rețelei centrale derivă din metodologia aplicată pentru toate modurile de transport. Aproape toate căile navigabile de importanță internațională au coincis cu rețeaua centrală astfel definită. Prin urmare, prioritizarea căilor navigabile în cadrul rețelei centrale TEN-T va fi realizată la nivelul implementării rețelei prin planurile de lucru privind coridoarele.

44

A se vedea răspunsul Comisiei de la punctul 41 litera (b).

45

Toate râurile, fluviile și canalele de importanță internațională, astfel cum sunt clasificate în Regulamentul 1315/2013, sunt de mare prioritate. Coordonarea punerii în aplicare a proiectelor este asigurată în cadrul coridoarelor TEN-T.

46

Comisia este de acord cu faptul că întreținerea fluviului este un aspect esențial al navigației interioare.

Aspectul privind „întreținerea” căilor navigabile a fost adus în discuție pentru prima dată în cadrul programului NAIADES 2006. Până în acel moment, acest aspect a fost considerat drept o chestiune care ține de competența exclusivă a statelor membre. În plus, politica regională a pus în aplicare strategia pentru regiunea Dunării, care s-a concentrat insistent pe problema întreținerii șenalului navigabil.

Comisia ar dori să sublinieze faptul că activitățile de întreținere sunt în responsabilitatea fiecărei țări riverane și, în principiu, nu pot să fie finanțate din bugetul UE.

În ceea ce privește fluviul Dunărea, Comisia a facilitat semnarea, de către miniștrii transporturilor, a concluziilor ministeriale privind aplicarea Planului general de întreținere și de reabilitare.

Noul regulament TEN-T prevede ca infrastructura transportului pe căile navigabile interioare să fie întreținută în mod corespunzător [articolul 15 alineatul (3) litera (b)], precum și posibilitatea de a se aloca finanțare pentru achiziția echipamentelor de întreținere.

47

Comisia consideră că acordarea de garanții cu privire la eficiența lucrărilor de întreținere efectuate la nivel de stat membru ar necesita un temei juridic corespunzător care, în prezent, nu este prevăzut în noul regulament privind TEN-T.

Caseta 10

Ulterior primei reuniuni menționate de Curte, la 3 decembrie 2014 a avut loc la Bruxelles a doua reuniune ministerială a statelor membre riverane Dunării. La reuniune au participat toate statele riverane, inclusiv statele membre ale UE și state din afara UE. Toate aceste state au semnat concluziile în sprijinul unor activități coordonate de întreținere și de reabilitare, cu excepția Serbiei (care a precizat că va adera la aceste concluzii într-o etapă ulterioară) și a Ungariei.

49

A se vedea răspunsul la punctul 47.

Concluzii și recomandări

50

Comisia consideră că eficacitatea strategiilor a fost evaluată pe baza obiectivelor de politică generale, care nu se află sub controlul deplin al Comisiei. Într-adevăr, Cartea albă din 2001 prevede obiective fără caracter obligatoriu în acest domeniu de politică. Atunci când este posibil și adecvat, obiectivele sunt, de asemenea, exemplificate cu obiective cantitative. Cu toate acestea, obiectivele de politică (fără caracter obligatoriu) pentru această perioadă de timp și pentru astfel de politici generale nu se află, de obicei, sub controlul deplin al Comisiei: de exemplu, creșterea și circulația populației joacă un rol, la fel ca dezvoltarea economică, preferințele oamenilor, opțiunile comerciale etc. Utilizarea transportului pe căile navigabile interioare depinde de competitivitatea relativă a acestuia, comparativ cu transportul rutier și, prin urmare, de mulți factori, inclusiv de prețul carburanților, de costurile forței de muncă și de fiscalitate.

Atunci când ia în considerare progresele realizate după adoptarea documentelor de strategie, Comisia atrage atenția asupra faptului că progresele globale ar trebui să fie evaluate pe baza unor scenarii de referință. Ca scenariu de referință, Cartea albă din 2001 a evidențiat „riscul ca transportul rutier de marfă să beneficieze de o poziție de monopol al transportului de mărfuri” la care UE va fi expusă în viitor, dacă nu se ia nicio măsură. În acest context, o pondere modală crescută a transportului pe căi navigabile interioare poate fi privită ca o evoluție pozitivă.

În plus, Comisia dorește să sublinieze că, în general, ponderea modală a transportului pe căile navigabile interioare au crescut începând din 2006, ceea ce a reprezentat un punct de cotitură în cadrul politicii Comisiei privind căile navigabile interioare, odată cu adoptarea programului NAIADES și creșterea sprijinului financiar pentru proiecte privind căile navigabile interioare din programul TEN-T.

51

Comisia consideră că o coordonare între statele membre este vitală pentru dezvoltarea transportului pe căile navigabile interioare. Acesta este motivul pentru care au fost înființate coridoarele rețelei centrale multimodale prin Mecanismul pentru interconectarea Europei, conjugate cu noul regulament privind TEN-T menit să sprijine implementarea coordonată a rețelei centrale în cadrul TEN-T.

52

Până în 2013, Comisia și-a concentrat sprijinul pe proiectele cele mai importante pentru transportul pe căile navigabile interioare, cum ar fi canalul Sena-Schelde sau modernizarea secțiunii Straubing-Vilshofen de pe Dunăre.

Începând din 2013, coridoarele rețelei centrale multimodale nou- înființate, astfel cum se prevede în Regulamentul nr. 1315/2013, vor permite să se pună un accent mai mare pe beneficiile aduse de aceste coridoare.

A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punctul 50.

