EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Lucemburk

LUCEMBURSKO

Tel. +352 4398-1

E-mail: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu. Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa (http://europa.eu).

Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2015

Print | ISBN 978-92-872-2426-2 | ISSN 1831-0788 | doi:10.2865/26212 | QJ-AB-15-006-CS-C
PDF | ISBN 978-92-872-2414-9 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/585251 | QJ-AB-15-006-CS-N
EPUB | ISBN 978-92-872-2415-6 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/7770 | QJ-AB-15-006-CS-E

© Evropská unie, 2015

Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.

V případě použití nebo reprodukce grafu 1 je nutné žádat o svolení přímo vlastníka autorských práv.

JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU

Bezplatné publikace:

•jeden výtisk:
prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•více výtisků, plakáty či pohlednice:
na zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm)
a na delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm);
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).

(*)Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty nebo hotely však mohou telefonické spojení zpoplatnit).

Placené publikace:

•prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

CS
2015

č. 02

Zvláštní zpráva

Financování EU určené
na čistírny městských
odpadních vod v povodí
Dunaje: je třeba vyvinout
další úsilí, aby členské
státy mohly splnit cíle
politiky EU v oblasti
odpadních vod

(podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce a Smlouvy o fungování EU)

Auditní tým

Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách informuje o výsledcích auditů výkonnosti a auditů souladu s předpisy zaměřených na konkrétní oblasti rozpočtu či témat z oblasti řízení. EÚD vybírá a koncipuje tyto auditní úkoly tak, aby byl jejich dopad co nejvyšší, a zohledňuje přitom rizika pro výkonnost a zajištění souladu s předpisy, míru příslušných příjmů či výdajů, očekávaný vývoj, politické zájmy a zájem veřejnosti.

Tento audit výkonnosti provedl auditní senát II, jemuž předsedá člen EÚD Henri Grethen a který se zaměřuje na výdajové oblasti strukturálních politik, energetiky a dopravy. Audit vedl člen EÚD George Pufan s podporou vedoucího kabinetu Patricka Weldona, atašé kabinetu Mircei Radulesca, vedoucího oddělení Alaina Vansillietta, vedoucí týmu Marion Colonerusové, auditorky Zuzany Gullové, auditora Attily Horvay-Kovácse, auditora Jeana-Françoise Hyndericka, auditorky Dany Moraruové, auditorky Radky Papouškové, auditora Tomasze Plebanowicze a auditora Oliviera Prigenta.

Zleva doprava: Mircea Radulescu, Alain Vansilliette, Olivier Prigent, George Pufan, Zuzana Gullová, Patrick Weldon, Attila Horvay-Kovács a Tomasz Plebanowicz.

Obsah

Glosář

Shrnutí

Úvod

Souvislosti

Financování infrastruktury související s odpadními vodami ze strany EU

Rozsah a koncepce auditu

Připomínky

Dodržování lhůt stanovených směrnicí o čištění městských odpadních vod

Členské státy obecně dodržovaly lhůty stanovené ve směrnici o čištění městských odpadních vod pro odvádění, avšak nikoli pro čištění odpadních vod

Komise má o situaci v aglomeracích s PE nižším než 2 000 jen částečné informace

Komise dále sleduje situaci s neplněním předpisů ve třech ze čtyř navštívených členských států

Využívání prostředků EU, které byly k dispozici na programové období 2007–2013

Ne všechny prostředky, které byly k dispozici na operační programy na období 2007–2013, byly využity

Cíle stanovené v ukazatelích výstupů a výsledků nebyly do konce roku 2013 většinou splněny

Účinnost čistíren městských odpadních vod spolufinancovaných EU

Výkonnost čistíren městských odpadních vod

Využívání kalů produkovaných čistírnami městských odpadních vod

Finanční udržitelnost čistíren městských odpadních vod spolufinancovaných EU

Stočné účtované uživatelům umožnilo plnou návratnost nákladů pouze v 11 % případů

Stočné bylo pod úrovní cenové dostupnosti zmiňované Komisí v 92 % případů, kdy byla návratnost nákladů jen částečná

Finanční rezervy nedostačují na obnovu infrastruktury

Závěry a doporučení

Příloha I | — | Prostředí čištění městských odpadních vod
Příloha II | — | Seznam prověřovaných čistíren odpadních vod
Příloha III | — | Lhůty pro provádění směrnice o čištění městských odpadních vod

Odpovědi Komise

Glosář

Aglomerace: Oblast, v níž jsou obyvatelé a popřípadě i hospodářské činnosti natolik soustředěny, že městské odpadní vody jsou shromažďovány a odváděny do městské čistírny odpadních vod nebo do společného místa vypouštění.

Biochemická spotřeba kyslíku (BSK₅): Množství kyslíku spotřebovaného mikroorganismy k eliminaci biologicky rozložitelných organických a minerálních látek obsažených ve vodě. BSK₅ se tradičně používá k měření spotřeby kyslíku v mg O₂/l po pěti dnech. Čím je hodnota BSK₅ vyšší, tím větší je spotřeba kyslíku mikroorganismy, a tedy i znečištění.

Cena za odpadní vody (stočné): Cena za odpadní vody účtovaná subjektům, které odpadní vody vypouštějí do stokové soustavy anebo čistírny, jinými slovy, uživatelům služby čištění odpadních vod. Stočné se může pro různé uživatele (například domácnosti a průmyslová zařízení) lišit.

Citlivá oblast: Vodní útvar musí být členskými státy označen jako citlivá oblast, pokud spadá do některé z následujících skupin: i) vodní útvar nebo část vodního útvaru ohrožená eutrofizací, ii) vodní útvar určený k čerpání pitné vody, která by mohla obsahovat příliš vysokou koncentraci dusičnanů, a iii) oblasti, v nichž je nutný přísnější stupeň čištění, aby byly dodrženy směrnice Rady.
Náležité vymezení citlivých oblastí má zásadní význam, neboť se od něj odvozuje druh čištění odpadních vod, které se má provádět, aby se snížily látky způsobující eutrofizaci.

Čistírna městských odpadních vod: Infrastruktura, která umožňuje provádět řadu čisticích procesů, jejichž cílem je snížit míru znečištění odpadních vod z městských aglomerací na přijatelnou míru před jejich vypuštěním do recipientů.

Eutrofizace: Obohacování vod živinami, zejména dusíkatými látkami nebo fosforem, které způsobuje urychlený růst řas, který vede ke snižování hladiny kyslíku ve vodě a k vymizení původních vodních rostlin, ryb a jiných vodních živočichů.

Evropský fond pro regionální rozvoj: Cílem Evropského fondu pro regionální rozvoj je posilovat hospodářskou a sociální soudržnost odstraňováním zásadních regionálních rozdílů v Evropské unii prostřednictvím finanční podpory určené na vytváření infrastruktury a pomocí produktivních investic do tvorby pracovních míst, především pro podniky.

Fond soudržnosti: Fond soudržnosti má posilovat hospodářskou a sociální soudržnost financováním projektů v oblasti životního prostředí a dopravy v členských státech, jejichž HNP na obyvatele je nižší, než je 90 % průměru dosahovaného EU.

Chemická spotřeba kyslíku (CHSK): Množství kyslíku spotřebovaného při chemickými prostředky navozené oxidaci organických a minerálních látek obsažených ve vodě. Tento parametr se vyjadřuje v mg O₂/l.

Nástroj předvstupních strukturálních politik (ISPA): Finanční nástroj (první rok činnosti 2000), který pomáhal kandidátským zemím při přípravě na vstup. Poskytovala se z něj podpora na infrastrukturní projekty v prioritních oblastech EU, kterými bylo životní prostředí a doprava. Po vstupu (rok 2004 v případě 10 zemí a rok 2007 v případě dvou zemí) se z projektů ISPA staly projekty Fondu soudržnosti.

Nerozpuštěné látky: Množství minerálních a organických částic nerozpuštěných ve vodě, které lze zachytit porézním filtrem. Tento parametr se rovněž vyjadřuje v mg/l.

Normální oblasti: Vodní útvar nebo část vodního útvaru, která není ohrožena eutrofizací.

Odpadní vody: Vody, jejichž kvalita byla negativně ovlivněna. Obvykle se odvádí stokovou soustavou a čistí v čistírně odpadních vod. Vyčištěná voda se vypouští do recipientu výtokovým potrubím. Odpadní vody vznikající v oblastech bez přístupu k veřejné stokové soustavě se řeší individuálními systémy, jako jsou septiky.

Odtoková voda: Vyčištěná odpadní voda vypouštěná do vodních útvarů.

Operační program: Operační program stanoví priority členského státu a konkrétní cíle a jak bude financování (EU i vnitrostátní prostředky z veřejných zdrojů a spolufinancování ze soukromého sektoru) v daném období (obvykle sedmi let) využito k financování projektů. Projekty musí přispívat k dosažení určitého počtu cílů specifikovaných na úrovni prioritní osy operačního programu. Všechny fondy pro oblast soudržnosti (tj. Evropský fond pro regionální rozvoj, Fond soudržnosti a Evropský sociální fond) mají operační programy. Operační program připravuje členský stát a před provedením jakýchkoliv plateb z rozpočtu EU jej musí schválit Komise. Operační programy je možné v průběhu období, k němuž se vztahují, měnit, pouze pokud s tím obě strany souhlasí.

Populační ekvivalent (PE): Kvantitativní vyjádření zatížení odpadních vod znečišťujícími látkami jako počet „ekvivalentních“ osob, které by vytvořily odpad téže intenzity. Jeden PE odpovídá zátěži znečištěním v odpadních vodách vyprodukované jedním obyvatelem a představuje organické biologicky rozložitelné znečištění, která odpovídá pětidenní biochemické spotřebě kyslíku 60 g O₂/den.

Povodí: Území, ze kterého veškerý povrchový odtok odtéká sítí potoků, řek a případně i jezer do moře v jediném vyústění, ústí nebo deltě toku.

Povolení k vypouštění odpadních vod: V této zprávě se jedná o povolení vydaná znečišťovatelům vypouštějícím odpadní vody v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Povolení pro čistírny odpadních vod obsahují mimo jiné informace o kapacitě čistírny a mezních hodnotách, které je u řady parametrů a znečišťujících látek třeba dodržovat.

Primární čištění: Mechanická fáze spočívající v prvotním zachycení hrubých nečistot v odpadní vodě.

Programové období: Víceletý rámec pro plánování a provádění výdajů ze strukturálních fondů a Fondu soudržnosti.

Předběžné podmínky: Při přípravě operačních programů, které jsou v programovém období 2014–2020 spolufinancovány z evropských strukturálních a investičních fondů, musí členské státy posuzovat, zda byly splněny předem vymezené předběžné podmínky. Pokud splněny nebyly, je nutno vypracovat akční plány, které zajistí jejich splnění do 31. 12. 2016.

Přísnější stupeň čištění/terciární čištění odpadních vod: V souladu se směrnicí se jedná se o biologickou či chemickou fázi používanou tam, kde je třeba snížit koncentrace živin ve vyčištěné vodě (dusík a fosfor) před jejím vypuštěním do recipientu ohroženého eutrofizaci.

Sekundární čištění: Biologická fáze spočívající v čištění odpadní vody, kterým se odstraňují biologicky rozložitelné organické znečišťující látky.

Směrnice o čištění městských odpadních vod: Cílem směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 je chránit životní prostředí před nepříznivými účinky vypouštění městských odpadních vod a vypouštění odpadních vod z určitých průmyslových odvětví. Směrnice vyžaduje odvádění odpadních vod u aglomerací s populačním ekvivalentem (PE) vyšším než 2 000 a čištění podle přísnějších požadavků u aglomerací s PE vyšším než 10 000 v citlivých oblastech. Rovněž vyžaduje, aby u všech aglomerací s PE nižším než 2 000 tam, kde existuje stoková soustava, bylo v případě vypouštění do sladkých vod a ústí řek zajištěno vhodné čištění.

Stoková soustava: Fyzická infrastruktura obsahující potrubí, čerpadla, česle, kanály atd., kterou se odpadní vody odvádí z místa vzniku do místa konečného čištění či vypouštění.

Vlastní kontroly: V této zprávě se jedná o i) kontroly, které pravidelně vykonává provozovatel v rámci běžného provozu čistírny městských odpadních vod a kterými sleduje kvalitu vypouštěných odpadních vod a obsah kalů, a ii) kontroly, které provádějí průmyslová zařízení a kterými sledují kvalitu odpadních vod vypouštěných do veřejné stokové soustavy.

Zásada „znečišťovatel platí“: Zásada stanovená ve Smlouvě o fungování Evropské unie (čl. 191 odst. 2). Ve vztahu k odpadním vodám znamená, že subjekty vypouštějící odpadní vody by měly za způsobené znečištění platit (příklady: domácnosti platí za čištění odpadních vod stočné, čistírny odpadních vod platí poplatek za znečištění).

Shrnutí

I

Odpadní voda a kaly z čistíren odpadních vod z městských aglomerací mohou ovlivňovat kvalitu vody v evropských jezerech, řekách a pobřežních vodách, kvalitu půdy i kvalitu podzemních vod. EU proto přijala řadu směrnic a prostřednictvím Fondu soudržnosti a Evropského fondu pro regionální rozvoj rovněž spolufinancovala výstavbu čistíren městských odpadních vod.

II

Audit Účetního dvora se zaměřil na čtyři členské státy v povodí Dunaje (Českou republiku, Maďarsko, Rumunsko a Slovensko). Účetní dvůr analyzoval pokrok při naplňování směrnice o čištění městských odpadních vod a na vzorku 28 čistíren odpadních vod spolufinancovaných EU také výkonnost čištění odpadních vod, způsob zpracování vyprodukovaných kalů z čistíren odpadních vod a finanční udržitelnost infrastruktury.

III

Účetní dvůr dospěl k závěru, že výdaje z Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti během programového období 2007–2013 hrály významnou úlohu při pokroku v oblasti odvádění odpadních vod a jejich čištění, což však nestačilo k tomu, aby byly lhůty stanovené pro čištění odpadních vod dodrženy. Účetní dvůr doporučuje, aby Komise zvýšila nároky na podávání zpráv a aby v členských státech byly přijaty předpisy, které zajistí rychlé připojení domácností k veřejným stokovým soustavám.

IV

Účetní dvůr zjistil, že finanční prostředky dostupné v rámci programového období 2007–2013 byly čerpány pomalu a že ukazatele v operačních programech neumožňují poměřit pokrok dosažený při provádění směrnice. Účetní dvůr doporučuje, aby členské státy předložily aktualizované informace o tom, jaké finanční prostředky jsou potřeba na dosažení plného souladu se směrnicí, a také informace o možných zdrojích financování.

V

Čistírny městských odpadních vod spolufinancované EU, které Účetní dvůr prověřoval, povětšinou požadavky na odtokovou vodu stanovené v jejich povoleních k vypouštění odpadních vod a požadavky předepsané směrnicí (pokud se na ně vztahovaly) dodržovaly. Nicméně asi třetina čistíren je naddimenzovaných (i při zohlednění plánovaných budoucích připojení). Účetní dvůr doporučuje, aby se pozornost věnovala náležité velikosti čistíren a aby Komise a členské státy řešily problematiku odlehčování srážkové vody, které může negativně ovlivňovat kvalitu vody, a aby provozovatelé čistíren využili příležitostí ke snižování provozních nákladů. Dále Účetní dvůr doporučuje, aby Komise přezkoumala vhodnost koncentračních limitů stanovených ve směrnici a zohlednila při tom technologické zlepšení dosažené od roku 1991, kdy byla směrnice o čištění městských odpadních vod přijata.

VI

Zkoumané čistírny odpadních zpracovávaly kaly řádným způsobem s výjimkou jednoho členského státu. Neexistují však nutně závazné požadavky týkající se znečišťujících látek u všech způsobů druhů kalů. Účetní dvůr doporučuje, aby Komise a členské státy vymezily kritéria pro všechny druhy použití a provedly nutná opatření pro spolehlivé monitorování znečišťujících látek.

VII

Dosažená míra finanční udržitelnosti infrastruktury spolufinancované EU nebyla plně uspokojivá. Účetní dvůr doporučuje, aby Komise měla členské státy k tomu, aby zavedly odpovědnou cenovou politiku pro odpadní vody, přičemž stočné by nemělo být nižší než 4% úroveň cenové dostupnosti zmiňovaná Komisí. Dále by měla být přijata opatření, aby se na nutnou údržbu a obnovu vyčleňovaly dostatečné prostředky.

Úvod

Souvislosti

01

Hlavním cílem vodní politiky EU je zajistit, aby v celé EU bylo pro potřeby lidí a pro životní prostředí dostupné dostatečné množství vody dobré kvality. Obavy ze znečistění vody jsou jedny z hlavních obav v oblasti životního prostředí, které občané EU vyjadřují.

02

Tato zpráva se zaměřuje na povodí Dunaje, které je největším evropským povodím (801 463 km²) a dotýká se 19 zemí. Povodí Dunaje je citlivé na znečištění vody pocházející z různých zdrojů.

03

Jedním ze zdrojů znečištění vody je vypouštění částečně vyčištěných nebo nevyčištěných odpadních vod z aglomerací. Podle směrnice o čištění městských odpadních vod¹ z roku 1991 musí členské státy do určitého data zajistit, aby aglomerace byly vybaveny stokovými soustavami městských odpadních vod a aby shromážděné odpadní vody byly přiměřeným způsobem čištěny.

04

Kaly produkované čistírnami odpadních vod mohou být škodlivé pro vodu a půdu, hlavně kvůli obsahu těžkých kovů v kalech. Zneškodňování kalů vypouštěním do povrchových vod proto již není povoleno a směrnice o čištění městských odpadních vod stanoví, že kaly se mají znovu používat. Používání kalů z čistíren odpadních vod na zemědělské půdě² upravuje směrnice o kalech z čistíren odpadních vod³, která stanoví pravidla pro odběry vzorků a provádění rozborů kalů a také limity pro koncentrace a maximální množství těžkých kovů za rok, které mohou být vnášeny do půdy.

05

Krátký přehled čištění odpadních vod a zneškodňování kalů je obsažen v příloze I.

06

Hlavním cílem rámcové směrnice o vodě⁴ je dosáhnout do roku 2015 dobrého stavu povrchových a podzemních vod. Klíčovým nástrojem pro provádění směrnice je plán povodí. Všechny členské státy měly do roku 2009 předložit plán povodí obsahující program opatření pro každou oblast povodí na jeho území⁵. Tento program měl kromě jiného obsahovat opatření nutná pro provádění předpisů EU pro ochranu vod (jako je směrnice o čištění městských odpadních vod).

07

Všeobecný akční program Unie pro životní prostředí na období do roku 2020⁶ z roku 2013 požaduje snížení emisí dusíku a fosforu, včetně emisí z městských a průmyslových odpadních vod a z používání hnojiv. Podobně plán na ochranu vodních zdrojů Evropy⁷ z roku 2012 stanoví jako nutný krok zlepšit míru plnění požadavků na čištění odpadních vod prostřednictvím dlouhodobého plánování investic.

