EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

P. +352 4398-1

Sähköposti: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu).

Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2015

Print | ISBN 978-92-872-2418-7 | ISSN 1831-0958 | doi:10.2865/416768 | QJ-AB-15-006-FI-C
PDF | ISBN 978-92-872-2470-5 | ISSN 1977-5792 | doi:10.2865/539556 | QJ-AB-15-006-FI-N
EPUB | ISBN 978-92-872-2404-0 | ISSN 1977-5792 | doi:10.2865/3593 | QJ-AB-15-006-FI-E

© Euroopan unioni, 2015

Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.

Kaavion 1 käyttöön tai jäljentämiseen on pyydettävä lupa suoraan tekijänoikeuksien haltijalta.

MISTÄ EU:N JULKAISUJA SAA?

Maksuttomat julkaisut:

•yksi kappale:
EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)

•enemmän kuin yksi kappale tai julisteet/kartat:
Euroopan unionin edustustoista (http://ec.europa.eu/represent_fi.htm),
muissa kuin EU-maissa sijaitsevista lähetystöistä (http://eeas.europa.eu/delegations/index_fi.htm),
ottamalla yhteyttä Europe Direct -palveluun (http://europa.eu/europedirect/index_fi.htm)
tai soittamalla 00 800 6 7 8 9 10 11 (maksuton numero koko EU:n alueella) (*).

(*)Saat pyytämäsi tiedot maksutta. Myös useimmat puhelut ovat maksuttomia, joskin jotkin operaattorit, puhelinkioskit tai hotellit voivat periä puheluista maksun.

Maksulliset julkaisut:

•EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu).

FI
2015

nro 02

Erityiskertomus

EU:n rahoitus Tonavan
jokivesistöalueen
yhdyskuntajätevesien
puhdistamoille:
jäsenvaltioita on vielä
avustettava jätevesiä
koskevien EU:n
toimintapoliittisten
tavoitteiden
saavuttamisessa

(annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

Tarkastustiimi

Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksissa käsitellään eri talousarvioaloilla tai hallinnollisilla aloilla toimitettujen tuloksellisuuden ja säännönmukaisuuden tarkastusten tuloksia. Tilintarkastustuomioistuin valitsee ja suunnittelee nämä tarkastustehtävät niin, että niillä saadaan aikaan mahdollisimman suuri vaikutus. Se ottaa valinta- ja suunnitteluvaiheessa huomioon tuloksellisuuteen tai säännönmukaisuuteen kohdistuvat riskit, asianomaisten tulojen tai menojen määrän, tulevat kehityssuunnat sekä poliittiset näkökohdat ja yleisen edun.

Tämän tuloksellisuuden tarkastuksen toimitti II tarkastusjaosto, jonka puheenjohtaja on tilintarkastustuomioistuimen jäsen Henri Grethen. Jaosto on erikoistunut rakennepolitiikkojen, liikenteen ja energian menoaloihin. Tarkastus toimitettiin tilintarkastustuomioistuimen jäsenen George Pufanin johdolla, ja siihen osallistuivat kabinettipäällikkö Patrick Weldon, kabinettiavustaja Mircea Radulescu, yksikönpäällikkö Alain Vansilliette, tiiminvetäjä Marion Colonerus, tarkastaja Zuzana Gullova, tarkastaja Attila Horvay-Kovacs, tarkastaja Jean-François Hynderick, tarkastaja Dana Moraru, tarkastaja Radka Papouskova, tarkastaja Tomasz Plebanowicz ja tarkastaja Olivier Prigent.

Vasemmalta oikealle: Mircea Radulescu, Alain Vansilliette, Olivier Prigent, George Pufan, Zuzana Gullova, Patrick Weldon, Attila Horvay-Kovacs ja Tomasz Plebanowicz.

Sisällys

Sanasto

Tiivistelmä

Johdanto

Taustaa

Jätevesi-infrastruktuuriin liittyvä EU:n osarahoitus

Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa

Huomautukset

Yhdyskuntajätevesidirektiivissä asetettujen määräaikojen noudattaminen

Jäsenvaltiot saavuttivat yleisesti ottaen yhdyskuntajätevesidirektiivissä jätevesien keruulle asetetut määräajat, mutta jätevedenkäsittelyä koskevat määräajat jäivät saavuttamatta

Komissiolla on vain osittaiset tiedot alle 2 000 avl:n taajamien tilanteesta

Komissio seuraa vaatimusten noudattamatta jättämistä kolmessa neljästä tarkastuskäynnin kohteena olleesta jäsenvaltiosta

Ohjelmakaudella 2007–2013 käytettävissä olleiden EU-varojen hyödyntäminen

Ohjelmakauden 2007–2013 toimenpideohjelmien yhteydessä saatavilla ollutta rahoitusta ei käytetty kokonaisuudessaan

Tuotos- ja tulosindikaattoreiden osalta yksilöidyt tavoitearvot jäivät suurelta osin saavuttamatta vuoden 2013 loppuun mennessä

EU:n osarahoittamien jätevedenpuhdistamoiden vaikuttavuus

Jätevedenpuhdistamoiden tuloksellisuus

Jätevedenpuhdistamoiden tuottaman lietteen käyttö

EU:n osarahoittamien jätevedenpuhdistamoiden taloudellinen kestävyys

Käyttäjiltä perityt jätevesimaksut kattoivat kustannukset kokonaisuudessaan vain 11 prosentissa tapauksista

Jätevesihinnoittelu jäi komission esittämän kohtuullisuusrajan alapuolelle 89 prosentissa tapauksista, joissa kustannukset katettiin ainoastaan osittain