Recomandarea nr. 1 (a)

Comisia sprijină această recomandare.

Recomandarea nr. 1 (b)

În ceea ce privește instrumentele de finanțare pentru TEN-T, Comisia acceptă această recomandare și consideră că această abordare va fi îmbunătățită în continuare prin punerea în aplicare a coridorului rețelei centrale, astfel cum se prevede în Regulamentul (UE) nr. 1315/2013. Prima cerere de propuneri în cadrul noului Mecanism pentru interconectarea Europei se concentrează pe eliminarea blocajelor și a discontinuităților pe coridoarele rețelei centrale. Ar trebui remarcat faptul că, până în 2030, toate statele membre trebuie să abordeze problema blocajelor din rețeaua centrală. Acest lucru oferă o perspectivă cu beneficii semnificative pentru toate proiectele care abordează aceste blocaje.

În ceea ce privește fondurile structurale și de investiții europene, Comisia acceptă parțial această recomandare. În perioada 2014-2020, proiectele privind transportul pe căile navigabile interioare vor trebui să contribuie la obiectivul tematic „promovarea transportului sustenabil și eliminarea blocajelor din infrastructurile rețelelor esențiale”. În plus, o cerință ex ante legată de punerea la dispoziție a fondurilor este existența unei strategii de transport și a unei secțiuni privind căile navigabile interioare, în cadrul strategiei respective. Cu toate acestea, natura descentralizată specifică selecției proiectelor nu permite Comisiei să stabilească o ordine de prioritate între proiectele eligibile selectate de statele membre.

53

Comisia consideră că strategiile UE au fost susținute de o analiză adecvată întreprinsă la nivelul UE. O analiză a fiecărui coridor în parte se situează în afara domeniului de aplicare al documentelor de strategie la nivelul întregii UE. În plus, rolul potențial al transportului pe căi navigabile interioare în ceea ce privește transferarea traficului între modurile de transport depinde de prea mulți factori care se află în afara controlului direct al politicilor UE în domeniul transporturilor pentru a se putea stabili obiective cantitative privind reorientarea transportului modal către transportul pe căile navigabile interioare.

Comisia este de acord cu faptul că unele state membre au adoptat abordări diferite în ceea ce privește transportul pe căile navigabile interioare, care este unul din motivele pentru care Comisia a propus o consolidare a politicii în domeniul TEN-T.

54

Concentrarea asupra priorităților prezentate de Comisie a fost parțial ineficace din cauza lipsei de angajament din partea statelor membre.

În conformitate cu noile orientări TEN-T, statele membre au convenit să se angajeze ca, până în 2030, să implementeze toate rețelele centrale, inclusiv căile navigabile interioare.

Prima cerere de propuneri în cadrul Mecanismului pentru interconectarea Europei nou-înființat permite finanțarea achiziționării de echipamente de întreținere, chiar dacă activitățile de întreținere rămân în responsabilitatea statelor membre, fiind finanțate din bugetele acestora.

Recomandarea nr. 2 (a)

Comisia acceptă această recomandare.

Comisia a efectuat deja o primă analiză pentru fiecare dintre următoarele coridoare ale rețelei centrale (studii privind coridoarele), ca urmare a intrării în vigoare a noului regulament privind TEN-T. Studiile privind coridoarele cuprind nu doar analize referitoare la piața transporturilor, ci și o analiză aprofundată a întregului coridor, inclusiv conformitatea infrastructurii cu cerințele TEN-T. Analiza va fi reactualizată în perioada 2015-2016. În ceea ce privește TEN-T, au fost nominalizați coordonatori europeni pentru fiecare coridor din cadrul TEN-T.

Recomandarea nr. 2 (b)

Comisia acceptă această recomandare.

Coridoarele rețelei centrale reprezintă principalul instrument pentru implementarea rețelei centrale în termenele convenite. Pentru toate cele nouă coridoare ale rețelei centrale, coordonatorul european pregătește un plan de lucru, care va conține obiectivele coridoarelor, inclusiv cele legate de transportul pe căile navigabile interioare, astfel cum se prevede în Regulamentul 1315/2013. Acesta va fi transmis spre aprobare statelor membre. Statele membre își vor prezenta observațiile, ținând seama de fezabilitatea proiectelor și de constrângerile bugetare.

Odată ce planurile de lucru finale sunt aprobate de către statele membre, se pot conveni cu acestea deciziile de punere în aplicare.

Recomandarea nr. 2 (c)

Comisia acceptă această recomandare.

În ceea ce privește bazinul fluviului Dunărea, statele riverane s-au angajat să raporteze Comisiei Dunării, periodic, cu privire la starea fluviului și la întreținerea acestuia. La nivelul UE, nu există un astfel de angajament.

1Pentru mai multe detalii privind programul NAIADES, a se vedea caseta 1.

QJ-AB-15-001-RO-E  ISSN 1977-5806

Transportul pe căile navigabile interioare reprezintă unul dintre principalele trei moduri de transport terestru în Europa. Capacitatea de încărcare considerabilă a navelor de navigație interioară, echivalentă cu cea a sute de camioane, ar putea contribui la scăderea costurilor de transport, la reducerea emisiilor și la descongestionarea drumurilor.
În cadrul acestui raport, Curtea a evaluat dacă strategiile UE privind transportul pe căile navigabile interioare erau coerente și se bazau pe analize cuprinzătoare și relevante. De asemenea, Curtea a examinat dacă proiectele cofinanțate din bugetul UE au contribuit în mod eficace la creșterea ponderii modale a transportului de mărfuri pe căile navigabile interioare și la îmbunătățirea condițiilor de navigație.