Financování infrastruktury související s odpadními vodami ze strany EU

08

Náklady na výstavbu, zdokonalování a modernizaci čistíren odpadních vod a stokových soustav mají nárok na spolufinancování z EU z Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti. Když se jedná o venkovské oblasti, spolufinancování může poskytovat i Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova. Pro členské státy, které do EU vstoupily v letech 2004 a 2007, byly od roku 2000 do data vstupu k dispozici prostředky v rámci Nástroje předvstupních strukturálních politik (ISPA). Při vstupu těchto členských států se z projektů ISPA staly projekty Fondu soudržnosti.

09

Prostředky EU přidělené na infrastrukturu v oblasti odpadních vod z Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti činily v programovém období 2000–2006 přibližně 12,9 miliardy EUR a v programovém období 2007–2013 to bylo 14,6 miliardy EUR.

10

Spolufinancované infrastrukturní projekty viz (rámeček 1) se realizují v rámci sdíleného řízení, přičemž konečnou odpovědnost za plnění rozpočtu EU nese Komise⁸. Během programového období 2000–2006 Komise kromě schvalování operačních programů schvalovala také žádosti předkládané členskými státy na projekty Evropského fondu pro regionální rozvoj, jejichž celkové náklady přesáhly 50 milionů EUR a na všechny projekty financované z Fondu soudržnosti a nástroje ISPA. V programovém období 2007–2013 musela Komise kromě schvalování programů schvalovat jen tzv. velké projekty (tj. projekty s náklady vyššími než 50 milionů EUR)⁹. Rozhodnutím o spolufinancování projektu se stanoví částka grantu (míra podpory) a podmínky financování, jež musí být dodrženy.

Rámeček 1

Příklad spolufinancovaného projektu navštíveného Účetním dvorem

V Maďarsku spočíval jeden projekt i) ve vybudování nové stokové soustavy v některých oblastech aglomerace a v rozšíření stávající stokové soustavy v jiných, ii) v modernizaci čistírny městských odpadních vod, aby bylo možno odstraňovat živiny, a iii) v realizaci nového zařízení na úpravu kalů.

Komise projekt schválila v prosinci 2004 a v prosinci 2011 byl projekt uveden do provozu. Celkové vzniklé výdaje na projekt dosáhly 48,3 milionu EUR, přičemž grant EU činil 36,2 milionu EUR.

Obrázek 1 – Čistírna odpadních vod (Maďarsko, Zalaegerszeg)

Zdroj: EÚD.

11

V oblasti čištění odpadních vod mají významnou úlohu dvě generální ředitelství Komise:

a)Generální ředitelství pro životní prostředí odpovídá za environmentální politiku EU v oblasti vody včetně čištění odpadních vod. Je povinno monitorovat dodržování související legislativy (například lhůt pro splnění cílů směrnice o čištění městských odpadních vod) a rovněž v příslušných případech zahajovat řízení o nesplnění povinnosti. Obrací se na něj Generální ředitelství pro regionální a městskou politiku, když zkoumá kvalitu návrhů operačních programů. Je také konzultováno ve fázi hodnocení tzv. velkých projektů a projektů Fondu soudržnosti;

b)Generální ředitelství pro regionální a městskou politiku odpovídá za rozpočet EU v oblasti regionální politiky, z něhož se mohou spolufinancovat i projekty v oblasti odpadních vod.

1Směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, 30.5.1991, s. 40).

2Znečištění půdy může vést ke znečištění vody buď prosakováním znečišťujících látek do podzemní vody, nebo odtokem.

3Směrnice Rady 86/278/EHS ze dne 12. června 1986 o ochraně životního prostředí a zejména půdy při používání kalů z čistíren odpadních vod v zemědělství (Úř. věst. L 181, 4.7.1986, s. 6).

4Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1).

5Pokud se na území členských států nachází části různých povodí (například v České republice jsou části povodí Dunaje i části povodí Odry a Labe), bylo třeba vypracovat plány pro každou část (oblast povodí).

6Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1386/2013/EU ze dne 20. listopadu 2013 o všeobecném akčním programu Unie pro životní prostředí na období do roku 2020 „Spokojený život v mezích naší planety“ (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 171).

7COM(2012) 673 final ze dne 14. listopadu 2012.

8Čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii článek 317 Smlouvy o fungování Evropské unie.

9Od 1. ledna 2007 do 25. června 2010 činila částka v případě projektů souvisejících s životním prostředím 25 milionů EUR.

Rozsah a koncepce auditu

12

Prostřednictvím tohoto auditu Účetní dvůr posuzoval, nakolik výdaje z Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti určené na čištění odpadních vod účinně pomáhaly členským států plnit cíle politiky EU v oblasti odpadních vod. Účetní dvůr se hodlá zabývat otázkami, které se týkají provádění rámcové směrnice o vodě v povodí Dunaje, v dalších zprávách.

13

Audit se zaměřil na čtyři členské státy v povodí Dunaje, které leží v horní, střední a dolní části povodí: Českou republiku, Maďarsko, Rumunsko a Slovensko¹⁰.

14

Účetní dvůr hledal odpovědi na tyto čtyři otázky:

a)Dodržely členské státy lhůty pro provedení směrnice o čištění městských odpadních vod?

b)Využily členské státy prostředky dostupné v programovém období 2007–2013 přiměřeně?

c)Fungují čistírny městských odpadních vod spolufinancované EU účinně?

d)Jsou čistírny městských odpadních vod spolufinancované EU finančně udržitelné?

15

Celkový příspěvek EU na projekty v oblasti čištění odpadních vod v uvedených čtyřech členských státech dosahoval v programovém období 2000–2006 částky 2,1 miliardy EUR¹¹ a v programovém období 2007–2013 částky 5,8 miliardy EUR¹².

16

Audit vycházel z posouzení:

a)nejaktuálnějších údajů týkajících se: míry připojení podle aglomerace, efektivnosti čištění čistíren odpadních vod a počtu aglomerací, které ještě nejsou v souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod;

b)výkonnosti 28 čistíren městských odpadních vod. Jelikož čistírny musely být v provozu, většina projektů ve vzorku získala financování v programovém období 2000–2006. Seznam zkoumaných čistíren odpadních vod, z nichž všechny měly kapacitu odpovídající populačnímu ekvivalentu (PE) vyššímu než 2 000, je obsahem přílohy II.

17

Důkazní informace byly získány z dokumentárních přezkumů a analýz (například národních strategií, zpráv o provádění, právních předpisů, statistik a údajů o výkonnosti od provozovatelů čistíren), z pohovorů s úředníky z Komise a členských států a se zástupci vlastníků a provozovatelů čistíren. Od března 2013 do ledna 2014 navštívil Účetní dvůr 14 z 28 čistíren ve vzorku a podrobně prověřoval dokumentaci vztahující se ke 14 čistírnám, které navštíveny nebyly. Posuzovací kritéria použitá při auditu jsou vysvětlena dále v jednotlivých oddílech této zprávy.

10V povodí Dunaje se nachází část České republiky, podstatná část Slovenska a celé Rumunsko a Maďarsko.

11V navštívených členských státech byly projekty mezi rokem 2000 a datem vstupu financovány z ISPA a od okamžiku vstupu z Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti.

12Údaje k 31.12.2013 (na základě ročních zpráv o provádění).

Připomínky

Dodržování lhůt stanovených směrnicí o čištění městských odpadních vod

18

Podle směrnice o čištění městských odpadních vod:

—musí být veškeré aglomerace s PE vyšším než 2 000 vybaveny stokovými soustavami, a pokud není vybudování stokové soustavy vhodné, individuálními nebo jinými vyhovujícími systémy¹³, které zajistí stejnou úroveň ochrany životního prostředí (článek 3 směrnice),

—musí být ve všech aglomeracích s PE vyšším než 2 000 odpadní vody podrobeny sekundárnímu čištění, aby vody vypouštěné z čistíren odpadních vod mohly splňovat koncentrační limity pro biochemickou spotřebu kyslíku (BSK₅), chemickou spotřebu kyslíku (CHSK) a nerozpuštěné látky (článek 4),

—v citlivých oblastech¹⁴ ve všech aglomeracích s PE vyšším než 10 000 musí být odpadní vody čištěny podle přísnějších požadavků, aby vody vypouštěné z čistíren odpadních vod mohly splňovat koncentrační limity pro celkový dusík¹⁵ (Ncelk) a celkový fosfor (Pcelk) (článek 5),

—ve všech aglomeracích s PE nižším než 2 000 PE, které jsou vybaveny stokovými soustavami, je třeba zajistit vyhovující čištění v případě vypouštění do sladkých vod a do ústí řek (článek 7).

19

Data, do nichž musely být výše uvedené požadavky splněny, byla u navštívených čtyř zemí různá (viz příloha III) Pokud členský stát nedodrží právní předpis EU, Komise je oprávněna zahájit řízení o nesplnění povinnosti a v krajním případ věc předat Evropskému soudnímu dvoru.

20

Účetní dvůr zkoumal, zda:

—byly u aglomerací s PE vyšším než 2 000 dodrženy průběžné nebo konečné lhůty,

—byly k dispozici informace o tom, zda je u aglomerací s PE nižším než 2 000, které mají stokové soustavy, zajištěno odpovídající čištění,

—Komise v případech, kdy nebyly dodrženy lhůty stanovené ve směrnici o čištění městských odpadních vod, podnikla nějaké kroky.

Členské státy obecně dodržovaly lhůty stanovené ve směrnici o čištění městských odpadních vod pro odvádění, avšak nikoli pro čištění odpadních vod

Tři ze čtyř členských států dodržovaly lhůty pro odvádění odpadních vod

21

Účetní dvůr na základě analýzy údajů předložených členskými státy¹⁶, kterou provedla Komise, konstatuje, že pokud jde o odvádění odpadních vod (článek 3 směrnice), ze čtyř navštívených členských států na konci roku 2012 mírně zaostávalo za svými průběžnými lhůtami jen Rumunsko (viz tabulka 1).

22

Účetní dvůr však konstatuje, že na základě údajů členských států nelze posoudit, zda individuální systémy, které odvádějí část zatížení, zajišťují podobnou úroveň ochrany životního prostředí jako stokové soustavy. U některých aglomerací je zatížení, které vstupuje do individuálních systémů, poměrně vysoké a v některých případech představuje až 100 % zatížení aglomerace. V polovině roku 2014 vyzvala Komise Českou republiku, Maďarsko a Slovensko, aby poskytly podrobnější informace o tom, jak vnitrostátní orgány zajišťují podobnou úroveň ochrany životního prostředí v případě individuálních systémů.

Tabulka 1

Dodržování lhůt stanovených ve směrnici, pokud jde o odvádění odpadních vod (k 31. 12. 2012)

Členský stát
Požadavek
Plnění:
podíl aglomerací¹ se stokovými soustavami, včetně zatížení² odváděného individuálními systémy

Česká republika
100 % aglomerací do r. 2010
100 %;
7 % zatížení odpadních vod je odváděno individuálními systémy.

Maďarsko
154 aglomerací (31 % z celkového množství) do r. 2010
100 %;
14 % zatížení odpadních vod je odváděno individuálními systémy.

Rumunsko
61 % zatížení do r. 2010
Požadavky zcela splňuje pouze šest aglomerací. Průběžné lhůty se však vztahují na zatížení odpadních vod: na konci roku 2012 byla skutečná míra odvádění 60,2 %; 1 % zatížení odpadních vod je odváděno individuálními systémy.

Slovensko
291 aglomerací (82 % z celkového množství) do r. 2010
100 %;
13 % zatížení odpadních vod je odváděno individuálními systémy a 0,4 % není odváděno žádným způsobem.

¹Komise považuje aglomeraci za vyhovující, pokud zatížení odváděné stokovými soustavami dosáhne 98 % či více celkového zatížení vytvářeného aglomerací a zatížení, které není odváděno, nepřesáhne 2 000 PE.

²Zatížení je organické biologicky rozložitelné znečištění aglomerace vyjádřené v PE.

Zdroj: analýza údajů předložených členskými státy, kterou provedla Komise.

23

Navíc skutečnost, že jsou vybudovány stokové soustavy, neznamená, že všechny domácnosti, které lze připojit, jsou také skutečně připojeny. Domácnosti mohou například z finančních důvodů dát přednost tomu, že zůstanou u individuálních systémů. Ve všech čtyřech navštívených členských státech platí právní předpisy ukládající povinnosti a v některých případech i pokuty za nepřipojení, které mají zajistit napojení na stokovou soustavu (viz tabulka 2). Ve třech z těchto čtyř členských států však nejsou pro připojení stanoveny žádné lhůty nebo jsou použité pojmy nejednoznačné. Tento stav tak může bránit účinnému vymáhání povinnosti připojit se ke stávající stokové soustavě. Způsob, jakým vnitrostátní orgány plnění povinností zajišťují, se v rámci tohoto auditu neprověřoval.

Lhůty pro čištění odpadních vod nedodržel žádný ze čtyř navštívených členských států

24

Na základě analýzy údajů poskytnutých členskými státy, kterou provedla Komise, dospěl Účetní dvůr k závěru, že pokud jde o čištění odpadních vod, na konci roku 2012 všechny čtyři členské státy nedodržely v různé míře své lhůty pro splnění¹⁷ požadovaných koncentračních limitů u některých parametrů (viz tabulka 3, která uvádí průběžné lhůty pro Maďarsko, Rumunsko a Slovensko, a příloha III, kde jsou uvedeny všechny lhůty). Vzhledem ke zpožděním při plnění průběžných lhůt a potřebě nalézt další zdroje financování (viz body 39 a 40) bude pro Slovensko a Rumunsko krajně obtížené konečnou lhůtu stanovenou na rok 2015 (Slovensko) a 2018 (Rumunsko) splnit.

Tabulka 2

Vnitrostátní právní předpisy zajišťující napojení na stávající stokovou soustavu

Členský stát | Právní předpisy
Česká republika | Obce mohou připojení stanovit jako povinnost a za její nedodržení mohou ukládat pokuty. U nových staveb nebo renovací musí být zajištěno čištění nebo zneškodňování odpadní vody. Nebyly stanoveny žádné lhůty.
Maďarsko | Povinnost připojit se do 90 dní od existence stokové soustavy. V případě nepřipojení se ukládají pokuty (vybírají se jako daň).
Rumunsko | Povinnost připojit se u budov, v nichž se provádějí socio-ekonomické činnosti. Provozovatelům čistíren odpadních vod může být uložena pokuta za nepřiměřené prodlení s připojováním nových uživatelů.
Slovensko | Povinnost připojit se pro majitele nemovitostí produkujících odpadní vody, pokud vlastník nemá povolení čistit odpadní vody jinými prostředky (nejsou však stanoveny žádné lhůty). V případě nepřipojení se ukládají pokuty.

Zdroj: analýza vnitrostátních právních předpisů, kterou provedl EÚD.

Tabulka 3

Dodržování lhůt stanovených ve směrnici, pokud jde o čištění odpadních vod (k 31. 12. 2012)

Členský stát
Dodržování lhůt pro sekundární čištění (dodržování koncentračních limitů pro BSK₅, CHSK a nerozpuštěné látky)
Dodržování lhůt pro přísnější stupeň čištění v citlivých oblastech (dodržování koncentračních limitů pro Ncelk a Pcelk)

Požadavek
Splněno
Požadavek
Splněno

Česká republika
594 aglomerací (do r. 2010)
512 (86 %)
132 aglomerací (do r. 2010)
83 (63 %)

Maďarsko
154 aglomerací (do r. 2010)
130 (84 %)
6 aglomerací (do r. 2008)
5 (83 %)

Viz body 25 a 26.

Rumunsko
Zatížení (v PE)
10 829 595 (do r. 2010)
12 953 045 (do r. 2013)
Zatížení (v PE)
8 184 225
(76 % (ve srovnání s r. 2010))
(63 % (ve srovnání s r. 2013))
Zatížení (v PE)
7 688 721 (do r. 2010)
9 196 314 (do r. 2013)

1 530 828 (20 %)
(17 %)

Slovensko
258 aglomerací (do r. 2012)
236 (92 %)
81 aglomerací (do r. 2010)
41 (51 %)

Zdroj: analýza údajů předložených členskými státy, kterou provedla Komise.

25

Podle směrnice (čl. 5 odst. 4) nemusejí být požadavky na jednotlivé čistírny (odstraňování Ncelk a Pcelk) uplatněny v citlivých oblastech, kde lze prokázat, že minimální snížení veškerého zatížení vstupujícího do všech čistíren městských odpadních vod (s PE vyšším než 2 000) v příslušné oblasti dosahuje nejméně 75 % jak u Ncelk, tak u Pcelk.

26

Podle smlouvy o přistoupení se za citlivou oblast, kde muselo být do roku 2008 zavedeno přísnější čištění, považovala jen malá část Maďarska (šest aglomerací). Avšak v březnu 2009 na základě dohody mezi Rumunskem a Maďarskem informovalo Maďarsko Komisi, že do konce roku 2018 začne uplatňovat ustanovení čl. 5 odst. 4. na celkovou zátěž vstupující do všech čistíren (což odpovídá 498 aglomeracím). Podle informací poskytnutých maďarskými orgány Komisi činilo ke konci roku 2012 snížení zátěže vstupující do čistíren 73,1 % u Ncelk a 74,4 % u Pcelk (na konci roku 2010 byly odpovídající údaje 71,5 % a 79,5 %). Novější údaje nebyly Komisi ani Účetnímu dvoru předloženy.

Změny v počtu aglomerací a v údajích o zatížení, které vykazují členské státy, mají dopad na uplatňování směrnice

27

Aglomerace se definuje jako oblast, v níž jsou obyvatelé a popřípadě i hospodářské činnosti natolik soustředěny, že městské odpadní vody jsou shromažďovány a odváděny do čistírny nebo do místa vypouštění. Vymezení aglomerací a zejména toho, která sídla mají být zahrnuta do jedné aglomerace, je na členských státech.

28

Směrnice ukládá přísnější povinnosti členským státům u aglomerací s PE vyšším než 2 000. Podle analýzy Účetního dvora se počet aglomerací s PE vyšším než 2 000 a tomu odpovídající zatížení v České republice, Maďarsku a Rumunsku během doby výrazně změnily. K nejvýraznější změně došlo v Rumunsku (29 % snížení počtu aglomerací a 17 % snížení zatížení) (viz tabulka 4). Pokud aglomerace již nemá PE vyšší než 2 000, znamená to, že požadavky na odtokovou vodu (tj. koncentrační limity) již není třeba dodržovat (viz bod 18), a na takovou aglomeraci se tudíž již nevztahují lhůty stanovené směrnicí.

29

Vzhledem k velkému počtu aglomerací v 28 členských státech není Komise s to sledovat každý jednotlivý případ a ověřovat platnost nahlášených změn v počtu aglomerací v členských státech a správné uplatňování směrnice.