Rahoitusvarat eivät riitä infrastruktuurin uudistamisen varmistamiseen

Johtopäätökset ja suositukset

Liite I | — | Yhdyskuntajätevesien käsittely-ympäristö
Liite II | — | Tarkastetut jätevedenpuhdistamot
Liite III | — | Yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpanon määräajat

Komission vastaukset

Sanasto

Asukasvastineluku (avl): Kvantitatiivinen ilmaus, joka kuvaa jäteveden aiheuttamaa saastekuormitusta. Avl kuvaa ”vastaavaa” ihmismäärää, joka tuottaa vaikutukseltaan samansuuruisen jätemäärän. Yksi avl vastaa yhden asukkaan tuottaman jätevesimäärän aiheuttamaa saastekuormitusta. Yhdellä avl:lla tarkoitetaan sellaista orgaanista biohajoavaa kuormitusta, jonka viiden vuorokauden biokemiallinen hapenkulutus on 60 grammaa happea vuorokaudessa.

Biokemiallinen hapenkulutus (BOD₅): Happimäärä, jonka mikro-organismit kuluttavat veden sisältämien biologisesti hajoavien orgaanisten aineiden ja kivennäisaineiden poistamiseen. Biokemiallisen hapen kulutuksen avulla mitataan yleensä hapen kulutusta milligrammoina litraa kohti viiden vuorokauden jälkeen. Mitä korkeampi biokemiallinen hapen kulutus on, sitä suuremman määrän happea mikro-organismit kuluttavat ja sitä suurempi on myös saastumisen määrä.

Biologinen käsittely: Biologinen vaihe, jonka yhteydessä jätevettä käsitellään biohajoavien saastuttavien orgaanisten yhdisteiden poistamiseksi.

Ennakkoehdot: Valmistellessaan Euroopan rakenne- ja investointirahastojen osarahoitusta ohjelmakaudella 2014–2020 saavia toimenpideohjelmia jäsenvaltioiden on arvioitava, täyttävätkö ohjelmat ennalta määritetyt ehdot. Jos ohjelmat eivät täytä ennakkoehtoja, on laadittava toimintasuunnitelmat, joiden avulla kyetään varmistamaan ehtojen täyttäminen 31.12.2016 mennessä.

Esikäsittely: Mekaaninen vaihe, jonka yhteydessä jätevedestä erotellaan suuret lietehiukkaset.

Euroopan aluekehitysrahasto: Rahaston tarkoituksena on lujittaa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopan unionissa vähentämällä keskeisiä kehityseroja eri alueiden välillä. EAKR:sta rahoitetaan infrastruktuureiden luomista ja työpaikkoja luovia tuottavia investointeja. Tukea annetaan ensisijaisesti yrityksille.

Haavoittumiselle altis alue: Jäsenvaltioiden on määritettävä vesistö haavoittumiselle alttiiksi alueeksi, jos se lukeutuu johonkin seuraavista ryhmistä: i) vesistö tai sen osa, jota uhkaa rehevöityminen, ii) juomaveden valmistukseen käytettävä vesistö, jonka nitraattipitoisuus saattaa olla liian suuri, ja iii) alueet, joilla käsittelyä on tehostettava neuvoston direktiivien noudattamista silmällä pitäen. Haavoittumiselle alttiiden alueiden asianmukainen yksilöinti on olennaista, sillä sen perusteella määritetään, minkä tyyppinen jäteveden käsittely on tarpeen rehevöitymistä aiheuttavien ainesosien vähentämiseksi.

Jäteveden hinnoittelu: Hinta, joka veloitetaan niiltä, joiden jätevedet ohjataan viemäriverkkoon ja/tai puhdistamoon. Kyseessä ovat siis jätevedenkäsittelypalveluiden käyttäjät. Eri käyttäjiin (esim. kotitaloudet ja teollisuuslaitokset) saatetaan soveltaa erilaista jäteveden hinnoittelua.

Jäteveden päästölupa: Tässä kertomuksessa päästöluvilla tarkoitetaan lupia, joita jätevesipäästöjen aiheuttajille myönnetään kansallisten säännösten mukaisesti. Jätevedenpuhdistamolle myönnettävä lupa sisältää tietoa muun muassa puhdistamon kapasiteetista sekä raja-arvoista, joita on noudatettava tiettyjen parametrien ja saastuttavien aineiden osalta.

Jätevedenpuhdistamo: Jäteveden käsittelyprosesseja tarjoava infrastruktuuri. Prosessien tarkoituksena on vähentää puhdistamoon tulevien taajamien jätevesien aiheuttama saastuminen hyväksyttävälle tasolle ennen niiden päästöä purkuvesistöihin.

Jätevesi: Vesi, jonka laatu on kärsinyt. Jätevesi johdetaan yleensä viemäriverkkoon ja käsitellään jätevedenpuhdistamossa. Käsitelty jätevesi johdetaan purkuvesistöön poistoputken kautta. Julkisen viemäriverkon ulkopuolisilla alueilla syntyvän jäteveden käsittely on yksittäisten järjestelmien, kuten sakokaivojen, varassa.

Jätevesien tehokkaampi käsittely ja jälkikäsittely: Direktiivissä edellytetty biologinen/kemiallinen vaihe, jota tarvittaessa sovelletaan käsitellyn jäteveden ravinnepitoisuuden (typpi ja fosfori) alentamiseen ennen jäteveden päästöä rehevöitymisvaarassa oleviin purkuvesistöihin.

Kemiallinen hapenkulutus (COD): Happimäärä, joka kuluu vedessä olevien orgaanisten aineiden ja kivennäisaineiden kemialliseen hapettumiseen. Parametriä kuvataan hapen kulutuksena milligrammoina litraa kohti.

Kiintoainepitoisuus: Vedessä kiintoaineena esiintyvien kivennäisaine- ja orgaanisten hiukkasten määrä; hiukkaset voidaan eristää suodattimeen. Parametriä kuvataan myös milligrammoina litraa kohti.

Koheesiorahasto: Rahaston avulla lujitetaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopan unionissa rahoittamalla ympäristö- ja liikennehankkeita jäsenvaltioissa, joiden henkeä kohti laskettu bruttokansantulo on alle 90 prosenttia EU:n keskiarvosta.

Liittymistä edeltävä rakennepolitiikan väline (ISPA): Vuonna 2000 käyttöön otettu rahoitusväline, jonka avulla hakijamaita tuettiin liittymisen valmistelussa. Välineen kautta tuettiin infrastruktuurihankkeita ympäristöä ja liikennettä koskevilla EU:n painopistealueilla. EU-jäsenyyden myötä (vuonna 2004 EU:hun liittyi kymmenen uutta maata ja vuonna 2007 kaksi maata) ISPA-hankkeista tuli koheesiorahaston hankkeita.

Normaalialue: Vesistö tai sen osa, jota ei uhkaa rehevöityminen.

Ohjelmakausi: Monivuotinen toimintakehys, jonka puitteissa rakennerahastojen ja koheesiorahaston menot suunnitellaan ja toteutetaan.

Puhdistamoiden omat tarkistukset: Tässä kertomuksessa puhdistamoiden omilla tarkistuksilla tarkoitetaan i) tarkistuksia, joiden avulla toiminnanharjoittaja tarkkailee säännöllisesti, osana puhdistamon päivittäistä toimintaa, jätevesipäästöjen laatua ja lietteen sisältöä, ja ii) tarkistuksia, joiden avulla teollisuuslaitokset tarkkailevat julkiseen viemäriverkkoon laskettavien jätevesipäästöjen laatua.

Purkuvesi: Vesistöihin laskettava käsitelty jätevesi.

Rehevöityminen: Ravinteiden, etenkin typpi- ja fosforiyhdisteiden, rikastuminen veteen kiihdyttää levien kasvua, mikä johtaa veden happipitoisuuden alenemiseen ja alkuperäisten vesikasvien, kalojen ja muiden vesieliöiden katoamiseen.

Saastuttaja maksaa -periaate: Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (191 artiklan 2 kohta) määritetty periaate. Jäteveden osalta tämä tarkoittaa, että jätevesipäästöjen aiheuttajien on maksettava aiheutuneesta pilaantumisesta (esimerkiksi kotitaloudet maksavat jäteveden käsittelystä jätevesimaksun muodossa ja jätevedenpuhdistamot maksavat päästömaksun).

Taajama: Alue, jolla väestö ja/tai taloudelliset toiminnot ovat keskittyneet siinä määrin, että yhdyskuntajätevedet voidaan kerätä ja ohjata yhdyskuntajätevesiä käsittelevään puhdistamoon tai purkupaikkaan.

Toimenpideohjelma: Toimenpideohjelmassa määritetään jäsenvaltion painopisteet ja erityistavoitteet sekä se, miten rahoitusta (EU:n ja kansallisten julkisten ja yksityisten tahojen tarjoamaa osarahoitusta) käytetään tietyn ajanjakson kuluessa (yleensä seitsemän vuoden aikana) hankkeiden rahoittamiseen. Hankkeiden on osaltaan edistettävä tiettyjä tavoitteita, jotka on määritetty toimenpideohjelman toimintalinjojen tasolla. Ohjelmia toteutetaan kaikkien koheesioalan rahastojen avulla (Euroopan aluekehitysrahasto, koheesiorahasto ja Euroopan sosiaalirahasto). Jäsenvaltio laatii toimenpideohjelman, ja komission on hyväksyttävä se ennen kuin EU:n talousarviosta voidaan suorittaa maksuja. Ohjelmia voidaan muuttaa toteutuskauden aikana ainoastaan molempien osapuolten suostumuksella.

Valuma-alue: Alue, josta kaikki pintavalunta virtaa purojen, jokien ja mahdollisesti järvien kautta mereen yksittäisen jokisuun, joen suualueen tai suistoalueen kautta.

Viemäriverkko: Fyysinen infrastruktuuri (putket, pumput, siivilät, kanavat jne.), jonka avulla liete ohjataan alkuperäisestä sijaintipaikastaan paikkaan, jossa mahdollinen käsittely tai loppusijoitus tapahtuu.

Yhdyskuntajätevesidirektiivi: Neuvoston direktiivillä 91/271/ETY (annettu 21 päivänä toukokuuta 1991) on ”tarkoitus suojella ympäristöä yhdyskuntajätevesipäästöjen ja tiettyjen teollisuusalojen päästöjen haitallisilta vaikutuksilta”. Direktiivissä edellytetään jätevesien viemäröintiä ja käsittelyä taajama-alueilla, joiden asukasvastineluku (avl) on yli 2 000. Lisäksi edellytetään jätevesien tehokkaampaa käsittelyä haavoittumiselle alttiilla alueilla sijaitsevien taajamien osalta, joiden avl on yli 10 000. Direktiivissä edellytetään niin ikään, että kaikissa alle 2 000 avl:n taajamissa, joissa on käytössä jäteveden viemäröintijärjestelmät, varmistetaan jätevesien tarkoituksenmukainen käsittely tapauksissa, joissa ne johdetaan sisävesiin tai suistoihin.