Tabulka 4

Změny počtu a aglomerací a zatížení nahlášené členskými státy

Členský stát
Změna počtu (nad 2 000 PE)
Změna zatížení (v PE)
Poznámky

Česká republika
2008: 618
2012: 598
= 3 % snížení
2008: 8 429 183
2012: 7 590 604
= 10 % snížení
Většinou aglomerace, jejichž velikost klesla pod 2 000 PE

Maďarsko
2005: 404
2007: 497
2012: 498
= 23 % zvýšení od r. 2005 a od r. 2007 stabilní
2005: 9 643 155
2007: 13 231 718
2012: 11 665 187
= 12 % snížení od r. 2007
V údajích nahlášených Komisi a údajích v maďarském nařízení č. 173/2014 (VII.18.), které uvádí 566 aglomerací a zatížení 10 767 713 PE, jsou nesrovnalosti.

Rumunsko
2007: 2 620
2012: 1 852
= 29 % snížení
2007: 25 838 316
2012: 21 409 175
= 17 % snížení
Aglomerace, jejichž velikost klesla pod 2 000 PE, a změny ve složení aglomerací

Slovensko
Žádná změna od r. 2005: 356
2005: 5 054 900
2008: 5 259 370
2012: 5 072 755
= 4 % snížení od r. 2008

Zdroj: Analýza údajů předložených členskými státy Komisi, kterou provedl EÚD.

Komise má o situaci v aglomeracích s PE nižším než 2 000 jen částečné informace

30

Aby mohly členské státy vypracovat plány povodí podle rámcové směrnice o vodě, musí posoudit, zda znečištění produkované aglomeracemi (včetně těch s PE nižším než 2 000) má takový dopad na vodní útvary, že je třeba je řešit (viz bod 6). Kromě toho musí být do plánů povodí začleněna i opatření zajišťující provádění směrnice o čištění městských odpadních vod. Jinak u aglomerací s PE nižším než 2 000 nevyžaduje Komise podle směrnice o čištění městských odpadních vod od členských států vykazování žádných konkrétních údajů (tj. dotčené aglomerace a jak dodržují článek 7).

31

Účetní dvůr zjistil, že Komise má o situaci v aglomeracích s PE nižším než 2000 jen částečné informace. Plány povodí v České republice, v Maďarsku a na Slovensku neuvádějí, kolik z těchto aglomerací má význam pro kvalitu vody. Stejně tak Česká republika ani Maďarsko neposkytly žádné informace o počtu aglomerací, které mají stokové soustavy, ale kde nejsou žádné čistírny. Komise si v roce 2013 při posuzování plánů povodí vyžádala konkrétní údaje o České republice a Slovensku. To dokládá, že Komise si informace o těchto aglomeracích může vyžádat. Nicméně informace o České republice a Maďarsku, které Komise získala a které jsou dostupné, jí neumožňují ověřit si dodržování článku 7 směrnice o čištění městských odpadních vod.

Komise dále sleduje situaci s neplněním předpisů ve třech ze čtyř navštívených členských států

32

Členské státy jsou povinny každé dva roky informovat Komisi o pokroku při plnění směrnice o čištění městských odpadních vod. Do června 2014 měla být předložena zpráva o stavu ke konci roku 2012 (nebo ke konci roku 2011, pokud nebyly k dispozici pozdější údaje). Komise pak zveřejnila celkovou zprávu o provádění: dvě poslední zprávy byly vypracovány do 18 měsíců od lhůty, kterou měly členské státy¹⁸.

33

V červenci 2014 požádala Komise na základě údajů předložených členskými státy v roce 2012 o poskytnutí informací Českou republiku a Slovensko a v říjnu 2014 Maďarsko. Tyto žádosti se týkaly nesplnění požadavků do konce roku 2010 (Česká republika a Slovensko) nebo 2009 (Maďarsko)¹⁹, zatímco současně uplynuly další lhůty a bylo poskytnuto více aktuálních informací (viz bod 32). Účetní dvůr proto soudí, že efektivnost tohoto postupu, jak se v současnosti provádí, je sporná. V březnu 2015 Komise informace poskytnuté na tyto žádosti stále posuzovala.

Využívání prostředků EU, které byly k dispozici na programové období 2007–2013

34

EU obvykle spolufinancuje investice v oblasti odpadních vod v rámci operačních programů na období 2007–2013, zejména horizontálních programů zabývajících se životním prostředím. Všechny čtyři navštívené členské takový horizontální operační program mají. V rámci všech programů byl na investice v oblasti odpadních vod k dispozici celkový rozpočet prostředků EU ve výši 4,9 miliardy EUR.

35

Účetní dvůr zkoumal:

—míru čerpání prostředků, které byly k dispozici na investice v oblasti odpadních vod v rámci operačních programů na období 2007–2013, ke konci roku 2013,

—zda byly do konce roku 2013 splněny konkrétní cíle pro ukazatele výstupů a výsledků.

Ne všechny prostředky, které byly k dispozici na operační programy na období 2007–2013, byly využity

36

Ve všech čtyřech členských státech jsou prostředky (EU i vnitrostátní) poskytované v kontextu operačních programů (především v rámci horizontálních programů zabývajících se životním prostředím) hlavním zdrojem financování projektů související s odpadními vodami.

37

Má se za to, že členské státy prostředky přidělily na závazek v rámci operačního programu, jakmile je přijato rozhodnutí o grantu na určitý projekt. Účetní dvůr zjistil, že ke konci roku 2013 nebyly v České republice, Maďarsku a Slovensku přijaty závazky ke značným objemům dostupných prostředků EU i členských států určených na financování investic do čištění odpadních vod (viz tabulka 5).

38

Z analýzy Účetního dvora navíc vyplývá, že platby ve prospěch příjemců (úhrady vzniklých nákladů) byly na nízké úrovni, což naznačuje, že stavební práce na mnoha projektech nebyly do konce roku 2013 dokončeny. Prostředky EU, k nimž Komise přijala závazky a které členské státy do dvou (a v některých případech do tří) let od přijetí závazku nevyužily na platby, však již nebude možno využít²⁰.

Tabulka 5

Čerpání prostředků na investice do čištění odpadních vod v rámci operačních programů na období 2007–2013 zabývajících se životním prostředím (k 31. 12. 2013)

Členský stát
Prostředky, k nimž byly přijaty závazky (schválené projekty), vyjádřené v% rozpočtu
Vyplacené prostředky
Riziko, že prostředky nebudou využity

v % rozpočtu
v % prostředků, k nimž byly přijaty závazky

Česká republika
1 160 milionů EUR
60 % a
1 850 milionů EUR⁴
95 %
52 %
87 %
ANO

(1 012 milionů EUR)

Maďarsko¹
382 miliard HUF (tj. 1 290 milionů EUR)
83 %
23 %
28 %
ANO

(105 miliard HUF, tj. 354 milionů EUR)

Rumunsko²
4 439milionů EUR
141 %
30 %
21 %
ANO

(954 milionů EUR)

Slovensko³
719 milionů EUR
86 %
40 %
46 %
ANO

(332 milionů EUR)

1Údaje týkající se Maďarska se vztahují ke květnu 2013. Částky v HUF byly převedeny na EUR tímto směnným kurzem: 1 EUR = 296,11 HUF (květen 2013).

2Údaje týkající se Rumunska se vztahují na dodávky vody a odpadní vody. Samostatné informace nejsou k dispozici.

3Údaje týkající se Slovenska se vztahují pouze na prostředky EU, kdežto u ostatních tří členských států se vztahují na celkové prostředky z veřejných zdrojů (tj. prostředky EU a vnitrostátní prostředky).

4Spolufinancování řady projektů již bylo schváleno, avšak dosud nebyly podepsány grantové dohody. Pokud se tyto zohlední, závazky byly přijaty k 95 % prostředků.

Zdroj: analýza výročních zpráv o provádění příslušných operačních programů, kterou provedl EÚD.

39

Konečné datum způsobilosti pro vykázání výdajů Komisi, aby vyplatila odpovídající grant EU, je 31. 12. 2015. Jelikož tempo realizace projektů je pomalé, Účetní dvůr z toho usuzuje, že několik projektů nebude v této lhůtě dokončeno a od roku 2016 budou projekty vyžadovat další finance (vnitrostátní nebo od EU), aby mohly být dokončeny.

40

Pomalé tempo realizace s sebou nese riziko, že dostupné finance EU nebudou do konce roku 2015 vyčerpány. Účetní dvůr si je vědom skutečnosti, že projekty, jež lze rozdělit na samostatné fáze, mohou získat prostředky v rámci programového období 2014–2020 na ty fáze, které se budou provádět v tomto časovém období. Pokud jde celkově o prostředky přidělené v rámci programového období 2014–2020 na investice v oblasti odpadních vod, Účetní dvůr soudí, že existuje riziko pro Maďarsko a téměř jistě pro Rumunsko a Slovensko, že prostředky naplánované na programové období 2014–2020 (jak prostředky EU, tak vnitrostátní prostředky) nebudou na provedení směrnice u aglomerací s PE vyšším než 2 000 dostačovat. Členské státy tak budou muset hledat jiné zdroje financování.

41

Z analýzy Účetního dvora také vyplynulo, že kritéria pro výběr projektů financovaných v rámci operačních programů 2007–2013 v oblasti životního prostředí byla vyhovující. Avšak zda a kdy aglomerace projekt předloží, bylo na jejich rozhodnutí. Proto jedním z důvodů, proč některé větší aglomerace (vyžadující přísnější stupeň čištění) dosud směrnici o čištění městských odpadních vod nesplnily, je skutečnost, že zatím nepředložily projektovou žádost, a tudíž nepožádaly o financování.

Cíle stanovené v ukazatelích výstupů a výsledků nebyly do konce roku 2013 většinou splněny

42

Operační programy na období 2007–2013 předložené členskými a státy a schválené Komisí obsahují ukazatele výstupů, výsledků a dopadů a mají umožnit hodnocení efektivnosti a účinnosti prostředků, které byly v rámci programů vynaloženy.

43

Účetní dvůr konstatuje, že cíle pro ukazatele stanovené v operačních programech v oblasti životního prostředí nejsou takové povahy, aby umožňovaly prokázat míru plnění cílů stanovených ve směrnici o čištění městských odpadních vod.

44

Lhůtou pro splnění cílů stanovených v operačních programech je rok 2015. Situace na konci roku 2013 je sice průběžnou situací, avšak ukazuje se, že mnohých cílů ještě zdaleka nebylo dosaženo (viz tabulka 6). Stav se ve zbývajících dvou letech zlepší, neboť mnoho projektů je stále ve fázi realizace. Nicméně vzhledem k výrazným rozdílům mezi stanovenými cíli a mírou realizace, se Účetní dvůr domnívá, že některé cíle byly zřetelně příliš optimistické (například ukazatel č. 2 u České republiky a ukazatel č. 1 u Rumunska).

Tabulka 6

Plnění cílů k 31. 12. 2013 podle operačních programů na období 2007–2013 v oblasti životního prostředí

Členský stát
Ukazatele
Cíle do r. 2015
Plnění

Česká republika
1. Délka nových a rekonstruovaných kanalizačních řadů (km)
120
2 294
(> 100 %)

2. Počet nových, rekonstruovaných a intenzifikovaných čistíren
350
94
(27 %)

3. Počet obyvatel nově připojených na kanalizaci
741 000
459 266
(62 %)

Maďarsko
1. Počet domácností s možností připojit se ke stokové soustavě
400 000
141 689
(35 %)

2. Objem vybudované kapacity pro čistírny odpadních vod (v PE)
3 550 000
195 124
(5 %)

3. Počet obyvatel, kterých se týkají projekty čištění odpadních vod (v mil.)
1,3
0,2
(15 %)

Rumunsko
1. Počet nových a rekonstruovaných čistíren
170
25
(15 %)

2. Řádně čištěné odpadní vody (% celkového objemu odpadních vod)
60
35
(58 %)

Slovensko
1. Počet nových a rekonstruovaných čistíren
64
30
(47 %)

2. Počet PE připojených k nové stokové soustavě
331 295
13 883
(4 %)

Zdroj: analýza ročních zpráv o provádění v souvislosti s příslušnými operačními programy, kterou vypracoval EÚD.

Účinnost čistíren městských odpadních vod spolufinancovaných EU

45

Posouzení, které Účetní dvůr provedl, se týká 28 čistíren městských odpadních vod a vychází ze dvou aspektů:

a)míry dosažené výkonnosti ve vztahu k čištění odpadních vod;

b)zpracování kalů vznikajících při čištění odpadních vod.

Výkonnost čistíren městských odpadních vod

46

Čistírny městských odpadních vod, do nichž vtékají odpadní vody z domácností a průmyslových zařízení, musí u vypouštěné odtokové vody dodržovat koncentrační limity, jež mají stanoveny ve svých povoleních k vypouštění odpadních vod. Povolení se vydává na základě vnitrostátních právních předpisů a jeho dodržování je zajištěno pravidelnými kontrolami, které provádějí samotní provozovatelé čistíren. Povolené koncentrační limity a četnost monitorování jsou stanoveny ve směrnici (viz bod 18). Koncentrační limity pro odpadní vody vypouštěné do veřejné stokové soustavy musí dodržovat i průmyslová zařízení.

Obrázky 2 a 3 – Vypouštění odtokové vody (Maďarsko, Budapešť; Česká republika, Blansko)

Zdroj: EÚD.

47

Účetní dvůr prověřoval, zda:

—monitorování a kvalita odtokové vody z čistíren městských odpadních vod vyhovuje požadavkům směrnice nebo vnitrostátních povolení k vypouštění odpadních vod,

—stokové soustavy nebo čistírny městských odpadních vod řádně zvládaly silné deště,

—provozovatelé čistíren mají ujištění o tom, že průmyslová zařízení vypouštějící vodu do veřejné stokové soustavy dodržují koncentrační limity,

—kapacita zkoumaných čistíren městských odpadních vod dostačuje pro skutečné potřeby,

—provozní náklady čistíren městských odpadních vod byly vzhledem k typu prováděného čištění a velikosti čistírny odůvodněné.

Čistírny, pro něž platily požadavky EU na odtokovou vodu, je dodržovaly

48

Účetní dvůr při zkoumání, zda jsou dodržovány požadavky na monitorování a odtokovou vodu, vycházel z laboratorních rozborů prováděných provozovateli čistíren (vlastní kontroly) v roce 2012. Ze zkoumání vyplynulo, že pokud jde o četnost odběru vzorků, všechny čistírny až na jednu požadavky směrnice o čištění městských odpadních vod dodržovaly.

Obrázky 4 a 5 – Vzorky vody a výsledky (Česká republika, Blansko; Maďarsko, Budapešť)

Zdroj: EÚD.

49

Účetní dvůr zjistil, že tři členské státy stanovily koncentrační limity, které byly v některých případech přísnější než limity uložené směrnicí (viz tabulka 7). V době zprávy Komise nepředpokládala, že limity uvedené ve směrnici navrhne aktualizovat.

50

Požadavky stanovené ve směrnici pro odtokovou vodu platily pro 16 z 28 prověřovaných čistíren (57 %). Požadavky byly ve všech 16 případech dodržovány (viz tabulka 8). Navíc 25 z 28 čistíren (89 %) dodržovalo i limity určené ve vnitrostátních povoleních.

Tabulka 7

Vnitrostátní právní předpisy upravující koncentrační limity, které jdou nad rámec požadavků směrnice

Členský stát
Přísnější koncentrační limity

Česká republika
Pro BSK₅, CHSK a nerozpuštěné látky platí přísnější limity a limity jsou stanoveny i pro čistírny s kapacitou nižší než 2 000 PE.
Limity pro Pcelk jsou stanoveny i pro čistírny s kapacitou mezi 2 000 a 10 000 PE.

Maďarsko
BSK₅, CHSK, nerozpuštěné látky: limity jsou stanoveny i pro čistírny s kapacitou nižší než 2 000 PE.

Rumunsko
Žádné limity nejdou nad rámec požadavků směrnice.

Slovensko
BSK₅, CHSK, nerozpuštěné látky: limity jsou stanoveny i pro čistírny s kapacitou nižší než 2 000 PE.

Zdroj: analýza vnitrostátní legislativy, kterou provedl EÚD.

Tabulka 8

Odtoková voda splňující požadavky stanovené ve směrnice a v povoleních

Členský stát | Počet prověřovaných čistíren | Směrnice o čištění městských odpadních vod | Dodržování povolení
Dodržována | Neplatí
Česká republika | 4 | 4 |  | 4
Maďarsko | 7 | 3 | 4 | 7
Rumunsko | 12 | 4 | 8 | 9
Slovensko | 5 | 5 |  | 5
Celkem | 28 | 16 | 12 | 25

Zdroj: analýza EÚD.

51

V případě čtyř čistíren v Maďarsku a osmi v Rumunsku neplatily v době zprávy všechny požadavky směrnice (především požadavky na Ncelk a Pcelk):

—Maďarsko si zvolilo možnost snížit Ncelk a Pcelk o určité procento pro celou zemi namísto uplatnění limitů pro jednotlivé čistírny (viz bod 26). Tři ze čtyř dotčených čistíren měly technickou kapacitu odstraňovat živiny (Ncelk a Pcelk), a zlepšit tak kvalitu odtokové vody, avšak ve vnitrostátním povolení se to od nich nepožadovalo,

—V Rumunsku je lhůta pro splnění požadavků směrnice na aglomerace s PE vyšším než 10 000 stanovena na konec roku 2015. U sedmi z těchto osmi čistíren budou na to, aby byly schopné odstraňovat živiny, nutné ještě další práce.

Situaci, pokud jde o odlehčování, nelze posoudit, neboť chybí kvantifikované informace

52

Pokud během silných dešťů kapacita stokové soustavy a čistírny nedostačuje, může docházet k tzv. odlehčování, při němž se nejen srážkové voda, ale i nevyčištěné odpadní vody přímo vypouštějí do vodního útvaru, což má negativní dopad na kvalitu vody. Dochází k tomu zejména u jednotných stokových soustav, které odvádí jak srážkové vody, tak odpadní vody z domácností a průmyslu (viz graf 1). U 20 z 28 zkoumaných čistíren (71 %) se jednalo převážně nebo zcela o jednotnou stokovou soustavu. Účetní dvůr bere na vědomí, že v některých případech obce nemohou z technických důvodů souvisejících se strukturou stokové soustavy vybudovat oddílnou síť (oddělení odpadních a srážkových vod).

Graf 1

Ilustrace odlehčování během silných dešťů

© Green Learning Station, Civic Garden Center of Greater Cincinnati, „Diagram jednotné stokové soustavy“.

53

Podle směrnice měly členské státy rozhodnout o opatřeních omezujících znečištění z odlehčování tím, že například určí poměry zřeďování²¹ nebo určitý přijatelný počet případů odlehčení za rok nebo kapacitu pro průtok za suchého počasí²². Zkoumané čistírny mají zpravidla nádrže na srážkovou vodu, v nichž lze shromáždit vodu vstupující do čistírny, která přesahuje její kapacitu, a po skončení silných dešťů ji uvolnit k čištění. Pokud jde o odlehčování u 28 dotyčných čistíren během silných dešťů, Účetní dvůr zjistil, že:

—v osmi případech (29 %) provozovatelé čistíren objem odlehčování měřili a odlehčování zůstalo na přijatelné úrovni (mezi 1 a 5 % ročního objemu odpadních vod na vstupu),

—ve 14 případech (50 %) nedošlo podle provozovatelů čistíren k žádnému odlehčení,

—v šesti případech (21 %) nebyly k dispozici žádné informace, jelikož se měření neprovádělo.