Tiivistelmä

I

Taajamien jätevedet ja jätevesilietteet voivat vaikuttaa Euroopan järvien, jokien, rannikkovesien, maaperän sekä pohjavesien laatuun. EU on hyväksynyt useita direktiivejä ja myös osarahoittanut yhdyskuntajätevesiä käsittelevien puhdistamojen rakentamista koheesiorahaston ja Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) avulla.

II

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa keskityttiin neljään Tonavan vesistöalueella sijaitsevaan jäsenvaltioon (Tšekin tasavalta, Unkari, Romania ja Slovakia). Tilintarkastustuomioistuin analysoi yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpanon edistymistä. Se poimi 28 EU:n osarahoittamaa jätevedenpuhdistamoa käsittäneen otoksen, jonka osalta arvioitiin jäteveden käsittelyn tuloksellisuutta, tuotetun jätevesilietteen käsittelytapaa ja infrastruktuurin taloudellista kestävyyttä.

III

Tilintarkastustuomioistuin totesi, että Euroopan aluekehitysrahaston/koheesiorahaston rahoituksen avulla on edistetty ohjelmakaudella 2007–2013 olennaisesti jätevesien keruuta ja käsittelyä. Edistys ei ole kuitenkaan ollut riittävää jätevesien käsittelyn osalta asetettujen määräaikojen saavuttamisen kannalta. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että komissio kehittäisi raportointivaatimuksia ja että jäsenvaltioissa otettaisiin käyttöön säännökset, joiden avulla pyritään varmistamaan kotitalouksien välitön liittäminen julkiseen viemäriverkkoon.

IV

Tilintarkastustuomioistuin pani merkille, että ohjelmakaudella 2007–2013 käytettävissä olleet varat on hyödynnetty hitaasti ja että toimenpideohjelmien yhteydessä sovellettujen indikaattoreiden avulla ei ole mahdollista arvioida direktiivin täytäntöönpanon edistymistä. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että jäsenvaltiot asettaisivat käyttöön päivitetyt tiedot direktiivin täysimääräiseen noudattamiseen tarvittavista taloudellisista resursseista ja mahdollisista rahoituslähteistä.

V

Tarkastuskohteena olleet EU:n osarahoittamat yhdyskuntajätevesien puhdistamot enimmäkseen noudattivat niiden päästöluvissa määritettyjä päästövaatimuksia sekä direktiivissä määritettyjä vaatimuksia (soveltuvilta osin). Noin kolmannes puhdistamoista on kuitenkin liian suuria (vaikka huomioon otettaisiin myös suunnitellut tulevat liittymät). Puhdistamoiden tarkoituksenmukaisen koon varmistamisen lisäksi tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio ja jäsenvaltiot puuttuvat rankkasateista johtuvista ylivuodoista aiheutuvaan ongelmaan, sillä ylivuodot voivat heikentää veden laatua. Puhdistamoiden toiminnanharjoittajien olisi pyrittävä säästämään toimintakuluissa. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa niin ikään, että komissio arvioisi direktiivissä määritettyjen pitoisuusrajojen tarkoituksenmukaisuuden ottaen huomioon teknisen kehityksen, jota on tapahtunut sen jälkeen, kun yhdyskuntajätevesidirektiivi hyväksyttiin vuonna 1991.

VI

Tarkastuskohteena olleet jätevedenpuhdistamot käsittelivät lietteen asianmukaisesti yhtä jäsenvaltiota lukuun ottamatta. Käytössä ei kuitenkaan välttämättä ole saastuttavia aineita koskevia sitovia vaatimuksia kaikkien lietteenkäyttömuotojen osalta. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että komissio ja jäsenvaltiot asettavat kaikkiin eri käyttömuotoihin sovellettavat kriteerit ja ryhtyvät tarvittaviin saastuttavien aineiden valvonnan tehostamistoimiin.

VII

EU:n osarahoittamien infrastruktuurien kohdalla ei saavutettu täysin tyydyttävää taloudellisen kestävyyden tasoa. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio kannustaisi jäsenvaltioita panemaan täytäntöön vastuullisen jäteveden hinnoittelupolitiikan, jonka yhteydessä sovellettavat tariffit eivät jää komission esittämän neljän prosentin kohtuullisen tason alapuolelle. Lisäksi olisi pyrittävä varmistamaan, että tarvittavaa ylläpitoa ja uudistamista varten on käytettävissä riittävä määrä varoja.

Johdanto

Taustaa

01

EU:n vesipolitiikan keskeisenä tavoitteena on, että kaikilla EU:ssa on käytettävissään riittävä määrä hyvänlaatuista vettä ja että vesimuodostumien tila on kaikkialla EU:ssa ympäristön kannalta hyvä. Vesien saastuminen lukeutuu EU:n kansalaisten keskeisiin ympäristöä koskeviin huolenaiheisiin.

02

Tässä kertomuksessa keskitytään Tonavan vesistöalueeseen, joka on Euroopan laajin jokialue (801 463 km²). Joki kulkee 19 maan läpi. Tonavan vesistö on altis erityyppisistä lähteistä aiheutuvalle saastumiselle.

03

Veden saastumista aiheuttavat esimerkiksi taajamista peräisin olevat osittain käsitellyn tai käsittelemättömän jäteveden päästöt. Vuonna 1991 annetussa yhdyskuntajätevesidirektiivissä¹ edellytetään, että jäsenvaltiot varmistavat tiettyyn määräaikaan mennessä, että taajamilla on yhdyskuntajätevesien viemäröintijärjestelmät ja että viemäröity jätevesi käsitellään tarkoituksenmukaisesti.

04

Jätevedenpuhdistamoista peräisin oleva jätevesiliete saattaa vahingoittaa vesistöjä ja maaperää lähinnä lietteen raskasmetallipitoisuuden takia. Tästä syystä lietettä ei saa enää johtaa pintavesiin. Yhdyskuntajätevesidirektiivissä edellytetään myös lietteen uudelleenkäyttöä. Jätevesilietteen sijoittamista maatalousmaahan² säännellään puhdistamolietedirektiivillä³. Direktiivissä yksilöidään säännöt, joita sovelletaan lietteen ja maaperänäytteiden keräämiseen ja analysointiin. Direktiivissä asetetaan myös pitoisuusrajat ja vuotuiset enimmäismäärät, joita sovelletaan maaperään päätyviin raskasmetalleihin.

05

Liitteessä I luodaan lyhyt katsaus jäteveden käsittelyprosessiin ja lietteen sijoittamisprosessiin.

06

Vesipolitiikan puitedirektiivin⁴ keskeisenä tavoitteena on hyvän pintavesien ja pohjaveden tilan saavuttaminen vuoteen 2015 mennessä. Direktiivin täytäntöönpano tapahtuu ensisijaisesti vesipiirin hoitosuunnitelmien avulla. Jäsenvaltioiden oli laadittava vuoteen 2009 mennessä vesipiirien hoitosuunnitelmat, joiden yhteydessä määritetään toimenpideohjelma maiden kaikkien vesipiirien osalta⁵. Ohjelmaan oli sisällytettävä muun muassa toimenpiteet, jotka vaaditaan vesiensuojelua koskevan EU-lainsäädännön (esim. yhdyskuntajätedirektiivin) täytäntöönpanemiseksi.

07

Vuonna 2013 laaditussa, vuoteen 2020⁶ ulottuvassa unionin ympäristöalan yleisessä toimintaohjelmassa vaaditaan typpi- ja fosforipäästöjen vähentämistä muun muassa yhdyskunta- ja teollisuusjätevesistä sekä lannoitteiden käytöstä peräisin olevien päästöjen osalta. Vastaavasti vuonna 2012 Euroopan vesivarojen turvaamiseksi laaditussa suunnitelmassa⁷ pidetään tärkeänä parantaa vaatimusten täyttämistä jäteveden käsittelyssä pitkän aikavälin investointisuunnittelulla.

Jätevesi-infrastruktuuriin liittyvä EU:n osarahoitus

08

Jätevedenpuhdistamoiden ja viemäriverkkojen rakennus-, parannus- ja nykyaikaistamiskulut ovat oikeutettuja EU:n osarahoitukseen, jota maksetaan Euroopan aluekehitysrahastosta ja koheesiorahastosta. Osarahoitusta voidaan maaseutualueiden tapauksessa maksaa myös Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta. EU:hun vuosina 2004 ja 2007 liittyneiden jäsenvaltioiden tapauksessa varat olivat käytettävissä vuodesta 2000 alkaen liittymispäivään saakka liittymistä edeltävän rakennepolitiikan välineen (ISPA) kautta. Kyseisten maiden EU-jäsenyyden myötä ISPA-hankkeista tuli koheesiorahaston hankkeita.

09

Jätevesi-infrastruktuuriin ohjattiin EU-varoja Euroopan aluekehitysrahaston ja koheesiorahaston kautta noin 12,9 miljardia euroa ohjelmakaudella 2000–2006 ja noin 14,6 miljardia euroa ohjelmakaudella 2007–2013.

10

Komissio panee osarahoitetut infrastruktuurihankkeet (ks. laatikko 1) täytäntöön yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, mutta on viime kädessä itse vastuussa EU:n talousarvion toteuttamisesta⁸. Ohjelmakaudella 2000–2006 komissio hyväksyi toimenpideohjelmien lisäksi jäsenvaltioiden toimittamat hakemukset sellaisten Euroopan aluekehitysrahaston hankkeiden osalta, joiden kokonaiskulut olivat yli 50 miljoonaa euroa, sekä kaikkien koheesiorahaston hankkeiden ja ISPA-hankkeiden osalta. Ohjelmakaudella 2007–2013 komission hyväksyntää edellytettiin ohjelmien lisäksi ainoastaan suurhankkeille, joiden kulut ovat yli 50 miljoonaa euroa⁹. Hankkeen osarahoituspäätöksessä määritetään avustuksen määrä (tukitaso) sekä rahoitusehdot, jotka on täytettävä.

Laatikko 1

Esimerkki tilintarkastustuomioistuimen paikan päällä tarkastamasta yhteisrahoitetusta hankkeesta

Erään Unkarissa toteutetun hankkeen yhteydessä i) rakennettiin uusi viemäriverkko tietyille taajaman alueille ja laajennettiin olemassa olevaa viemäriverkkoa muilla alueilla, ii) kunnostettiin jätevedenpuhdistamoa ravinteiden poiston varmistamista silmällä pitäen, ja iii) hankittiin uusi puhdistamolietteen käsittelylaitos.

Komissio hyväksyi hankkeen joulukuussa 2004 ja toiminta käynnistyi joulukuussa 2011. Hankkeen kokonaismenot olivat 48,3 miljoonaa euroa, josta EU:n avustuksen osuus oli 36,2 miljoonaa euroa.

Kuva 1 – Jätevedenpuhdistamo (Unkari – Zalaegerszeg)

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.