54

S těmito čísly se však zacházelo opatrně, neboť k odlehčování může docházet i ve stokové soustavě, takže množství vody vstupující do čistírny odpadních vod může být již menší. Kvantifikované informace o odlehčování, k němuž dochází ve stokových soustavách, nebyly dostupné v žádném ze čtyř navštívených členských států.

55

Účetní dvůr také konstatoval, že v České republice, Maďarsku a Rumunsku nestanovily právní předpisy ani přípustný počet případů odlehčování a jejich objem, ani poměr zřeďování. Na Slovensku takové požadavky, které stanovují požadovanou velikost odlehčovacích komor, existují. Není zde však povinnost monitorovat u odlehčování ani objem, ani poměr zřeďování.

56

V roce 2014 se Komise rozhodla provést studii o tom, jak jsou v legislativě členských států dodržovány požadavky EU na odlehčování, které jsou stanoveny ve směrnici o čištění městských odpadních vod z roku 1991.

85 % provozovatelů čistíren kontrolovalo na místě, jak průmyslová zařízení dodržují koncentrační limity

57

Průmyslová zařízení mohou vypouštět své odpadní vody do veřejné stokové soustavy a tyto vody jsou následně čištěny v čistírnách městských odpadních vod. Podle směrnice o čištění městských odpadních vod musí v členských státech takové vypouštění podléhat předem vydaným předpisům nebo zvláštním povolením.

58

Aby čištění nebylo ztěžováno určitými znečišťujícími látkami a aby vody vypouštěné z čistíren městských odpadních vod neobsahovaly znečišťující látky, které jsou škodlivé pro životní prostředí, musí průmyslová zařízení dodržovat určité koncentrační limity pro řadu znečišťujících látek. Situace, pokud jde o právní předpisy, se v jednotlivých členských státech liší: v Maďarsku a Rumunsku jsou stanoveny limity pro řadu parametrů a v České republice a na Slovensku jsou limity pro jiné než zvlášť nebezpečné látky stanoveny jen jako vodítko. Koncentrační limity pak ve svých provozních předpisech stanoví provozovatel stokové soustavy nebo čistírny.

59

Vztah mezi provozovatelem stokové soustavy a daným průmyslovým zařízením se řídí smlouvou, jež může rovněž vymezovat koncentrační limity, které jsou přísnější než limity vyžadované předpisy.

60

V České republice, Maďarsku a Rumunsku (viz tabulka 9) jsou průmyslová zařízení vypouštějící odpadní vody do veřejné stokové soustavy ze zákona povinna provádět vlastní kontroly své odtokové vody. Výsledky se obvykle předávají provozovateli. V Rumunsku nestanoví předpisy povinnost výsledky vykazovat²³, avšak provozovatelé čistíren mohou ve smlouvách tuto povinnost stanovit.

61

Účetní dvůr konstatuje, že provozovatel čistírny odpadních vod může spolehlivost kontrol prováděných průmyslovými zařízeními posoudit dvojím způsobem (viz tabulka 9):

—vzorky vody z průmyslových zařízení analyzují schválené laboratoře: vnitrostátní právní předpisy tuto povinnost nestanovily. Tento požadavek však může ve smlouvě s průmyslovým zařízením stanovit provozovatel,

—provozovatel provádí kontroly na místě: tento požadavek obsahují právní předpisy v České republice, Rumunsku a na Slovensku.

Tabulka 9

Vnitrostátní právní předpisy upravující kontroly průmyslových odpadních vod vypouštěných do stokové soustavy

Členský stát
Povinnost průmyslových zařízení provádět vlastní kontroly
Požadavek, aby kontroly prováděly schválené laboratoře
Povinnost provozovatelů čistíren provádět kontroly na místě v průmyslových zařízeních

Česká republika
Ano
Ne
Ano
(není stanovena četnost)

Maďarsko
Ano
Ne (kromě některých druhů zařízení)
Ne

Rumunsko
Ano
Ne
Ano
(není stanovena četnost)

Slovensko
Ne
Ne
Ano
(včetně minimální četnosti)

Zdroj: analýza vnitrostátních předpisů, kterou provedl EÚD.

62

Účetní dvůr při svém hodnocení vycházel ze vzorku průmyslových znečišťovatelů podle zařízení, z laboratorních rozborů prováděných samotnými provozovateli a z rozborů, které provozovatelé obdrželi od průmyslových znečišťovatelů. Prošetřovaly se i informace o případných uložených pokutách.

63

26 z 28 čistíren městských odpadních vod, které Účetní dvůr prověřoval, čistilo průmyslové odpadní vody. Z těchto 26 čistíren prováděli kontroly na místě provozovatelé 22 čistíren (85 %). U tří ze zbylých čtyř čistíren měli provozovatelé výsledky vlastních kontrol znečišťovatelů, které analyzovaly schválené laboratoře.

64

Překročí-li průmyslové zařízení své koncentrační limity, uloží provozovatel čistírny pokutu: v Maďarsku a Rumunsku je pokuta (částka se liší podle znečišťující látky) stanovena ve vnitrostátních právních předpisech, zatímco v České republice a na Slovensku je výše pokuty za překročení koncentračních limitů určena ve smlouvě mezi provozovatelem a průmyslovým zařízením. V Maďarsku a Rumunsku pokuta závisí na množství znečištění²⁴ vypuštěného mezi dvěma měřeními (v jednom roce), kdežto v České republice a na Slovensku se částka obvykle vypočítávala podle množství znečištění vypuštěného v den, kdy se provádělo měření²⁵. Účetní dvůr se domnívá, že v takových případech je pravděpodobné, že zaplacená částka bude malá a odrazující účinek bude omezený.

Asi jedna třetina prověřovaných čistíren odpadních je naddimenzovaných

65

Účetní dvůr posuzoval využití kapacity vyjádřené v PE (tj. kapacitu vyčistit určitý objem znečištění)²⁶ a zjistil, že devět z 28 zkoumaných čistíren (32 %) funguje na méně než 50 % kapacity (viz graf 2). Dalších devět čistíren (32 %) je provozováno na 51 až 60 % kapacity. Tento problém je patrný zejména v Rumunsku, kde osm z 12 čistíren funguje na méně než 50 % kapacity. Investice do čistíren s výraznou přebytečnou kapacitou nepředstavují efektivní využití vzácných finančních zdrojů, ať již se jedná o zdroje EU nebo členských států.

66

Toto posouzení potvrzuje i vyhodnocení dalšího ukazatele, které Účetní dvůr provedl: pokud jde o hydraulickou kapacitu (tj. přítok vyjádřený v l/s anebo m³/hod), 16 z 28 zkoumaných čistíren (57 %) funguje na méně než 60 % kapacity. Toto hodnocení bylo založeno na srovnání mezi přítokem vody (m³) a průměrnou kapacitou čistírny (za suchého počasí)²⁷.

Graf 2

Využití kapacity vyjádřené v PE

Zdroj: analýza EÚD.

67

Účetní dvůr dále zjistil, že u 22 z 28 prověřovaných čistíren (79 %) je podíl čisté vody (tj. srážkové vody a podzemní vody) na celkovém přítoku přes 30 % (od 32 % do 85 %). Tím se využití hydraulické kapacity zvyšuje: čistá voda je sice součástí přítoku, avšak nevyžaduje čištění. V této souvislosti:

—Účetní dvůr bere na vědomí, že určité množství srážkové vody může vtékat do čistírny odpadních vod, neboť jednotné stokové soustavy nemohou být nutně nahrazeny oddílnými soustavami (viz bod 52),

—avšak prosakování podzemní vody lze omezit renovací soustavy tak, že se obnoví vodotěsnost sítí a otvorů kanalizace. Kdyby se při projektování čistírny vzaly tyto stavební práce v úvahu, mohla by se požadovaná hydraulická kapacita čistírny snížit, v některých případech výrazně (viz rámeček 2).

Obrázek 6 – Část infrastruktury využívané jen výjimečně (Rumunsko, Galati)

Zdroj: EÚD.

Rámeček 2

Příklad významného podílu podzemní vody protékajícího čistírnou

U jedné čistírny v Rumunsku je využití hydraulické kapacity v rozmezí 60 až 85 %. Avšak asi polovina vody, která se do čistírny dostane, je podzemní voda, která nepotřebuje žádné čištění. Kdyby byla stoková soustava vodotěsnější, pronikalo by do ní méně podzemních vod a využití hydraulické kapacity by pokleslo na přibližně 40 %. Pro srovnání, u některých čistíren v tomtéž vzorku představovalo prosakování podzemních vod jen 10 % až 20 % celkového přítoku.

68

Většina čistíren má sice plány budoucího zvýšení počtu připojených obyvatel, avšak počet nových připojení je malý, takže míru využití kapacity významně nezmění. Také průmyslová činnost se sice může dlouhodobě zvýšit, nicméně se předpokládá, že nová průmyslová zařízení budou vybavena vlastními systémy čištění odpadních vod.

Prostor pro snížení některých provozních nákladů

69

Provozní náklady²⁸ mohou být ukazatelem provozní efektivnosti spolufinancovaných aktiv a hrát roli při stanovení stočného. Účetní dvůr proto srovnal náklady za rok 2012 na základě účetních informací od 28 prověřovaných čistíren.

70

Na provozní náklady má vliv druh čištění (přísnější stupeň čištění znamená vyšší náklady) a velikost čistírny. Ze srovnání však vyplývá, že mezi čistírnami jsou značné rozdíly (viz graf 3).

Graf 3

Provozní náklady (v EUR/PE) podle čistírny

Poznámky: Dvě čistírny byly vyloučeny, neboť zkreslovaly srovnání.

Čistírny s přísnějším stupněm čištění, které však nedodržovaly koncentrační limity směrnice, byly zahrnuty do kategorie „sekundární čištění“.

Zdroj: analýza EÚD.

71

Účetní dvůr konstatuje, že provozní náklady několika zkoumaných čistíren lze dále snížit, což dokládají následující příklady:

—pokud jde o náklady na přepravu a odstraňování kalů, mezi 28 zkoumanými čistírnami jsou značné cenové rozdíly. V devíti případech činily náklady na tunu sušiny přes 100 EUR a v šesti případech byly náklady mezi 50 a 100 EUR na tunu. Cena této nákladové položky hraje významnou úlohu, neboť její podíl na celkových nákladech na provoz čistírny může být značný (v průměru kolem 10 %, ale v krajních případech až 30 % či 50 %),

—u 28 prověřovaných čistíren představovaly náklady na energii průměrně 30 % celkových nákladů. V polovině případů vyráběly čistírny odpadních vod energii z kalů pomocí anaerobní digesce. Ve většině těchto případů byl podíl energie na celkových nákladech pod 30 % průměrem,

—Evropská agentura pro životní prostředí v této souvislosti ve zprávě z roku 2014²⁹ konstatovala, že pokud by se k měření výkonnosti vodohospodářských služeb v Evropě používaly ukazatele, výrazně by se zvýšilo povědomí o související problematice efektivnosti zdrojů. Srovnání takových ukazatelů by bylo prospěšné a mohlo by tvořit základ pro stanovení srovnávacích standardů.

Využívání kalů produkovaných čistírnami městských odpadních vod

72

Při čištění odpadních vod vznikají kaly. Kaly z čistíren odpadních vod se podle směrnice o odpadech považují za odpad³⁰. Podle této směrnice se před odstraňováním odpadů skládkováním, spalováním nebo trvalým uložením dává přednost opětovnému použití, recyklaci a jinému využití³¹. EU podporuje využíváním kalů z čistíren odpadních vod v zemědělství jako hnojiva.

Obrázek 7 – Kaly z čistíren odpadních vod (Česká republika, Blansko)

Zdroj: EÚD.

73

Účetní dvůr zkoumal, zda:

—se kaly znovu používaly, místo aby se odstraňovaly,

—provozovatelé čistíren městských odpadních vod dodržovali koncentrační limity pro určité parametry kalů z čistíren odpadních vod,

—Komise realizovala předchozí doporučení Účetního dvora na toto téma.

Ve třech ze čtyř navštívených členských států se kaly z čistíren odpadních vod znovu používaly, místo aby se odstraňovaly

74

Účetní dvůr u 28 kontrolovaných čistíren posuzoval produkci kalů v roce 2012³² a vycházel při tom z přezkumu smluvních ujednání mezi provozovateli čistíren a společnostmi nakládajícími s odpady a z příslušných účetních údajů. Společnosti nakládající s odpady, které vyprodukované kaly odebíraly, při auditu navštíveny nebyly, aby se prověřilo, že s ním nakládají řádně.

75

Účetní dvůr zjistil, že v České republice, Maďarsku a na Slovensku měly čistírny obvykle smlouvy s jednou nebo s více společnostmi společnosti nakládajícími s odpady, které buďto s kaly nakládaly samy, nebo je předávaly jiným uživatelům. Podle smluv společnosti nakládající s odpady kaly používaly převážně k výrobě kompostu, rekultivaci nebo výrobě bioplynu.

76

V Rumunsku se veškeré kaly z 11 ze 12 zkoumaných čistíren nebo jejich část ukládají na skládky nebo se ponechávají na místě. Ponechávání kalů na místě není z dlouhodobého hlediska udržitelné.

77

Podle rumunské Národní strategie odpadového hospodářství (2003–2013) by se do roku 2020 mělo 50 % kalů používat v zemědělství nebo spalovat. Rumunské orgány v únoru 2012 předložily novou strategii nakládání s kaly z čistíren odpadních vod, která však v době auditu nebyla ještě schválena.

78

Členské státy předložily Komisi údaje o využívání kalů z čistíren odpadních vod platné ke konci roku 2012. Údaje potvrzují, že ve třech ze čtyř navštívených členských států se dává přednost opětovnému použití (viz graf 4).

Graf 4

Použití kalů z čistíren odpadních vod k 31. 12. 2012 vyjádřené jako procento celkového množství vyprodukovaných kalů

Poznámky: V České republice se v roce 2012 použilo asi 32 % kalů k výrobě kompostu (kategorie: opětovné použití: jiné). Na Slovensku se v roce 2012 použilo 63 % kalů na výrobu kompostu (kategorie: opětovné použití: půda a zemědělství). U Rumunska zahrnuje kategorie „odstraňování: jiné“ dočasné uložení na místě.

Zdroj: analýza údajů předložených členskými státy Komisi, kterou provedl EÚD.

Platné koncentrační limity byly ve většině případů dodržovány

79

Podle směrnice o kalech z čistíren odpadních vod, která upravuje používání kalů na zemědělské půdě, musí provozovatelé čistíren odpadních vod monitorovat³³ obsah kalů, aby byly dodrženy koncentrační limity, a to zejména u těžkých kovů.

80

Vnitrostátní právní předpisy mohou navíc jít nad rámec směrnice o kalech z čistíren odpadních vod a předepsat více parametrů a přísnější koncentrační limity a nohou stanovit koncentrační limity i pro jiné využití kalů než na zemědělské půdě. Z analýzy vnitrostátních předpisů, kterou Účetní dvůr provedl, vyplývá, že:

—při používání kalů v zemědělství byly limity stanovené vnitrostátními předpisy ve všech čtyřech členských státech přísnější než limity uložené ve směrnici o kalech z čistíren odpadních vod. Všechny čtyři členské státy rovněž stanovily limity u dalších parametrů, jako je například arsen,

—při používání kalů jako vstupního materiálu pro výrobu kompostu existují v České republice a na Slovensku pro vstupní materiál limity v podobě technické normy,

—u skládkování stanovilo rozhodnutí Rady³⁴ z roku 2002 mezní hodnoty vyluhování pro odpad přijatelný na skládky. Podle českých právních předpisů biologicky rozložitelný odpad s výjimkou komunálního odpadu a kapalný odpad a odpad, který uvolňuje kapalnou fázi (tj. včetně kalů), nelze ukládat na skládky³⁵. Skládkování je povoleno v Maďarsku, Rumunsku a na Slovensku.

81

Jelikož kaly z čistíren odpadních vod lze použít jako vstupní materiál pro výrobu kompostu, analyzoval Účetní dvůr také platné právní předpisy upravující používání kompostu, a konstatuje, že situace se v členských státech liší, neboť na úrovni EU nejsou v současnost stanoveny žádné koncentrační limity (viz tabulka 10).

Tabulka 10

Právní předpisy pro koncentrační limity u kompostu

Česká republika
Maďarsko
Rumunsko
Slovensko

Ano

–kompost na zemědělské půdě

–kompost použitý na rekultivaci

–kompost prodávaný jako hnojivo

Ano

–kompost prodávaný jako hnojivo

Žádné předpisy pro rekultivaci či použití na nezemědělské půdě
Žádné
Ano

–kompost prodávaný jako hnojivo

Žádné předpisy pro rekultivaci či použití na nezemědělské půdě

Zdroj: analýza vnitrostátních předpisů, kterou provedl EÚD.

82

Účetní dvůr zkoumal to, zda 28 čistíren dodržuje koncentrační limity, na základě laboratorních rozborů prováděných provozovateli čistíren v roce 2012. Ze zkoumání vyplývá, že tam, kde limity platily (viz bod 80), dodržovaly je všechny čistírny v České republice, Maďarsku a na Slovensku. V Rumunsku limity dodržovala jedna ze tří čistíren (33 %), jejichž kaly se používaly na zemědělské půdě. U zbylých dvou čistíren rozbory nezahrnovaly všechny parametry. Šest ze sedmi čistíren (86 %), jejichž kaly se ukládaly na skládky, nedodržovalo limit pro sušinu. Kromě toho rozbory u tří z těchto sedmi čistíren (43 %) nezahrnovaly všechny parametry.

83

Chybějící limity pro kaly a kompost pro určité způsoby použití (rekultivace, nezemědělská půda) mohou ohrozit kvalitu půdy a následně i kvalitu vody v důsledku odplavování a odvodňování. Jelikož chybí i kritéria pro kompost prodávaný jako hnojivo, která by měla platnost pro celou EU, nelze zajistit rovnocennou ochranu životního prostředí v celé EU. Jak bylo navíc uvedeno ve studii vypracované pro Komisi, „bylo zjištěno, že nízká kvalita kompostu v některých zemích představuje hlavní překážku dalšího rozvoje trhu“³⁶.

Obrázek 8 – Laboratorní zařízení na provádění testů v čistírně (Maďarsko, Szeged)

Zdroj: EÚD.

S aktualizací směrnice o kalech z čistíren odpadních vod se čeká na to, až Komise zreviduje nařízení o hnojivech

84

Účetní dvůr ve své zvláštní zprávě č. 3/2009³⁷ doporučil, aby Komise zvážila, zda nenadešla vhodná doba pro revizi směrnice o kalech z čistíren odpadních vod. Komise provedla komplexní hodnocení³⁸ několika směrnic o tocích odpadů, včetně směrnice o kalech z čistíren odpadních vod, aby posoudila, zda právní rámec odpovídá svému účelu. Z hodnocení z roku 2014 vyplynul závěr, že směrnice o kalech z čistíren odpadních vod vyvolává „v současné podobě pochybnosti o své relevantnosti. Normy a požadavky stanovené ve směrnici nebyly po téměř 30 let nikdy revidovány či aktualizovány“. Další závěr zní, že budoucí rozhodnutí o přezkumu směrnice by se mělo odložit až do přijetí revidovaného nařízení o hnojivech³⁹.