11

Seuraavilla kahdella komission pääosastolla on merkittävä rooli jätevesien käsittelyn alalla:

a)EU:n ympäristöpolitiikasta vesialalla ja jätevesialalla vastaa ympäristöasioiden pääosasto. Pääosaston tehtävänä on valvoa alan lainsäädännön täytäntöönpanoa (esim. yhdyskuntajätedirektiivin tavoitteiden saavuttamista koskevat määräajat) ja käynnistää tarvittaessa rikkomismenettely. Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto konsultoi ympäristöasioiden pääosastoa toimenpideohjelmaehdotusten laadunarvioinnin yhteydessä. Ympäristöasioiden pääosastoa konsultoidaan myös niin sanottujen suurhankkeiden ja koheesiorahaston hankkeiden arviointivaiheessa.

b)Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto vastaa EU:n aluepolitiikan määrärahoista, joilla voidaan osarahoittaa jätevesihankkeita.

1Neuvoston direktiivi 91/271/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, yhdyskuntajätevesien käsittelystä (EYVL L 135, 30.5.1991, s. 40).

2Maaperän saastuminen saattaa johtaa veden saastumiseen saastuttavien aineiden pintavalunnan tai pohjaveteen valumisen seurauksena.

3Neuvoston direktiivi 86/278/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1986, ympäristön, erityisesti maaperän, suojelusta käytettäessä puhdistamolietettä maanviljelyssä (EYVL L 181, 4.7.1986, s. 6).

4Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1).

5Jäsenvaltioissa, joiden alueella on osia useista eri vesistöalueista (esim. Tšekin tasavallan alueella on osa Tonavan vesistöalueesta sekä osia Oder- ja Elbe-jokien vesistöalueista), oli laadittava suunnitelmat kustakin osasta (vesipiiristä).

6Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1386/2013/EU, annettu 20 päivänä marraskuuta 2013, vuoteen 2020 ulottuvasta yleisestä unionin ympäristöalan toimintaohjelmasta ”Hyvä elämä maapallon resurssien rajoissa” (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 171).

7COM(2012) 673 final, 14. marraskuuta 2012.

8Euroopan unionista tehty sopimus, 17 artiklan 1 kohta, ja Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus, 317 artikla.

9Ympäristöalan hankkeiden tapauksessa määrä oli 25 miljoonaa euroa 1. tammikuuta 2007 ja 25. kesäkuuta 2010 välisenä aikana.

Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa

12

Tässä tarkastuksessa tilintarkastustuomioistuin arvioi, kuinka vaikuttavalla tavalla jätevesien käsittelyyn suunnatun Euroopan aluekehitysrahaston/koheesiorahaston rahoituksen avulla kyettiin tukemaan jäsenvaltioita jätevesipolitiikkaa koskevien EU:n tavoitteiden saavuttamisessa. Tilintarkastustuomioistuin aikoo käsitellä muissa kertomuksissa kysymyksiä, jotka liittyvät vesipolitiikan puitedirektiivin täytäntöönpanoon Tonavan vesistöalueella.

13

Tarkastuksessa keskityttiin neljään jäsenvaltioon Tonavan vesistöalueen ylä-, keski- ja alaosassa: Tšekin tasavaltaan, Unkariin, Romaniaan ja Slovakiaan¹⁰.

14

Tilintarkastustuomioistuin perehtyi seuraaviin neljään kysymykseen:

a)Noudattivatko jäsenvaltiot yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpanolle asetettuja määräaikoja?

b)Hyödynsivätkö jäsenvaltiot ohjelmakaudella 2007–2013 käytettävissä olleita varoja riittävässä määrin?

c)Toimivatko EU:n osarahoittamat jätevedenpuhdistamot vaikuttavasti?

d)Ovatko EU:n osarahoittamat jätevedenpuhdistamot taloudellisesti kestäviä?

15

Ohjelmakaudella 2000–2006¹¹ EU suuntasi yhteensä 2,1 miljardia euroa asianomaisten neljän jäsenvaltion jätevedenkäsittelyhankkeisiin, ja ohjelmakaudella 2007–2013 vastaava määrä oli 5,8 miljardia euroa¹².

16

Tarkastuksen yhteydessä arvioitiin:

a)Ajantasaisimmat tiedot seuraavilta osa-alueilta: taajamakohtaiset liitäntöjen määrät, jätevedenpuhdistamoissa tapahtuvan käsittelyn tehokkuus ja niiden taajamien lukumäärä, jotka eivät ole vielä panneet yhdyskuntajätevesidirektiiviä täytäntöön.

b)Tuloksellisuus 28 jätevedenpuhdistamon osalta. Puhdistamoiden oli oltava toiminnassa, joten useimmat otokseen kuuluneet hankkeet olivat saaneet EU-rahoitusta jo ohjelmakaudella 2000–2006. Liitteessä II esitetään luettelo tarkastetuista jätevedenpuhdistamoista, joista kaikkien kapasiteetti ylitti asukasvastineluvun (avl) 2 000.

17

Tarkastusevidenssi perustuu asiakirjojen läpikäyntiin ja analyyseihin (esim. kansalliset strategiat, täytäntöönpanokertomukset, säädökset, tilastot ja puhdistamojen toiminnanharjoittajilta peräisin olevat tuloksellisuustiedot). Lisäksi haastateltiin komission ja jäsenvaltioiden virkamiehiä sekä puhdistamoiden omistajien ja toiminnanharjoittajien edustajia. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti otokseen kuuluneista 28 jätevedenpuhdistamosta 14 puhdistamoa paikan päällä maaliskuun 2013 ja tammikuun 2014 välisenä aikana. Niitä 14:ää puhdistamoa, joihin ei tehty tarkastuskäyntiä, koskeva dokumentaatio tarkastettiin perusteellisesti. Tarkastuksessa sovellettuja arviointikriteereitä kuvataan tarkemmin tämän kertomuksen eri osissa.