85

V hodnocení ex post z roku 2010⁴⁰, které se týkalo fungování současného nařízení o hnojivech, byl uveden závěr, že rozsah nařízení je třeba rozšířit, aby se vztahovalo nejen na anorganická hnojiva, ale též na organická hnojiva a půdní přídavky. V hodnocení se rovněž navrhovalo zavést maximální limity pro kontaminující látky přítomné ve hnojivech. V roce 2015 Komise uvažuje o možnosti navrhnout revidované nařízení o hnojivech.

86

V roce 2012 Společné výzkumné středisko Komise přeložilo výsledky celoevropského šetření, které se týkalo výskytu a obsahu vybraných sloučenin v kalech z čistíren odpadních vod. Podle zprávy neexistují vědecké důkazy pro zavedení nových mezních hodnot pro klasické organické znečišťující látky nebo pro nové znečišťující látky s výjimkou látek obsahujících perfluoralkyl⁴¹.

87

Jiné práce a studie⁴² hovoří o možných rizicích souvisejících s mikroplasty. Mikroplasty mohou být v čistírnách odpadních vod do určité míry odstraněny a odstraněné části pak končí v kalech. Když se kaly používají na půdu, mohou se mikroplasty odplavováním z půdy dostat do vodního prostředí.

88

Pokud jde o kompost, Účetní dvůr doporučil ve zvláštní zprávě č. 20/2012⁴³, aby Komise spolu s členskými státy vyvinula normy kvality EU pro kompost, a podpořila tak rozvoj trhu s kompostem. Společné výzkumné středisko Komise zveřejnilo počátkem roku 2014 technický návrh kritérií vymezujících, kdy odpad přestává být odpadem⁴⁴, určených pro biologicky rozložitelný odpad, u něhož se provádí biologické čištění. Ve studii se však doporučovalo kaly z čistíren odpadních vod jako materiál pro kompost a digestát vyloučit. Teprve se uvidí, zda a jak návrh revidovaného znění nařízení o hnojivech navrhovaná kritéria zavede a zda zavede mechanismus pro postupné začleňování kategorií, na něž se technický návrh nevztahuje, například kalů z čistíren odpadních vod.

Finanční udržitelnost čistíren městských odpadních vod spolufinancovaných EU

89

Klíčovým prvkem zajišťujícím finanční udržitelnost vodohospodářských služeb je návratnost nákladů. Finanční udržitelnost je zajištěna tehdy, když příjmy z poskytovaných služeb dostačují na pokrytí provozních nákladů a nákladů na údržbu a na návratnost kapitálových nákladů, aby bylo možno obnovovat investice. Podle rámcové směrnice o vodě (článek 9) měly členské státy do roku 2010 zajistit, aby různá hospodářská odvětví přiměřeně přispívala k úhradě nákladů na vodohospodářské služby. Uživatelé služeb týkajících se odpadních vod přispívají k návratnosti nákladů cenou za odpadní vody (stočné). Kromě toho ze zásady „znečišťovatel platí“⁴⁵ vyplývá, že znečišťovatelé (v tomto případě subjekty vypouštějící odpadní vody, tj. domácnosti a průmyslová zařízení) odpovídají za znečištění, které způsobili, a měli by tudíž nést náklady na snižování tohoto znečištění (v tomto případě čištěním odpadních vod).

90

Jelikož voda není komerčním produktem jako jiné produkty, vypočítává se stočné pomocí mechanismů pro stanovení cen, které jsou obvykle upraveny ve vnitrostátních právních předpisech.

91

Když členské státy stanoví výši stočného, mohou přihlédnout k environmentálním a ekonomickým důsledkům⁴⁶, aby vodohospodářské služby zůstaly dostupné. V pokynech Komise⁴⁷ se jako běžně přijímaná míra cenové dostupnosti uvádí 4 % příjmů domácností, tj. celkové náklady na vodu (vodné a stočné) mohou představovat 4 % příjmů domácností.

92

V pokynech Komise na programová období 2000–2006 a 2007–2013⁴⁸ se požadovalo, aby stočné pokrývalo přinejmenším náklady na provoz a údržbu, jakož i významnou část odpisů aktiv. Odpisy lze považovat za ukazatel, který zastupuje náklady nutné na obnovu infrastruktury v budoucnosti.

93

Na programové období 2014–2020 se dodržování zásady návratnosti nákladů stalo povinným, neboť je nutno splnit předběžnou podmínku. Znamená to, že operační programy na programové období 2014–2020 se schvalují za podmínky „existence […] odpovídajícího podílu různých způsobů využívání vody k návratnosti nákladů na vodohospodářské služby […]“. Vymezení toho, co je „odpovídající“ podíl, však zůstává na uvážení členských států.

94

Účetní dvůr prověřoval, zda:

—stočné pokrývá náklady na odpisy, provoz a údržbu aktiv,

—je ještě možné zvýšit stočné tam, kde náklady na provoz a údržbu nejsou dostatečně pokryty,

—vlastníci infrastruktury nashromáždili dostatečné finanční rezervy umožňující výměnu či obnovu infrastruktury na konci její hospodářské životnosti.

Stočné účtované uživatelům umožnilo plnou návratnost nákladů pouze v 11 % případů

95

Účetní dvůr analyzoval stočné stanovené na rok 2012 u 28 čistíren odpadních vod, které prověřoval. Srovnal nákladové položky zahrnuté do stočného s finančními údaji provozovatelů čistíren a vlastníků infrastruktury. Účetní dvůr zjistil, že náklady se v plném rozsahu vrátily jen ve třech případech (11 %). V ostatních 89 % případů byla návratnost nákladů jen částečná.

96

Účetní dvůr konstatuje, že ve třech členských státech platí zvláštní právní předpisy, které míru návratnosti nákladů omezují:

—v České republice⁴⁹ a na Slovensku⁵⁰ jsou náklady na odpisy, které se vztahují na část aktiv financovanou z dotace (EU i vnitrostátní), plně nebo částečně vyloučeny,

—v Maďarsku bylo stočné v roce 2013 sníženo⁵¹ a na Slovensku je zvyšování stočného omezeno⁵².

97

Vzhledem k této situaci podle Účetního dvora také hrozí, že provozovatelé čistíren, aby zachovali krátkodobou rentabilitu, nebudou provádět nutnou údržbu. To by však mohlo přispět ke snížení provozní udržitelnosti čistíren. To, zda náklady na údržbu v roce 2012 odpovídaly skutečným potřebám údržby, se v rámci tohoto auditu neposuzovalo.

98

Další skutečností, která může mít na stanovení stočného vliv, je způsob, jakým se stanoví grant EU na infrastrukturní projekt. Grant EU je odůvodněný jen tehdy, když příjmy vytvářené projektem nepokrývají investici a provozní náklady. Tuto mezeru ve financování (tj. rozdíl mezi diskontovanými investičními náklady a diskontovanými čistými příjmy), kterou je třeba odhadnout pomocí analýzy nákladů a přínosů, lze pak financovat z veřejných prostředků (včetně grantů EU). Tento postup má na uplatňování zásady návratnosti nákladů demotivační účinek, neboť znamená, že čím vyšší jsou příjmy z činností souvisejících s odpadními vodami (tj. čím vyšší je stočné), tím nižší grant může investor očekávat.

99

V programovém období 2014–2020, na rozdíl od předchozích období, žadatelé o grant EU nemusí nutně⁵³ u svých projektů analýzu nákladů a přínosů provádět, aby stanovili mezeru ve financování. Namísto toho lze použít paušální procentní sazbu čistých příjmů, kterou nařízení stanoví na 25 %⁵⁴. Mezera ve financování tak bude 75 % bez ohledu na příjmy, které projekt vytváří. Jinými slovy, pokud je stočné nastaveno tak, že vytvářené příjmy pokrývají více než 25 % nákladů, grant se odpovídajícím způsobem nesníží.

Stočné bylo pod úrovní cenové dostupnosti zmiňované Komisí v 92 % případů, kdy byla návratnost nákladů jen částečná

100

Průměrné stočné v roce 2012 ve čtyřech navštívených členských státech je uvedeno v grafu 5.

101

Ve 23 z 25 případů (92 %), v nichž nebylo dosaženo plné návratnosti nákladů, byly celkové poplatky zaplacené uživateli za služby v oblasti pitné vody a odpadních vod nižší než míra cenové dostupnosti ve výši 4 % příjmů domácnosti, kterou zmiňuje Komise. V sedmi případech z nich (30 %) bylo stočné nižší, než průměrné stočné v členském státě.

Graf 5

Průměrné stočné v roce 2012

Pozn.: Stočné bylo převedeno na euro těmito směnnými kurzy: 1 EUR = 291,86 HUF, 25 CZK a 4,45 RON.

Zdroj: Údaje poskytly národní statistické úřady České republiky a Maďarska, slovenský Výskumný ústav vodného hospodárstva a rumunské orgány.

Finanční rezervy nedostačují na obnovu infrastruktury

102

Obnovu infrastruktury musí obvykle zajišťovat její vlastník⁵⁵. Vlastníci vytvářeli rezervy⁵⁶ na financování obnovy u 12 z 28 kontrolovaných čistíren odpadních vod (43 %). Situace se lišila (viz tabulka 11) podle zvolené organizační struktury pro provozování služeb v oblasti odpadních vod. Když je vlastníkem obec a neexistuje právní závazek vést oddělené účetnictví pro správu vodohospodářské infrastruktury, jsou příjmy a výdaje z této činnosti sloučeny s příjmy a výdaji z jiných činností obce.

103

U prověřovaných čistíren i tehdy, když byly rezervy vytvořeny nebo se o prostředcích účtovalo odděleně, kvůli povaze uplatňované politiky stočného nebudou rezervy na zajištění budoucí obnovy infrastruktury dostačovat (viz body 95 a 96).

104

Pokud jde o finanční situaci provozovatelských společností, právní předpisy upravující stanovení stočného (v Maďarsku takové předpisy nejsou) vytváření zisku umožňují⁵⁷, což je podmínka pro vytváření rezerv. Veškerý kapitál 26 provozovatelských společností (93 %) nebo jeho většina je ve veřejném vlastnictví, přičemž vlastníky jsou obvykle tytéž obce, které vlastní i infrastrukturu.

105

Prakticky ve všech případech provozovatelské společnosti, které často spravují i úpravny pitné vody a více než jednu čistírnu odpadních vod, byly schopny určité finanční rezervy vytvořit. Tyto prostředky by mohly být použity na financování obnovy infrastruktury, pokud je vlastníci provozovatelských společností nepoužijí na jiné potřeby než vodní hospodářství. Ve skutečnosti devět z 28 provozovatelských společností (32 %) v období 2010 až 2012 vyplatilo dividendy.

Tabulka 11

Stav, pokud jde o finanční rezervy vytvořené vlastníky infrastruktury

Vlastníkem je obec (nebo skupina obcí)
Vlastníkem je společnost založená obcí (nebo skupinou obcí)

Společnost čistírnu neprovozuje
Společnost čistírnu také provozuje

19 případů (68 %)
4 případy (14 %)
5 případů (18 %)

Rezervy vytvořeny
16 % Ano
84 % Neuvedeno nebo žádné rezervy
Ano
Ano
(viz bod 105)

Rezervy jsou dostatečné
Ne
Ne
Ne

13Za individuální systém lze například považovat kalovou jímku.

14Oblasti takto vymezené na základě kritérií obsažených ve směrnici o čištění městských odpadních vod (viz glosář).

15Celkovým dusíkem se rozumí součet dusíku stanoveného Kjeldahlovou metodou (organický dusík + NH₃), dusičnanového (NO₃) dusíku a dusitanového (NO₂) dusíku.

16Údaje předložené v roce 2014 zachycující situaci k referenčnímu datu 31. 12. 2012 v případě České republiky, Rumunska a Slovenska a 31. 12. 2011 v případě Maďarska.

17Kontrola dodržování právních předpisů se provádí hierarchickým způsobem. To znamená, že nesplnění povinností, pokud jde o odvádění odpadních vod (článek 3 směrnice), má za následek nesplnění povinností zajistit čištění (článek 4 a v příslušných případech i článek 5), přestože normy kvality odtokové vody splňují požadavky směrnice. Podobně aglomerace, jež neplní normy kvality sekundárního čištění, nemůže být považována za aglomeraci dodržující článek 5 (přísnější stupeň čištění).

18Poslední zveřejněná zpráva: Sedmá zpráva o provádění směrnice o čištění městských odpadních vod, COM(2013) 574 final ze dne 7. srpna 2013.

19V případě Rumunska k referenčnímu datu 31. 12. 2009 dosud nenastala žádná z jeho průběžných lhůt, takže nebylo možno konstatovat nedodržení předpisů. Nicméně podle stavu k 31. 12. 2012 (viz tabulka 3), Rumunsko nedodrželo svou první lhůtu v roce 2010.

20Článek 93 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 25).

21Poměr mezi množstvím odpadních vod a množstvím dešťových vod.

22Průtok, který by měla čistírna být schopna vyčistit za suchého počasí, tj. když nejsou žádné srážky.

23S výjimkou laboratoří a subjektů působících ve zdravotnictví a zvěrolékařství.

24Odpovídá to množství vypuštěnému nad rámec dohodnutého množství (objem se vynásobí koncentrací vyjádřenou například v mg/l).

25Smlouvy obvykle stanoví standardní časové období (od pěti do 30 dní podle smlouvy) pro případ, kdy přesné časové období, během něhož byly koncentrační limity překročeny, nelze určit.

26Srovnání mezi objemem znečištění (vyjádřeným v PE), který byl skutečně vyčištěn za rok, a objemem znečištění, který je čistírna schopna vyčistit (viz příloha II, sloupec „Projektovaná kapacita v PE“).

27Jelikož přítok může obsahovat jak odpadní vody, tak čistou vodu (tj. srážkové vody a podzemní vody, které nevyžadují čištění), při hodnocení využívání kapacity se zohledňoval i podíl čisté vody.

28Součet těchto nákladů: náklady na práci, náklady na materiál (včetně nákladů na chemický materiál), náklady na energii, náklady na přepravu a odstranění kalů a další náklady. V kategorii „další náklady“ se braly v úvahu jen náklady na údržbu prováděnou externími subjekty a náklady na laboratorní rozbory prováděné externími subjekty. Náklady na odpisy například zahrnuty nebyly.

29Technická zpráva č. 5/2014 Performance of water utilities beyond compliance (Výkonnost vodohospodářských služeb nad rámec dodržování předpisů).

30Směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 98/2008 ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).

31Hierarchie způsobů nakládání s odpady, kterou zavádí článek 4 směrnice (ES) č. 98/2008.

32Kaly vyprodukované prověřovanými čistírnami odpadních vod ve čtyřech členských státech představují následující podíl na celkové produkci kalů: 0,78 % v České republice, 45 % v Maďarsku, 52 % v Rumunsku a 10 % na Slovensku.

33Parametry, koncentrační limity a roční počet vzorků, které musí být podrobeny laboratornímu rozboru, stanoví článek 9 a příloha II směrnice 86/278/EHS.

34Rozhodnutí Rady 2003/33/ES ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví kritéria a postupy pro přijímání odpadů na skládky podle článku 16 a přílohy II směrnice 1999/31/ES (Úř. věst. L 11, 16.1.2003, s. 27).

35Vyhláška č. 294/2005 Sb.

36Assessment of feasibility of setting bio-waste recycling targets in the EU, including subsidiarity aspects (Posouzení proveditelnosti stanovení cílů pro recyklaci biologického odpadu v EU včetně aspektů subsidiarity), závěrečná zpráva z 31.3.2011, kterou podle rámcové smlouvy ENV.G.4/FRA/2008/0112 vypracoval vito vision on technology ve spolupráci s Bio Intelligence Service a ARCADIS.

37Zvláštní zpráva č. 3/2009 „Účelnost výdajů na čištění odpadních vod v rámci strukturálních opatření v programových obdobích 1994–1999 a 2000–2006“ (http://eca.europa.eu).

38SWD(2014) 209 final ze dne 2. července 2014 „Hodnocení ex post pěti směrnic o tocích odpadů“.

39Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech (Úř. věst. L 304, 21.11.2003, s. 1).

40Závěrečná zpráva Evaluation of Regulation (EC) 2003/2003 relating to fertilisers (Hodnocení nařízení (ES) č. 2003/2003 o hnojivech), které pro Komisi vypracovalo Centre for Strategy and Evaluation Services, listopad 2010.

41Toxické syntetické chemické látky.

42Viz například: 1) pilotní studie, kterou provedl Alfred-Wegener-Institut, tisková zpráva z 30.10.2014 (www.awi.de) a 2) studie o potenciálních rizicích mikroplastů ve sladkovodním prostředí, zveřejněná 29.9.2013 on www.stowa.nl (Stichting Toegepast Onderzoek Waterbeheer).

43Zvláštní zpráva č. 20/2012 „Je financování strukturálních opatření určené na projekty v oblasti infrastruktury pro nakládání s komunálním odpadem účelné, a pomáhá tak členským státům plnit cíle odpadové politiky EU?“ (http://eca.europa.eu).

44Kritéria, která musí určité vymezené odpady splnit, aby přestaly být odpady.

45Čl. 191 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (konsolidované znění).

46Článek 9 rámcové směrnice o vodě.

47Nové programové období 2007–2013: Metodické pokyny pro provedení analýzy nákladů a přínosů, pracovní dokument 4, 08/2006.

48The new programming period 2000-2006: Technical paper 1 - Application of the polluter pays principle Differentiating the rates of Community assistance for Structural Funds, Cohesion Fund and ISPA infrastructure operations (Nové programové období 2000–2006: Technický dokument 1 – Uplatňování zásady „znečišťovatel platí“ – Diferencování míry podpory Společenství u infrastrukturních operací strukturálních fondů, Fondu soudržnosti a nástroje ISPA) (6. 12. 1999). Pokud jde o programové období 2007–2013, viz předchozí poznámka pod čarou.

49U projektů spolufinancovaných EU by se mělo stočné zvyšovat až do zajištění úplné amortizace, avšak s přihlédnutím k míře cenové dostupnosti (stanovené jako 2 % příjmů domácnosti).

50Odpisy části aktiv, která byla pořízena z dotace před rokem 2011, nejsou do výpočtu stočného zahrnuty. Avšak v souladu s vyhláškou z roku 2011 lze zohlednit odpisy všech aktiv pořízených od roku 2011 v maximální výši 2 % (což odpovídá životnosti 50 let). Komise schválila tzv. velké projekty spadající do programového období 2007–2013 teprve tehdy, když byla schválena vyhláška z roku 2011, neboť podle jejího stanoviska nezajišťovala předchozí právní úprava udržitelnost.

51V Maďarsku rozhodovaly o výši stočného do roku 2011 obce. Podle novelizovaných předpisů bylo možno stočné v roce 2012 zvýšit nejvýše jen o 4,2 % oproti stočnému roku 2011. Stočné v roce 2013 (v první polovině roku) muselo být shodné se stočným roku 2012 a stočné v druhé polovině roku 2013 a v roce 2014 nemohlo být vyšší než 90 % stočného roku 2012.

52Stočné v roce 2014 zůstane v platnost i v roce 2015 a 2016, pokud se hospodářské parametry výrazně nezmění tak, že by vyžadovaly a zdůvodňovaly úpravu cen.

53U tzv. velkých projektů, které schvaluje Komise (viz bod 10) povinnost zůstává. V programovém období 2014–2020 se jedná o projekty, jejichž celkové způsobilé náklady přesahují 50 milionů EUR.

54Čl. 61 odst. 3 a příloha V nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

55Jsou-li vlastník a provozovatel infrastruktury různé subjekty, příjmy z čištění odpadních vod připadají provozovateli. Z těchto příjmů musí provozovatel uhradit své náklady na provoz a údržbu a nájemné vlastníkovi infrastruktury. Nájemné stanovené v nájemní smlouvě by mělo pokrývat náklady na odpisy a další náklady, které vlastníkovi vzniknou.

56Účtované v rozvaze jako rezervy a/nebo nerozdělený zisk.

57V České republice předpisy stanoví, že by zisk měl být přiměřený. V roce 2013 byl vzorec pro výpočet přiměřeného zisku stanoven zákonem. Na Slovensku je zisk omezen na určitou částku na m³.

Závěry a doporučení

106

Výdaje na čistírny městských odpadních vod z Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti během programových období 2000–2006 a 2007–2013 hrály rozhodující úlohu v pokroku členských států při plnění požadavků směrnice o čištění městských odpadních vod. Avšak ve všech čtyřech členských státech, kterých se tato zpráva týká, byla zaznamenána zpoždění a prostředky EU se čerpaly pomalu. Téměř ve všech spolufinancovaných čistírnách městských odpadních vod se odpadní vody čistily dostatečně, ale Účetní dvůr konstatuje, že asi třetina z nich je naddimenzovaných. Ve většině navštívených členských států byly vnitrostátní požadavky na odtokovou vodu přísnější, než stanoví směrnice, což naznačuje, že by mohlo být záhodno směrnici revidovat. Účetní dvůr rovněž zjistil nedostatky, pokud jde o odlehčování a zpracování kalů. Také stočné je v mnoha případech příliš nízké na to, aby zaručilo finanční udržitelnost spolufinancované infrastruktury.

Dodržování lhůt stanovených směrnicí o čištění městských odpadních vod

107

Všechny čtyři členské státy, o nichž zpráva pojednává, při plnění požadavků směrnice o čištění městských odpadních vod výrazně pokročily, avšak v konkrétních oblastech vznikla zpoždění:

—lhůty pro odvádění odpadních vod v aglomeracích s PE vyšším než 2 000 (kde platí požadavky na odtokovou vodu) byly dodrženy ve všech čtyřech členských státech s výjimkou Rumunska, které lehce zaostává za svými průběžnými lhůtami. Právní předpisy zajišťující napojení domácností na stávající stokové soustavy platí ve všech čtyřech členských státech. Účinné prosazování těchto povinností však příslušným vnitrostátním orgánům činí potíže, neboť jsou neurčité,

—žádný za navštívených členských států nedodržel lhůty pro čištění vody v aglomeracích s PE vyšším než 2 000. Účetní dvůr rovněž zjistil, že počet těchto aglomerací se v některých navštívených členských státech významně snížil. Požadavky směrnice tak muselo plnit méně aglomerací,

—o aglomeracích s PE nižším než 2 000, kam rovněž proudí prostředky EU, má Komise jen částečné informace, jelikož není zavedeno žádné výkaznictví a informace poskytované členskými státy v plánech povodí nejsou úplné.

108

Komise v současné době sleduje situaci s dodržováním směrnice o čištění městských odpadních vod ve třech ze čtyř zemí, kterých se tato zpráva týká. Z analýzy Účetního dvora vyplývá, že se jedná o zdlouhavý proces: členské státy mají obvykle asi 18 (a v některých případech 30) měsíců na to, aby údaje předložily Komisi, a Komisi pak trvá dalších 18 měsíců, než dokončí svou analýzu a příslušné zprávy.

Doporučení 1

Komise by měla:

a)vyžadovat, aby aglomerace s PE nižším než 2 000, které mají stokové soustavy, informovaly o tom, zda jsou odpadní vody náležitě čištěny v souladu s požadavky článku 7 směrnice o čištění městských odpadních vod, a pokud tomu tak není, o tom, zda byla do plánů povodí začleněna vhodná opatření;

b)ověřovat zprávy členských států o počtu aglomerací s PE vyšším a nižším než 2 000 PE, pokud nastaly významné změny, především z jedné kategorie do jiné. Toto ověřování by se mohlo stát součástí procesu sledování členských států Komisí;

c)mít členské státy k tomu, aby stanovily jasnou právní povinnost domácností připojit se ke stávajícím stokovým soustavám. Informace o míře připojení domácností by se měly stát součástí pravidelného podávání zpráv;

d)zkrátit dobu potřebnou k posouzení plnění směrnice o čištění městských odpadních vod tím, že bude od členských států požadovat, aby vykazovaly údaje do šesti měsíců (v souladu s článkem 15 směrnice) od data, k němuž chce Komise znát situaci ohledně plnění směrnice (referenční datum). Komise by se měla také snažit zkrátit dobu, kterou potřebuje na předkládání svých vlastních zpráv;

e)prověřit, zda se problémy s příliš dlouhými vykazovacími obdobími nevyskytují i u jiných směrnic souvisejících s životním prostředím.

Využívání prostředků EU, které byly k dispozici na programové období 2007–2013

109

Členské státy schvalovaly a prováděly projekty v oblasti čištění odpadních vod, které byly spolufinancovány EU během programového období 2007–2013, se značnými zpožděními. Hrozí tak, že členské státy přijdou o prostředky EU, které jsou k dispozici, a může dojít k tomu, že budou muset uvolnit jiné prostředky (vnitrostátní nebo soukromé), aby se řada projektů dokončila.

110

Nejméně dva členské státy ze čtyř navštívených odhadly zbývající prostředky, které jsou nutné na dokončení projektů tak, aby byla splněna směrnice, ve výši, která přesahuje rozpočtové prostředky, které jsou v rámci operačních programů na období 2014–2020 v oblasti životního prostředí k dispozici.

Doporučení 2

Komise by měla:

a)od členských států požadovat aktualizované informace o částkách, které budou potřebovat, aby bylo možné splnit lhůty stanovené ve směrnici o čištění městských odpadních vod u aglomerací s PE vyšším než 2 000 a u aglomerací s PE nižším než 2 000, které mají stokové soustavy;

b)od členských států požadovat, aby zajistily, aby aglomerace, které směrnici neplní, realizovaly ty projekty, které povedou k jejímu plnění.

Účinnost čistíren městských odpadních vod spolufinancovaných EU

Výkonnost čistíren městských odpadních vod

111

Odtoková voda ze všech čistíren městských odpadních vod vyhovovala koncentračním limitům směrnice o čištění městských odpadních vod tam, kde platila. Ve dvou členských státech buďto dosud neuplynula lhůta pro jejich uplatnění, nebo mezní hodnoty neplatily pro jednotlivé čistírny. Limity stanovené v povoleních dodržovalo 89 % čistíren. Účetní dvůr rovněž zjistil, že tyto limity vycházejí z vnitrostátních předpisů nebo povolení pro čistírny, které v některých případech stanoví limity, které jsou přísnější než limity ve směrnici.

112

U odlehčování, k němuž dochází při silných deštích a které ovlivňuje kvalitu vody v recipientech, chybí obecně informace o jeho kvantitě a o parametrech kvality vody. Účetní dvůr konstatuje, že Komise nedávno na toto téma zahájila studii.

113

Ve většině případů (89 %) provozovatelé čistíren kontrolovali na vzorcích dodržování koncentračních limitů u odpadních vod vypouštěných průmyslovými zařízeními. Na Slovensku však provozovatelé čistíren výsledky svých kontrol (které bylo možno provádět jen jednou za rok) nedoplňovali žádostí o poskytnutí výsledků vlastních kontrol prováděných samotnými průmyslovými zařízeními.

114

Kolem třetiny zkoumaných čistíren městských odpadních vod je naddimenzovaných a některé z nich čistí příliš velký podíl podzemních vod. Je to způsobeno jak nedostatky v technickém řešení čistíren (například nerealistické předpoklady o potřebách čištění odpadních vod z domácností a průmyslu), tak změnami obyvatelstva poté, co práce začaly.

115

Výrazné rozdíly v provozních nákladech čistíren (především na energii a přepravu a zneškodňování kalů) naznačují, že tyto náklady lze snížit.

Doporučení 3

Komise by měla:

a)posoudit, zda jsou koncentrační limity ve směrnici přiměřené, a zohlednit při tom technologické zlepšení dosažené od roku 1991, kdy byla směrnice o čištění městských odpadních vod přijata;

b)posoudit, zda pravidla o počtu a četnosti kontrol, které provádějí vnitrostátní orgány kontroly životního prostředí, a pokuty, které platí průmyslová zařízení za nedodržování koncentračních limitů, mají dostatečný odrazující účinek v souladu se sdělením Komise⁵⁸;

c)posoudit, zda není potřeba požadovat od členských států povinné měření odlehčování, a také stanovení pravidel pro povolený počet a kvalitu odlehčení;

d)neschvalovat velké projekty a požadovat, aby členské státy projekty v rámci operačního programu neschvalovaly, pokud se při projektování velikosti čistírny odpadních vod nezohlední možnost, že by se snížilo prosakování podzemních vod: náklady na investice do vodotěsnosti stokové soustavy mohou být nižší než náklady na investice do čistírny s větší kapacitou;

e)podporovat členské státy, aby zkoumaly a šířily informace o úsporách nákladů, kterých lze například dosáhnout využíváním potenciálu kalů z čistíren odpadních vod na výrobu energie nebo využíváním kalů jako cenné suroviny pro získávání fosforu. V této souvislosti by se také mohlo jednat o výzvu určenou provozovatelům čistíren odpadních vod, aby se účastnili srovnání čistíren s cílem určit, v které čistírně lze ještě zvýšit nákladovou efektivitu, a o stanovení těch nákladových položek, na něž je třeba se zaměřit.

Využívání kalů produkovaných čistírnami městských odpadních vod

116

Opětovnému použití kalů z čistíren odpadních vod se dává přednost ve třech ze čtyř zkoumaných členských států. V Rumunsku se však většina kalů ukládá na skládky nebo ponechává na místě, což není z dlouhodobého hlediska udržitelné.

117

Když se kaly používají na zemědělské půdě nebo ukládají na skládky, pro určité látky, jako jsou těžké kovy, jsou na úrovni EU stanoveny koncentrační limity. U těchto druhů vyžití bylo monitorování členských států obecně dostatečné s výjimkami v Rumunsku. Situace se liší u jiných druhů využití (například kaly jako vstupní materiál pro kompost nebo jeho použití na nezemědělské půdě). Zde nejsou na úrovni EU na ochranu životního prostředí stanoveny žádné požadavky. Účetní dvůr konstatuje, že Komise také považuje směrnici o kalech z čistíren odpadních vod v tomto ohledu za zastaralou, ale hodlá nejprve aktualizovat nařízení o hnojivech.

Doporučení 4

Komise by měla:

a)podmínit konečnou platbu na velké projekty schválené v rámci operačního programu existencí vhodného řešení pro opětovné použití kalů z čistíren odpadních vod a požadovat, aby členské státy u projektů, které schvalují na své úrovni, postupovaly stejně. To by bylo možné provést tak, že by se do grantových dohod na programové období 2014–2020 vložilo zvláštní ujednání.

b)přezkoumat vhodnost vymezených znečišťujících látek a koncentračních limitů a na tomto základě navrhnout úpravu směrnice o kalech z čistíren odpadních vod nebo jakékoli jiné směrnice či nařízení, které se zabývá odpadními vodami nebo problematikou kvality půdy, a požadovat, aby členské státy u jakéhokoli druhu opětovného použití kalů zajistily spolehlivé monitorování znečišťujících látek.

Finanční udržitelnost čistíren městských odpadních vod spolufinancovaných EU

118

Stočné účtované domácnostem a průmyslovým podnikům bylo u 89 % čistíren příliš nízké na to, aby umožnilo obnovu infrastruktury na konci její předpokládané hospodářské živostnosti. Ve většině případů je stočné stále výrazně pod úrovní cenové dostupnosti stanovené jako 4 % příjmů domácností. Tato situace je zčásti způsobena vnitrostátními právními předpisy: ve dvou členských státech nelze při stanovení stočného vzít v úvahu náklady na odpisy v plném rozsahu a ve dvou členských státech je roční nárůst stočného omezen stropem. Když se náklady v plném rozsahu nevrátí od uživatelů služeb v oblasti odpadních vod, nevrácenou část budou muset uhradit ostatní, což bude většinou široká veřejnost na základě zaplacených daní. Kromě toho mohou provozovatelé čistíren v důsledku tohoto stavu omezit běžnou údržbu, čímž se zkrátí hospodářská životnost aktiv nebo se zhorší kvalita čištění odpadních vod.

119

Ve dvou třetinách případů, které Účetní dvůr prověřoval, nebyly dostupné žádné informace o tom, zda vlastníci infrastruktury shromáždili dostatečné finanční rezervy na údržbu a případnou obnovu infrastruktury pro vodu a odpadní vodu. Tento stav je způsoben zaměnitelností zdrojů, když jsou vlastníky obce. Provozovatelé čistíren vytváří určité rezervy z kumulovaných zisků.

Doporučení 5

Komise by měla:

a)podpořit členské státy, aby zavedly zodpovědnou politiku stočného a případně přizpůsobily právní předpisy upravující poplatky v oblasti vody tak, aby stočné nemohlo být nižší než obecně přijímaná míra cenové dostupnosti ve výši 4 %;

b)mít členské státy k tomu, aby dohlížely na to, že vlastníci, například obce, zajistí dostatečné prostředky na nutnou údržbu a obnovu infrastruktury pro odpadní vodu.

Tuto zprávu přijal senát II, jemuž předsedá Henri GRETHEN, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 10. června 2015.

Za Účetní dvůr

předseda
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

58COM(2012) 95 final – sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Větší využití potenciálu opatření EU v oblasti životního prostředí: budování důvěry prostřednictvím lepších znalostí a lepší schopnosti reakce“.

Přílohy

Příloha I

Prostředí čištění městských odpadních vod

Source: ECA.

Příloha II

Seznam prověřovaných čistíren odpadních vod

Členský stát
Místo
Projektovaná kapacita v PE
Celkové výdaje¹
(v EUR)
Grant EU celkem
(v EUR)
Grant jako % celkových výdajů

Česká republika

Bludov
4 115
38 312 039,31
26 818 427,32
70%

Zubří
47 000
43 395 472,68
29 508 921,03
68%

Bzenec
22 607
27 294 593,37
17 732 842,00
65%

Blansko
29 376
27 294 593,37
17 732 842,00
65%

Maďarsko

Segedín
230 000
94 637 207,86
33 325 000,00
35%

Zalaeger-Szeg
180 000
48 350 946,27
36 263 208,96
75%

Györ
375 000
17 560 130,00
7 250 000,00
41%

Dunakeszi
82 500
2 954 395,00²
(HUF 914 976 000)
1 942 002,00²
(HUF 601 438 000)
66%

Budapešt
1 600 000
438 526 042,48
278 661 500,00
64%

Debrecín
675 000
87 304 362,28
50 636 530,12
58%

Šoproň
165 000
18 594 829,58
9 297 414,79
50%

Rumunsko

Braila
247 700
43 984 313,64
32 988 235,23
75%

Bukurešť Glina
1 654 110
105 765 515,60
68 747 585,14
65%

Buzau
235 000
26 964 178,91
19 953 492,39
74%

Konstanca sever
308 125
69 251 771,60
49 669 303,00
72%

Craiova
385 000
71 894 883,75
52 783 500,00
73%

Galati
360 000
72 053 837,40
42 000 000,00
58%

Iasi
933 300
45 550 042,28
34 162 531,71
75%

Oradea
250 000
18 570 208,73
12 999 145,77
70%

Pitesti
320 000
46 879 803,82
31 312 500,00
67%

Ramnicu Valcea
130 000
28 119 004,10
21 089 253,08
75%

Satu Mare
180 000
31 789 308,31
22 570 408,90
71%

Temešvár
440 000
41 187 160,13
29 242 884,13
71%

Slovensko

Trenčín
30 000
7 935 751,09
3 967 875,55
50%

Považská Bystrica
45 000
12 299 508,09
6 149 754,04
50%

Trnava
211 700
29 711 033,08
10 193 516,00
34%

Vranov
34 900
51 823 026,31
34 020 640,00
66%

Prešov
91 275
65 699 239,14
40 566 608,00
62%

1Některé projekty zahrnovaly několik dílčích projektů (například modernizaci čistíren odpadních vod v několika lokalitách a výstavbu stokových soustav v několika lokalitách), takže celkové výdaje se vztahují k projektu jako celku, a nikoli jen k prověřované čistírně odpadních vod.

2Částka v HUF byla převedena na EUR tímto směnným kurzem: 1 EUR = 309,7 HUF (průměr roku 2014).

Příloha III

Lhůty pro provádění směrnice o čištění městských odpadních vod

Členský stát
Průběžná cílová data
Konečná lhůta přechodného období

Česká republika
1. květen 2004 – 18 aglomerací s PE >10 000
31. prosinec 2006 – 36 aglomerací
31. prosinec 2010

Maďarsko
31. prosinec 2008 – aglomerace v citlivých oblastech s PE >10 000
31. prosinec 2010 – aglomerace v normálních oblastech s PE >15 000
31. prosinec 2015
31. prosinec 2008 – pro biologicky rozložitelný průmyslový odpad ze zařízení v průmyslových odvětvích uvedených v příloze III směrnice

V roce 2009 se Maďarsko zavázalo splnit čl. 5 odst. 4 směrnice do r. 2018.

Rumunsko
Stokové soustavy
31. prosinec 2010 – 61 % zatížení v PE
31. prosinec 2013 – 69 % zatížení v PE
31. prosinec 2015 – 80 % zatížení v PE
31. prosinec 2013 – všechny aglomerace s PE > 10 000
31. prosinec 2018

Sekundární čištění nebo ekvivalent (nebo přísnější stupeň čištění v citlivých oblastech)
31. prosinec 2010 – 51 % zatížení v PE
31. prosinec 2013 – 61 % zatížení v PE
31. prosinec 2015 – 77 % zatížení v PE
31. prosinec 2015 – všechny aglomerace s PE > 10 000

Slovensko
31. prosinec 2004 – 83 % celkového biologicky rozložitelného zatížení
31. prosinec 2008 – 91 % celkového biologicky rozložitelného zatížení
31. prosinec 2010 – všechny aglomerace s PE > 10 000
31. prosinec 2012 – 97 % celkového biologicky rozložitelného zatížení
31. prosinec 2015

Odpovědi Komise

Shrnutí

III

Komise v současné době nezamýšlí zvýšit úsilí spojené s podáváním zpráv podle směrnice 91/271/EHS o čištění městských odpadních vod, pokud jde o aglomerace s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE, neboť tyto aglomerace nejsou podle článků 3, 4 a 5 uvedené směrnice povinny tyto vody odvádět a čistit. Podle směrnice 2000/60/ES (rámcová směrnice o vodě) však Komise žádá členské státy, aby určité informace poskytovaly bez ohledu na velikost aglomerací. Kvalitu podávaných zpráv by kromě toho měl zlepšit pilotní program „strukturovaný rámec pro provádění a poskytování informací“ (viz odpověď Komise k bodu 29).