10Tonavan vesistöalue kulkee osassa Tšekin tasavaltaa, suuressa osassa Slovakiaa ja koko Romanian sekä Unkarin alueella.

11Tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa rahoitettiin hankkeita ISPA-välineen avulla vuodesta 2000 liittymisajankohtaan saakka. Liittymisen jälkeen hankkeiden rahoitus tapahtui Euroopan aluekehitysrahaston ja koheesiorahaston tuella.

12Tiedot 31.12.2013 (vuotuisten täytäntöönpanokertomusten pohjalta).

Huomautukset

Yhdyskuntajätevesidirektiivissä asetettujen määräaikojen noudattaminen

18

Yhdyskuntajätevesidirektiivin mukaan:

–kaikissa taajamissa, joiden avl on yli 2 000, on oltava jätevesien viemäröintijärjestelmä. Jos viemäröintijärjestelmän rakentaminen ei ole perusteltua, on käytettävä erillisjärjestelmiä tai muita asianmukaisia järjestelmiä¹³, joilla saavutetaan yhtä hyvä ympäristönsuojelun taso (direktiivin 3 artikla)

–jätevedet on käsiteltävä biologisesti taajamissa, joiden avl on yli 2 000, jotta jätevedenpuhdistamoista tulevat purkuvedet pysyvät sallittujen pitoisuuksien rajoissa biokemiallisen hapenkulutuksen (BOD₅), kemiallisen hapenkulutuksen (COD) ja kiintoainepitoisuuden osalta (4 artikla)

–haavoittumiselle alttiilla alueilla¹⁴ yli 10 000:n avl:n taajamissa jätevedet on käsiteltävä tehokkaammin, jotta jätevedenpuhdistamoista tulevat purkuvedet pysyvät sallittujen pitoisuuksien rajoissa typen¹⁵ (Ntot) ja fosforin (Ptot) kokonaiskuormituksen osalta (5 artikla)

–alle 2 000 avl:n taajamissa, joissa on käytössä jäteveden viemäröintijärjestelmät, on varmistettava tarkoituksenmukainen käsittely tapauksissa, joissa jätevedet johdetaan sisävesiin tai suistoihin (7 artikla).

19

Tarkastuskohteena olleissa neljässä jäsenvaltiossa oli eri määräajat edellä mainittujen vaatimusten noudattamiselle (ks. liite III). Jos jäsenvaltio ei noudata EU:n lainsäädäntöä, komissio voi käynnistää rikkomismenettelyn ja viime kädessä saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.

20

Tilintarkastustuomioistuin tarkasti,

–saavutettiinko väli- ja/tai loppuvaiheen määräajat yli 2 000 avl:n taajamissa

–oliko saatavilla tietoa asianmukaisen jätevedenkäsittelyn varmistamisesta alle 2 000 avl:n taajamissa, joilla on viemäröintijärjestelmät

–ryhtyikö komissio toimiin tapauksissa, joissa yhdyskuntajätevesidirektiivissä asetettuja määräaikoja ei ollut noudatettu.

Jäsenvaltiot saavuttivat yleisesti ottaen yhdyskuntajätevesidirektiivissä jätevesien keruulle asetetut määräajat, mutta jätevedenkäsittelyä koskevat määräajat jäivät saavuttamatta

Kolme neljästä jäsenvaltiosta saavutti jätevedenkeruuta koskevat määräajat

21

Tilintarkastustuomioistuin toteaa komission analysoimien, jäsenvaltioiden toimittamien tietojen¹⁶ perusteella, että jätevedenkeruun osalta (direktiivin 3 artikla) neljästä tarkastuskäynnin kohteena olleesta jäsenvaltiosta ainoastaan Romania oli välivaiheen määräaikojensa osalta hieman aikataulusta jäljessä vuoden 2012 lopussa (ks. taulukko 1).

22

Tilintarkastustuomioistuin panee kuitenkin merkille, että jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella ei ole mahdollista arvioida, tarjoavatko osan kuormituksesta keräävät erillisjärjestelmät samantasoisen ympäristönsuojelun kuin viemäröintijärjestelmät. Joissakin taajamissa erillisjärjestelmien avulla kerätään melko suuri osuus kuormituksesta; kyseessä voi olla jopa 100 prosenttia taajaman jätevesikuormituksesta. Vuoden 2014 puolivälissä komissio pyysi Tšekin tasavaltaa, Unkaria ja Slovakiaa toimittamaan tarkemmat tiedot siitä, kuinka kansalliset viranomaiset varmistavat samantasoisen ympäristönsuojelun, kun käytössä ovat erillisjärjestelmät.

Taulukko 1

Direktiivissä asetettujen jätevedenkeruuta koskevien määräaikojen noudattaminen (31.12.2012)

Jäsenvaltio
Vaatimus
Saavutus:
Keruujärjestelmien piiriin kuuluvien taajamien osuus¹ erillisjärjestelmien avulla kerätty kuormitus² mukaan luettuna

Tšekin tasavalta
100 prosenttia taajamista vuoteen 2010 mennessä
100 prosenttia;
seitsemän prosenttia jätevesikuormituksesta kerätään erillisjärjestelmien avulla.