Komise připomíná, že u aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 2 000 PE již právní rámec stanoví, že domácnosti musí být připojeny k sítím nebo mít zaveden individuální nebo jiný vhodný systém.

IV

Hlavními cíli Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a Fondu soudržnosti v programovém období 2007–2013 je snížit rozdíly v úrovni sociálně-ekonomického rozvoje regionů EU a nikoli nutně přispívat ke splnění lhůt podle směrnice o čištění městských odpadních vod, což spadá do odpovědnosti dotyčných členských států, a to nezávisle na výši přidělených finančních prostředků. Příspěvek z EFRR/Fondu soudržnosti v období 2007–2013 přitom skutečně nemusí ke splnění všech potřeb stačit, pokud jde o dodržení lhůt v oblasti kanalizační infrastruktury stanovených ve směrnici o čištění městských odpadních vod.

Co se týče potřeby sladit podávání zpráv s pokrokem dosaženým při provádění směrnice o čištění městských odpadních vod, má Komise za to, že podle článku 17 uvedené směrnice členské státy takové informace zpřístupňují a v případě změn každé dva roky aktualizují.

V

Pokud jde o velikost čistíren, je Komise toho názoru, že rozhodnutí o jejich velikosti závisí na členských státech, neboť směrnice o čištění městských odpadních vod nestanoví žádné specifikace ohledně rozměrů čistíren (viz odpověď Komise k bodu 65).

Obecně může být velikost čistíren určena několika faktory včetně bezpečnostní rezervy, aby bylo možné vždy dodržet směrnici o čištění městských odpadních vod, přičemž tyto faktory musí zohledňovat sezónní činnosti/odchylky, jako jsou cestovní ruch, průmyslové činnosti nebo silný tok dešťové vody a rezerva pro možné budoucí připojení dalších sídel, růst počtu obyvatel atd.

Od roku 2007 je cílem zapojení struktury JASPERS (Společná pomoc při podpoře projektů v evropských regionech) pomáhat členským státům se zlepšováním kvality žádostí týkajících se významných projektů včetně jejich technických charakteristik, a to dříve, než jsou předloženy za účelem získání grantů na jejich financování z fondů.

K otázce přelití („odlehčování“) viz odpověď Komise k bodům 54 to 56.

Pokud jde o posouzení koncentračních limitů, viz odpovědi Komise k bodu 49 a doporučení 3 písm. a).

VI

Komise toto doporučení Účetního dvora přijímá.

VII

Komise toto doporučení přijímá a domnívá se, že je částečně provedeno, neboť od členských států se prostřednictvím čl. 9 odst. 1 rámcové směrnice o vodě a prostřednictvím předběžné podmínky 6.1 v příloze XI nařízení o společných ustanoveních č. 1303/2013 vyžaduje, aby prováděly vhodnou politiku v oblasti poplatků za vodu.

Komise má kromě toho za to, že míra cenové dostupnosti 4 % je orientační.

Druhou část tohoto doporučení (tj. že by měl být k dispozici dostatek finančních prostředků pro nutnou údržbu a obnovu) však Komise nepřijímá, neboť za situace, kdy neexistuje konkrétní právní rámec, spadá odpovědnost za zajištění dostupnosti finančních prostředků na údržbu a obnovu do působnosti vlastníků a/nebo provozovatelů kanalizační infrastruktury, a tedy do působnosti členských států.

Připomínky

22

Komise v současné době analyzuje obdržené odpovědi na zmíněné formální dotazy, jež těmto členským státům položila. V souvislosti s tím Komise analyzuje, zda je zapotřebí nějaká následná kontrola, pokud jde o prokázání rovnocennosti ochrany životního prostředí u individuálních systémů.

23

Komise konstatuje, že tato poznámka je určena příslušným členským státům. Směrnice o čištění městských odpadních vod nereguluje připojení domácností k veřejné kanalizaci. Je na členských státech, aby prostřednictvím svých vnitrostátních právních předpisů provedly připojení nebo použily individuální nebo jiné vhodné systémy, a zajistily tak soulad s článkem 3 směrnice o čištění městských odpadních vod.

26

Tato součinnost mezi Maďarskem a Rumunskem vyplývá z možnosti, kterou poskytuje článek 9 směrnice o čištění městských odpadních vod.

Ustanovení čl. 5 odst. 4 navíc odkazuje na celkové snížení dusíku a fosforu, které se vztahuje na odpadní vody vstupující do všech čistíren v dotyčné oblasti, dokonce i těch, které obsluhují aglomerace s populačním ekvivalentem nižším než 10 000 PE.

28

Komise poznamenává, že poklesy produkovaného zatížení do 10–15 % na úrovni členských států lze považovat za přípustné, protože aglomerace jsou „živoucí“ subjekty, u nichž dochází k neustálým změnám (např. v důsledku vystěhovalectví, uzavírání továren apod.). Konstantní zatížení (populační ekvivalent) trvající po řadu let může naopak naznačovat, že údaje nejsou řádně aktualizovány. Snížení počtu aglomerací je logickým důsledkem snížení zatížení a rovněž měnící se povahy aglomerací. Větší význam než změny v počtu aglomerací má sledování vývoje počtu populačních ekvivalentů.

Situace v souvislosti se snížením zatížení v Rumunsku vznikla teprve s prvními výsledky provádění (osmé podávání zpráv) a v zásadě by mohla být považována za „nepřípustnou“. V rámci pilotního programu „strukturovaný rámec pro provádění a poskytování informací“, který byl zahájen v roce 2013, se Komise bude tázat rumunských orgánů na důvody takto podstatných změn (mj. s dopadem na počet aglomerací) a podle toho bude dále postupovat (viz odpověď Komise k bodu 29). Rumunsko bude součástí fáze III, jež začne v roce 2015.

29

Pilotní program „strukturovaný rámec pro provádění a poskytování informací“ Komise zahájila proto, aby se zlepšila organizace a řízení dat/informací na vnitrostátní úrovni a aby byli tvůrci politik, zúčastněné strany a veřejnost informováni o tom, jak se právní předpisy provádějí v praxi, a to v souladu s ustanoveními směrnice o přístupu k informacím (2003/4/ES) a směrnice o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství (INSPIRE) (2007/2/ES). Je zaměřen především na to, jak dosáhnout souladu nebo jej udržet, přičemž se klade důraz na požadavky na data a informace v aglomeracích, které souladu nedosahují, a navrhují se informační systémy, které propojují různé zdroje údajů (o životním prostředí, sociálně-ekonomických, o financování, právních aspektech atd.). Až dosud jsou zapojeny tyto země: Kypr, Litva a Slovinsko a předpokládá se zapojení dalších čtyř zemí (mimo jiné Rumunska).

U členských států, které strukturovaný rámec pro provádění a poskytování informací zahrnuje, a zejména u Rumunska, hodlá Komise v několika příštích letech sledovat vývoj zatížení generovaného v aglomeracích, aby lépe pochopila, zda je taková změna odůvodněná, či nikoli.

30

Komise podotýká, že členské státy podle směrnice o čištění městských odpadních vod nejsou povinny podávat zprávy o aglomeracích s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE (požadavky Komise týkající se podávání zpráv podle článku 15 směrnice o čištění městských odpadních vod se týkají údajů o odvádění a čištění pro aglomerace s populačním koeficientem vyšším než 2 000 PE). Členské státy zasílají Komisi další zprávy podle článku 16 směrnice o čištění městských odpadních vod, které se týkají pouze obecných informací o „zneškodňování městských odpadních vod a kalů“.

Z důvodů proporcionality a s cílem nezvyšovat nároky na podávání zpráv Komise nevyžaduje podávání zpráv o aglomeracích s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE, a to ani podle článku 15, ani podle článků 16 nebo 17 směrnice o čištění městských odpadních vod. Komise dále nepožaduje informace, které nejsou nezbytné pro kontrolu souladu s články 3, 4 a 5 směrnice o čištění městských odpadních vod.

Podle rámcové směrnice o vodě Komise požaduje, aby členské státy poskytovaly informace o vodních útvarech vystavených významným vlivům městských odpadních vod (bez ohledu na velikost aglomerací) a o opatřeních, jež jsou zaváděna za účelem dosažení dobrého stavu vod včetně množstevních ukazatelů týkajících se např. snižování zatížení vypouštěnými znečišťujícími látkami. Za účelem kontroly aglomerací podle článku 7 směrnice o čištění městských odpadních vod bude Komise vycházet z ustanovení rámcové směrnice o vodě.

31

Strategie Komise k zajištění souladu s požadavky směrnice o čištění městských odpadních vod se zaměřuje na největší emise znečišťujících látek ve vodních útvarech. Komise jako taková členským státům neukládá povinnost podávat zprávy o aglomeracích s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE, neboť tyto aglomerace podle článků 3, 4 a 5 nemají povinnost odvádění odpadních vod a jejich čištění. V souladu s rámcovou směrnicí o vodě však Komise požaduje, aby členské státy poskytovaly informace o vodních útvarech vystavených významným vlivům městských odpadních vod (bez ohledu na velikost aglomerací) a o opatřeních, jež jsou zaváděna za účelem dosažení dobrého stavu vod. Členské státy tudíž mohou v jednotlivých případech přijímat další opatření týkající se aglomerací s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE.

33

Komise se domnívá, že efektivnost tohoto postupu je nesporná: prostřednictvím konkrétních žádostí zaslaných členským státům v roce 2014, na něž Účetní dvůr odkazuje, byly od orgánů členských států požadovány nejnovější dostupné údaje týkající se lhůt v letech 2009–2010. V praktické rovině to znamená, že informace o dodržení lhůt, jež uplynuly v letech 2009–2010, budou orgány aktualizovat pomocí novějších údajů (požadovaný rok: 2012 nebo 2013). Kromě údajů z osmého podávání zpráv (referenční roky 2011–2012) bude Komise moci posuzovat dodržení těchto nových uplynuvších lhůt. Tyto aktualizace umožní Komisi, bude-li to považovat za vhodné, zahájit v nezbytných případech řízení o nesplnění povinnosti. Jak Účetní dvůr uvedl, Komise v současné době analyzuje informace, které jí v této souvislosti členské státy poskytly.

37

Komise se domnívá, že míra přidělení prostředků na závazky na úrovni programů u všech čtyř dotčených členských států na konci roku 2013, uvedená v tabulce 5, je uspokojivá.

38

Komise uznává, že míra čerpání prostředků na konci roku 2013 byla u všech dotyčných členských států dosti nízká, a na úrovni programů tudíž existuje riziko zrušení závazku (článek 93 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006). Je však třeba zdůraznit, že pro to existují objektivní příčiny, např. potřeba posílit technickou, právní a správní kapacitu v dotyčných členských státech. Komise kromě toho podotýká, že u většiny projektů obvykle dochází k platbě během posledních let jejich realizace (tj. v letech 2014 a 2015), jelikož konečným datem způsobilosti je konec roku 2015.

39

Komise si je vědoma, že některé projekty možná nebudou do 31. 12. 2015 dokončeny a že mohou být rozděleny do dvou samostatných fází (viz též odpověď Komise k bodu 40 níže). Z tohoto důvodu, aby se urychlilo provádění příslušných programů a vyřešilo riziko zrušení závazků, byla na konci roku 2014 vytvořena pracovní skupina pro provádění, která se mimo jiné zaměří na urychlení projektů v těchto čtyřech členských státech.

40

Vzhledem k tomu, že některé projekty lze rozdělit do dvou programových období, navrhla Komise – s cílem toto rozdělení členským státům usnadnit – změnu pokynů týkajících se uzavírání programů, která byla dne 30. dubna 2015 přijata (rozhodnutí Komise C(2015) 2771, kterým se mění rozhodnutí C(2013) 1573). Hlavním cílem je zavést větší pružnost v některých oblastech, včetně „rozfázování“ nedokončených projektů od roku 2016.

Pokud jde o Slovensko a Rumunsko a v menší míře i o Maďarsko, Komise si je plně vědoma, že finanční prostředky přidělené z programů na období 2014–2020 budou významným příspěvkem v oblasti čištění odpadních vod, avšak s největší pravděpodobností nebude možné uspokojit všechny potřeby.

41

Komise konstatuje, že podle článku 14 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 bude rozpočet Evropské unie přidělený do fondů plněn v rámci sdíleného řízení, na němž se podílejí členské státy a Komise. V tomto rámci spadá konečné rozhodnutí o výběru projektů do odpovědnosti členských států, jež musí zajistit, že vybrané projekty jsou v souladu s příslušnými programovými dokumenty na období 2007–2013, které přijala Komise, a že jsou také v souladu s právními předpisy EU (např. se směrnicí o čištění městských odpadních vod). Komise se domnívá, že pokud nebyly předloženy/schváleny projektové žádosti pro některé větší aglomerace, může to být vyvoláno tím, že nebyly považovány za dostatečně „zralé“, aby splňovaly uplatňovaná kritéria výběru (např. technická vyspělost/připravenost k realizaci).

43

Pro všechny programy v období 2007–2013 jsou zpravidla stanoveny klíčové/společné ukazatele výstupů a ukazatele výsledků a výstupů specifické pro jednotlivé programy a jejich cíle obvykle odrážejí podporovaný typ zásahů (ukazatel výstupu) nebo očekávaný cíl týkající se potenciálních příjemců (ukazatel výsledku).

44

Komise uznává, že některé cílové ukazatele nemusí být do uzávěrky programů (konec roku 2015) splněny. Ovšem pokud jde o plnění cílových hodnot ukazatelů, je situace v každém členském státě odlišná a měla by být v každém případě při uzávěrce programů přezkoumána, jelikož na většinu projektů v oblasti čištění odpadních vod byly uzavřeny smlouvy teprve v roce 2014.

49

Komise se domnívá, že kvůli tomu, že členské státy stanovily přísnější koncentrační limity než směrnice o čištění městských odpadních vod, nemusí být nezbytně nutné přezkoumat zákonné limity stanovené ve směrnici. Členské státy mohou dle vlastního uvážení provádět směrnici o čištění městských odpadních vod i nad rámec jejích požadavků. Kromě toho jsou členské státy rovněž povinny dodržovat ostatní příslušné směrnice¹ v oblasti ochrany/kvality vody.

54

Komise si povšimla stejného problému a nechala vypracovat studii týkající se přelití (viz bod 56), což umožní získat podrobnější informace o přelití na úrovni členských států, a vyvodit tak ze souvisejících údajů přesnější závěry.

Komise se již zabývala problémem rozsáhlého znečištění v souvislosti s přelitím v Londýně a ve Whitburnu a zahájila řízení u Soudního dvora EU o nesplnění povinnosti (věc C-301/10, 18. října 2012). Jelikož však směrnice o čištění městských odpadních vod neobsahuje žádné požadavky týkající se přelití a stanoví pouze, že členské státy rozhodnou „o opatřeních omezujících znečištění z … přívalů“ (příloha I oddíl A), musí Komise nejprve shromáždit důkazy o druhu opatření používaných na úrovni členských států, o jejich účinnosti a uplatňování v praxi, dříve než se bude moci systematicky zabývat znečištěním v důsledku přelití na úrovni EU.

Společná odpověď Komise k bodům 55 a 56

Komise se domnívá, že studie, na niž se odkazuje v bodě 54, umožní hlubší posouzení situace v každém členském státě, což v tomto okamžiku není možné. Na základě závěrů může Komise rozhodnout o zahájení šetření ve vztahu k těm členským státům, kde shledala, že chybné řízení přelití může vyvolat problémy se znečištěním nevyčištěnými odpadními vodami.

58

Komise zdůrazňuje, že členské státy mají povinnost zajistit, aby vypouštění průmyslových odpadních vod do stokových soustav a čistíren městských odpadních vod bylo v souladu s článkem 11 a přílohou I oddílem C směrnice o čištění městských odpadních vod, zatímco podrobná ustanovení spojená s koncentračními limity se řídí vnitrostátními právními předpisy.

64

Komise poukazuje na to, že je na členských státech, aby rozhodly, jak budou kontrolovat vypouštění znečištění z průmyslových zařízení.

65

Směrnice o čištění městských odpadních vod nestanoví žádné specifikace ohledně rozměrů čistíren. Článek 4 pouze požaduje, aby bylo zatížení vypočteno z maximálního průměrného týdenního zatížení na vstupu do čistírny během roku. Rozhodnutí o rozměrech čistíren je proto záležitostí členských států.

Aniž by vyloučila to, že projekty v době auditu mohly být naddimenzované, Komise má za to, že konečné posouzení a rozhodnutí týkající se přesné konstrukce a velikosti čistírny odpadních vod by mělo zohledňovat „nejmodernější“ standardy a rovněž řadu složitých faktických i hypotetických parametrů.

Obecně může být velikost čistíren určena několika faktory včetně bezpečnostní rezervy, aby bylo možné vždy dodržet směrnici o čištění městských odpadních vod, přičemž tyto faktory musí zohledňovat sezónní činnosti/odchylky, jako jsou cestovní ruch, průmyslové činnosti nebo silný tok dešťové vody a rezerva pro možné budoucí připojení dalších sídel, růst počtu obyvatel atd.

Od roku 2007 je cílem zapojení struktury JASPERS (Společná pomoc při podpoře projektů v evropských regionech) pomáhat členským státům ve zlepšování kvality žádostí týkajících se významných projektů včetně jejich technických charakteristik, a to dříve, než jsou předloženy za účelem získání grantů na jejich financování z fondů.

67

Je třeba posoudit náklady spojené se snižováním podílu čisté vody, neboť jeho velké snížení může být velmi nákladné. Je-li podíl čisté vody v přítokové vodě vysoký, je třeba zkoumat, jak jej snížit nákladově efektivním způsobem.

67 Druhá odrážka

Komise souhlasí, že navrhované opatření by mohlo být jednou z možností v případech, kdy je to podloženo vhodnými analýzami nákladů a přínosů, které porovnají očekávané náklady na modernizaci s očekávanými přínosy.

71 První odrážka

Komise zastává názor, že náklady spojené s čištěním kalů závisí jednak na zvoleném druhu čištění, jednak na místě konečného určení čistírenských kalů.

71 Třetí odrážka

Komise podporuje stanovení srovnávacích standardů za účelem zlepšení environmentální výkonnosti vodárenských služeb. Ve své odpovědi na evropskou občanskou iniciativu Right2Water (COM(2014) 0177 final) se Komise zavázala, že se bude zabývat myšlenkou stanovení referenčních hodnot kvality vody a vodohospodářských služeb, a v září 2014 uspořádala setkání mnoha zúčastněných stran. Tento dialog zdůraznil, že pojem „stanovení referenčních hodnot“ se používá v širokém smyslu. Mělo by se jasně rozlišovat mezi rostoucí transparentností jako cílem z hlediska občanské iniciativy a stanovováním referenčních hodnot jako nástrojem podporujícím řízení. Ve druhém z uvedených významů je stanovování referenčních hodnot koncipováno pro potřeby zúčastněných stran, které se těmi hodnotami zabývají, a dále pro potřeby veřejných služeb, přičemž umožňuje posuzovat výkonnost prostřednictvím srovnání podobných subjektů, jež zahrnuje složitý soubor dat a ukazatelů. Úloha Komise v této činnosti je však omezena na usnadňování dialogu o výměně osvědčených postupů.

76

Komise v zásadě souhlasí, že kal by neměl být ponecháván na místě a že bude nutné jej ve více či méně vzdálené budoucnosti vyvézt do konečného místa určení.

83

Komise uvažuje o revizi nařízení o hnojivech č. 2003/2003. Jednou ze zvažovaných možností je stanovit právně závazné mezní hodnoty těžkých kovů a případně zahrnout do revidovaného nařízení o hnojivech – vzhledem k jejich hnojivým vlastnostem – také kaly z čistíren odpadních vod, jež budou tyto požadavky splňovat.

84

Komise v této fázi neplánuje navrhnout revizi směrnice o kalech z čistíren odpadních vod; před přijetím jakéhokoli budoucího rozhodnutí o přezkumu této směrnice hodlá nejprve rozhodnout o možné revizi nařízení o hnojivech.

87

Komise souhlasí s názorem, že stále více studií ukazuje na dopad mikroplastů ve sladké a mořské vodě a že odpadní vody by mohly být zdrojem emisí.

88

Komise uvažuje o tom, zda v roce 2015 nenavrhnout přijetí revidovaného nařízení o hnojivech (viz též body 83 a 84).

95

Komise konstatuje, že rámcová směrnice o vodě (v článku 9) požaduje do roku 2010 zajistit, aby různá hospodářská odvětví přiměřeně přispívala k úhradě nákladů na vodohospodářské služby.

97

Komise se také domnívá, že existuje riziko, že provozovatelé čistíren kvůli rentabilitě neprovádějí nezbytnou údržbu. Za situace, kdy neexistuje konkrétní právní rámec, však otázka efektivnosti provozovatelů spadá do působnosti členských států.

98

Komise má za to, že vhodný systém zpoplatňování je důležitý nejen z hlediska příspěvku z EFRR, ale je také žádoucí pro dlouhodobou finanční udržitelnost provozu. Demotivační účinky způsobu, jakým je až dosud uplatňována zásada návratnosti nákladů, se podstatně zlepší, neboť potenciální příjemci v programovém období 2014–2020 nemusí nutně k určení deficitu financování svých projektů provádět analýzu nákladů a přínosů, ale lze použít paušální procentní sazbu příjmů ve výši 25 %.

99

Pokud si členské státy zvolí použití paušální 25% sazby příjmů v souladu s čl. 61 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013, nezbývá Komisi než působit v rámci omezení, jež tento právní rámec ukládá.

Společná odpověď k bodům 101 až 105

Viz odpověď Komise k bodu 98.

Závěry a doporučení

106

Komise je toho názoru, že nízká míra čerpání prostředků na konci roku 2013 mohla být vyvolána např. potřebou posílit technickou, právní a správní kapacitu v příslušných čtyřech členských státech a skutečností, že u většiny projektů obvykle dochází k platbě během posledních let jejich realizace (tj. v letech 2014 a 2015), jelikož konečným datem způsobilosti je konec roku 2015.

Komise souhlasí s názorem, že vhodný systém zpoplatňování je důležitý nejen z hlediska příspěvku z EFRR, ale je také žádoucí pro finanční udržitelnost spolufinancované kanalizační infrastruktury. Podle nařízení (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 lze očekávat, že možné demotivační účinky zásady návratnosti nákladů se postupně budou snižovat, jelikož se od členských států vyžaduje, aby splnily předběžnou podmínku 6.1 tím, že poskytnou důkazy, že pokud je z fondů spolufinancována vodohospodářská infrastruktura, jsou dodržována ustanovení o návratnosti nákladů na vodu stanovená v článku 9 rámcové směrnice o vodě.

Komise bere na vědomí zjištění Účetního dvora, že téměř třetina zkoumaných čistíren je naddimenzovaná. V dalším se odkazuje na odpověď Komise k bodu 65.

107 Druhá odrážka

Pokud jde o pokles aglomerací, Komise zastává názor, že sledování vývoje počtu populačních ekvivalentů má větší význam než změny v počtu aglomerací. Situaci v Rumunsku bude Komise sledovat v rámci pilotního programu „strukturovaný rámec pro provádění a poskytování informací“ (viz odpovědi Komise k bodům 28 a 29).

107 Třetí odrážka

Komise se domnívá, že shromažďuje informace nezbytné a vhodné pro účely podle směrnice o čištění městských odpadních vod a může si kromě toho pro konkrétní účely vyžádat informace v rámci rámcové směrnice o vodě (viz odpověď Komise k bodům 30 a 31).

108

Komise konstatuje, že zdlouhavost procesu je důsledkem počtu dotyčných aglomerací v celé EU. Nástroj pro podávání zpráv, který je součástí strukturovaného rámce pro provádění a poskytování informací, by však měl proces podávání zpráv na úrovni členských států zlepšit.

Komise v rámci osmého podávání zpráv podle směrnice o čištění městských odpadních vod požádala o soubory dat za roky 2011 nebo 2012.

Doporučení 1 a)

Komise toto doporučení nepřijímá.

Komise v současné době nezamýšlí zvýšit nároky na podávání zpráv podle směrnice o čištění městských odpadních vod, pokud jde o aglomerace s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE, které mají zavedeny stokové soustavy. V souladu s rámcovou směrnicí o vodě však Komise požaduje, aby členské státy poskytovaly informace o vodních útvarech vystavených významným vlivům městských odpadních vod (bez ohledu na velikost aglomerací) a o opatřeních, jež jsou zaváděna za účelem dosažení dobrého ekologického a chemického stavu vod.

Doporučení 1 b)

Komise toto doporučení přijímá. Komise v současné době nezamýšlí zavádět systematické ověřování počtu aglomerací s populačním koeficientem nižším než 2 000 PE prostřednictvím pravidelného podávání zpráv podle článků 15 a 17 směrnice o čištění městských odpadních vod. Komise však bude sledovat případy významných změn, které jí byly oznámeny nebo byly zjištěny jinými prostředky, např. prostřednictvím pilotního programu „strukturovaný rámec pro provádění a poskytování informací“.

Doporučení 1 c)

Komise toto doporučení přijímá a u aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 2 000 PE je považuje za již realizované. U těchto aglomerací směrnice o čištění městských odpadních vod stanoví, aby v nich byly zavedeny stokové soustavy nebo individuální či jiné vhodné systémy.

Doporučení 1 d)

Komise toto doporučení přijímá.

Zpoždění mezi požadovaným referenčním rokem a vydáním zprávy Komise je způsobeno mnoha různými faktory v oblasti zpracování nebo faktory právní povahy jak na úrovni členských států, tak na úrovni Komise (např. vnitřní postupy členských států, kontrola kvality poskytovaných údajů, počet příslušných aglomerací, stanovení priorit atd.). Komise má za to, že současné systémy členských států pro podávání zpráv neumožňují kratší lhůty pro podávání zpráv, což by však jinak bylo žádoucí, neboť tyto vnitrostátní systémy prodlužují dobu, za jakou může své vlastní zprávy vydávat Komise. Komise vyvíjí snahu o zkrácení doby vydávání svých vlastních zpráv a o získávání novějších údajů od členských států tím, že vypracovala pilotní projekt zahrnující vybraný počet členských států – jde o nástroj pro podávání zpráv, který je součástí strukturovaného rámce pro provádění a poskytování informací.

Doporučení 1 e)

Komise toto doporučení přijímá.

Komise nezávisle na tomto auditu, v rámci své agendy „Zlepšování právní úpravy“, provede rozsáhlý přezkum požadavků týkajících se podávání zpráv podle právních předpisů EU v oblasti životního prostředí².

109

Komise také uznává, že u čtyř posuzovaných členských států existuje na úrovni programů riziko zrušení závazků podle článku 93 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006. Některé z hlavních důvodů zpoždění při provádění jsou nastíněny v odpovědích Komise k bodům 38 a 106.

S cílem najít způsoby, jak provádění příslušných programů urychlit a vyřešit riziko zrušení závazků, byla na konci roku 2014 vytvořena pracovní skupina pro provádění, která se mimo jiné zaměří na urychlení projektů v dotyčných čtyřech členských státech.

Aby se zajistilo hladké dokončení řady projektů, Komise rovněž navrhla změnu pokynů týkajících se uzavírání programů, která má v některých oblastech zavést větší pružnost, včetně „rozfázování“ nedokončených projektů od roku 2016 (viz také odpověď Komise k bodu 40).

110

Hlavními cíli Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a Fondu soudržnosti v programovém období 2007–2013 je snížit rozdíly v úrovni sociálně-ekonomického rozvoje regionů EU, a nikoli nutně přispívat ke splnění lhůt podle směrnice o čištění městských odpadních vod, což spadá do odpovědnosti dotyčných členských států, a to nezávisle na výši přidělených finančních prostředků. Příspěvek z EFRR/Fondu soudržnosti v období 2007–2013 přitom skutečně nemusí stačit ke splnění všech potřeb v oblasti kanalizační infrastruktury při plnění lhůt stanovených ve směrnici o čištění městských odpadních vod.

Doporučení 2 a)

Komise toto doporučení přijímá částečně.

Pokud jde o aglomerace s populačním ekvivalentem vyšším než 2 000 PE, je již prováděno, jelikož takový požadavek je již zaveden podle článku 17 směrnice o čištění městských odpadních vod. Smyslem podávání zpráv podle článku 17 je naplnění potřeby podávání zpráv o dosaženém pokroku při provádění směrnice o čistění městských odpadních vod. V souladu s článkem 17 směrnice o čištění městských odpadních vod členské státy takové informace zpřístupňují a v případě změn aktualizují každé dva roky. Kromě toho prostřednictvím nového formuláře pro předávání informací (přijatého rozhodnutím Komise 2014/431/EU ze dne 26. června 2014) mohou členské státy podávat zprávy o provádění programů, včetně informací o předpokládaných investicích, souvisejícím využívání finančních prostředků a lhůtách u každého projektu, o němž se předávají informace. Jedním z cílů pilotního programu „strukturovaný rámec pro provádění a poskytování informací“ je zpřístupnit tyto informace veřejnosti.

Co se týče aglomerací s populačním ekvivalentem nižším než 2 000 PE, zastává Komise názor, že takový požadavek by zbytečně zvýšil nároky na podávání zpráv a mohl by v konečném důsledku vést k nepřesnostem v údajích poskytovaných členskými státy. Navíc podle směrnice o čištění městských odpadních vod neexistuje povinnost podávat zprávy o těchto aglomeracích.

Doporučení 2 b)

Komise toto doporučení přijímá.

Programy v období 2014–2020 se zaměřují především na aglomerace s populačním ekvivalentem vyšším než 2 000 PE. To je také cílem požadavků na podávání zpráv zakotvených v článku 17 směrnice o čištění městských odpadních vod (viz též odpověď k písmeni a) výše).

111

Komise má za to, že rozhodování o vydání povolení pro čistírny je na členských státech.

114

Směrnice o čištění městských odpadních vod nereguluje velikost čistíren nad rámec všeobecných povinností podle článku 4. Kromě toho je důležité poznamenat, že tento druh infrastruktury má dlouhou životnost a je obtížné posuzovat jeho vhodnou velikost pouze z krátkodobého hlediska. Obecně může být velikost čistíren určena několika faktory, např. bezpečnostní rezervou, která má zajistit, aby bylo možné z dlouhodobé perspektivy dodržovat směrnici o čištění městských odpadních vod, přičemž tyto faktory musí zohledňovat sezónní činnosti/odchylky, jako jsou cestovní ruch, přítok vody při silných deštích či rezervu pro možná budoucí připojení v důsledku růstu počtu obyvatel (viz také odpověď Komise k bodu 65).

Doporučení 3 a)

Komise toto doporučení nepřijímá. Komise v současné době nezamýšlí provést posouzení vhodnosti koncentračních limitů ve směrnici o čištění městských odpadních vod ani tuto směrnici v blízké budoucnosti přezkoumávat.

Doporučení 3 b)

Komise toto doporučení nepřijímá.

Při přípravě svého sdělení o inspekcích v oblasti životního prostředí v roce 2012 Komise široce posuzovala pravidla, kontrolní opatření a ověřování v souvislosti s právními předpisy EU v oblasti životního prostředí. Tato práce sice naznačila, že v řadě členských států je málo dostupných informací týkajících se kapacity jejich inspekčních režimů a použití sankcí je často různé³; Komise je nicméně toho názoru, že o druhu, počtu a četnosti kontrol a inspekcí lépe rozhodují orgány členských států na základě posouzení rizika. Pokud jde o pokuty, v současnosti jsou prováděny kontroly souladu na základě právních předpisů členských států použitých k dosažení souladu se směrnicí 2008/99/ES⁴, která mimo jiné stanoví sankce pro fyzické a právnické osoby v souvislosti s nejzávažnějšími případy porušování právních předpisů v oblasti životního prostředí, včetně těch, které se týkají směrnice 91/271/EHS (směrnice o čištění městských odpadních vod).

Doporučení 3 c)

Komise toto doporučení přijímá a posoudí tuto možnost s ohledem na výsledky příslušné studie, která byla nedávno zahájena.

Doporučení 3 d)

Komise toto doporučení Účetního dvora přijímá.

V souladu s nařízením pro programové období 2014–2020 Komise na základě posudků nezávislých odborníků (včetně nástroje JASPERS) zajistí, aby čistírny odpadních vod měly odpovídající velikost. Je však na uvážení členských států, zda bude prováděna analýza nákladů a přínosů.

Doporučení 3 e)

Komise toto doporučení přijímá. Komise však považuje za vhodné poznamenat, že členské státy nemají právní povinnost uplatňovat stávající postupy nebo účastnit se srovnávání čistíren (viz též odpověď Komise k bodu 71).

116

Komise je toho názoru, že skládkování nebo dlouhodobé ukládání kalů z čistíren odpadních vod v Rumunsku není udržitelné a u spolufinancovaných projektů by nemělo být tolerováno.

117

Komise uvažuje o revizi nařízení o hnojivech č. 2003/2003. Jednou ze zvažovaných možností je stanovit právně závazné mezní hodnoty těžkých kovů a případně zahrnout do revidovaného nařízení o hnojivech – vzhledem k jejich hnojivým vlastnostem – také kaly z čistíren odpadních vod, které budou tyto požadavky splňovat.

Doporučení 4 a)

Komise toto doporučení nepřijímá. Komise systematicky vybízí členské státy, aby vhodné čištění kalů zahrnuly do věcného předmětu žádostí o financování významných projektů z fondů, jež předkládají. Komise však podle stávajícího právního rámce nemůže tento postup členským státům uložit, jelikož členské státy nemají povinnost vázat konečné platby v rámci programů na existenci vhodného řešení pro opětovné použití kalů z čistíren odpadních vod.

Doporučení 4 b)

Komise toto doporučení přijímá částečně. Komise v této fázi neplánuje navrhnout revizi směrnice o kalech z čistíren odpadních vod; před přijetím jakéhokoli budoucího rozhodnutí o přezkumu této směrnice hodlá nejprve rozhodnout o možné revizi nařízení o hnojivech.

118

Komise konstatuje, že rámcová směrnice o vodě (v článku 9) požaduje do roku 2010 zajistit, aby různá hospodářská odvětví přiměřeně přispívala k úhradě nákladů na vodohospodářské služby.

Komise má za to, že vhodný systém zpoplatňování je důležitý nejen z hlediska příspěvku z EFRR, ale je také žádoucí pro dlouhodobou finanční udržitelnost provozu. Demotivační účinky způsobu, jakým je až dosud uplatňována zásada návratnosti nákladů, se podstatně zlepší, neboť potenciální příjemci v programovém období 2014–2020 nemusí nutně k určení deficitu financování svých projektů provádět analýzu nákladů a přínosů, ale lze použít paušální procentní sazbu příjmů ve výši 25 %.

Doporučení 5 a)

Komise toto doporučení přijímá. Od členských států se prostřednictvím čl. 9 odst. 1 rámcové směrnice o vodě a prostřednictvím předběžné podmínky 6.1 v příloze XI nařízení o společných ustanoveních č. 1303/2013 vyžaduje, aby prováděly vhodnou politiku v oblasti poplatků za vodu.

Komise však zdůrazňuje, že vzhledem k vícerozměrné povaze hodnot vody a k tomu, že míra cenové dostupnosti 4 % je orientační, spadá stanovení konečného poměru do působnosti členských států.

Doporučení 5 b)

Komise toto doporučení nepřijímá.

Za situace, kdy neexistuje konkrétní právní rámec, spadá odpovědnost za zajištění dostupnosti finančních prostředků na údržbu a obnovu do působnosti vlastníků a/nebo provozovatelů kanalizační infrastruktury, a tedy do působnosti členských států.

1Zejména rámcovou směrnici o vodě (2000/60/ES) a její dceřiné směrnice o podzemních vodách (směrnice 2006/118/ES) a o prioritních látkách (směrnice o normách environmentální kvality 2008/105/ES) a mimo jiné i směrnici o pitné vodě (směrnice 98/83/ES), směrnici o vodách ke koupání (směrnice 2006/7/ES), rámcovou směrnici o strategii pro mořské prostředí (2008/56/ES), směrnici o stanovištích (92/43/EHS) (zejména článek 6) a nařízení (ES) č. 854/2004 (zejména příloha II oddíl A odst. 6).

2COM(2015) 215 final. Zlepšování právní úpravy k dosažení lepších výsledků – agenda EU, ze dne 19. května 2015.

3http://ec.europa.eu/environment/legal/law/pdf/Final%20report%20inspections.pdf

4Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES ze dne 19. listopadu 2008 o trestněprávní ochraně životního prostředí, Úř. věst. L 328, 6.12.2008, s. 28.

QJ-AB-15-006-CS-E  ISSN 1977-5628

Odpadní vody a kaly z čistíren odpadních vod mohou ovlivňovat kvalitu vody a půdy. EU proto přijala směrnice a spolufinancovala výstavbu stokových soustav a čistíren odpadních vod.
Účetní dvůr prověřoval provádění směrnice o čištění městských odpadních vod ve čtyřech členských státech v povodí Dunaje. Rovněž zkoumal vzorek 28 čistíren, aby ověřil, jak čistí odpadní vody, nakládají s kaly a zajišťují finanční udržitelnost.
Účetní dvůr předkládá doporučení, která se týkají způsobů, jak zlepšit účinnost, efektivnost a udržitelnost čistíren, relevantnosti koncentračních limitů, využívání kalů a monitorování znečišťujících látek v kalech.