Unkari
154 taajamaa (31 prosenttia kokonaismäärästä) vuoteen 2010 mennessä
100 prosenttia;
14 prosenttia jätevesikuormituksesta kerätään erillisjärjestelmien avulla.

Romania
61 prosenttia kuormituksesta vuoteen 2010 mennessä
Ainoastaan kuusi taajamaa täyttää kaikki vaatimukset. Välivaiheen määräajat koskevat kuitenkin jätevesikuormituksen määrää – vuoden 2012 lopussa tosiasiallinen kerätyn jäteveden osuus oli 60,2 prosenttia; yksi prosentti jätevesikuormituksesta kerätään erillisjärjestelmien avulla.

Slovakia
291 taajamaa (82 prosenttia kokonaismäärästä) vuoteen 2010 mennessä
100 prosenttia;
13 prosenttia jätevesikuormituksesta kerätään erillisjärjestelmien avulla ja 0,4 prosenttia jää kokonaan keräämättä.

¹Komissio katsoo taajaman täyttävän vaatimukset, jos keruujärjestelmien avulla kerätyn jäteveden osuus on vähintään 98 prosenttia taajaman aiheuttamasta kokonaiskuormituksesta, eikä keräämättä jäävää jätevettä vastaava avl ole yli 2 000.

²Kuormituksella tarkoitetaan taajaman tuottamaa orgaanista biohajoavaa kuormitusta avl:na ilmaistuna.

Lähde: Komission analyysi jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista.

23

Viemäröintijärjestelmien olemassaolo ei tarkoita, että kaikki järjestelmään liitettävissä olevat kotitaloudet ovat tosiasiassa järjestelmän piirissä. Kotitaloudet saattavat pysyä mieluummin erillisjärjestelmien piirissä esimerkiksi kustannussyistä. Kaikissa tarkastuskäynnin kohteena olleessa neljässä jäsenvaltiossa sovelletaan säännöksiä, jotka sisältävät velvoitteita ja joissakin tapauksissa sakkoja liittymän puuttumisesta. Säännösten avulla pyritään varmistamaan, että kotitaloudet ovat liittyneet viemäriverkkoon (ks. taulukko 2). Kyseisistä neljästä jäsenvaltiosta kolmessa ei ole kuitenkaan yksilöity liitäntää koskevia määräaikoja tai sovellettavat ehdot ovat väljiä. Olemassa olevaan viemäriverkkoon liittymistä koskevan velvoitteen täytäntöönpanoa voi tämän seurauksena olla vaikea valvoa vaikuttavasti. Tässä tarkastuksessa ei tutkittu, miten kansalliset viranomaiset valvoivat velvoitteiden täytäntöönpanoa.

Yksikään tarkastuskäynnin kohteena olleista neljästä jäsenvaltiosta ei saavuttanut jätevedenkäsittelyä koskevia määräaikoja

24

Tilintarkastustuomioistuin toteaa komission analysoimien, jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella, että kaikki neljä jäsenvaltiota epäonnistuivat vaihtelevassa määrin tiettyjen parametrien osalta vaadittuja pitoisuusrajoja koskevien määräaikojen noudattamisessa¹⁷ vuoden 2012 loppuun mennessä (ks. Unkaria, Romaniaa ja Slovakiaa koskevien välivaiheen määräaikojen osalta taulukko 3 ja kaikkien määräaikojen osalta liite III). Kun huomioon otetaan välivaiheen määräaikojen noudattamisessa ilmenneet viiveet ja tarve hakea muita rahoituslähteitä (ks. kohdat 39 ja 40), voidaan todeta, että Slovakian ja Romanian on erittäin vaikea saavuttaa niille asetetut lopulliset määräajat (Slovakian kohdalla vuosi 2015 ja Romanian tapauksessa vuosi 2018).

Taulukko 2

Kansalliset säännökset, joiden tarkoituksena on varmistaa liittyminen olemassa olevaan viemäriverkkoon

Jäsenvaltio | Säännökset
Tšekin tasavalta | Kunnat voivat määrätä viemäriliittymän pakolliseksi ja määrätä sakkoja tapauksissa, joissa velvoitetta ei noudateta. Uudisrakentamisen tai kunnostustöiden yhteydessä on järjestettävä jätevesien käsittely tai sijoittaminen. Määräaikoja ei ole yksilöity.
Unkari | Viemäröintijärjestelmään on liityttävä 90 päivän kuluessa järjestelmän käyttöönotosta. Järjestelmään liittymisen laiminlyönnistä seuraa (verona kerättävä) sakko.
Romania | Rakennukset, joissa harjoitetaan sosioekonomista toimintaa, on liitettävä viemäröintijärjestelmään. Jätevedenpuhdistamoiden toiminnanharjoittajia voidaan sakottaa aiheettomista viivästyksistä uusien käyttäjien järjestelmään liittämisessä.
Slovakia | Kiinteistönomistajien on liitettävä jätevettä tuottavat kiinteistöt viemäröintijärjestelmään, ellei heillä ole lupaa jäteveden käsittelyyn muilla tavoin (määräaikoja ei ole kuitenkaan yksilöity). Järjestelmään liittymisen laiminlyönnistä seuraa sakko.

Lähde: Tilintarkastustuomioistuimen analyysi kansallisista säännöksistä.

Taulukko 3

Direktiivissä asetettujen jätevedenkäsittelyä koskevien määräaikojen noudattaminen (31.12.2012)

Jäsenvaltio
Biologista käsittelyä koskevien vaatimusten noudattaminen (biokemiallista hapenkulutusta, kemiallista hapenkulutusta ja kiintoainepitoisuutta koskevat pitoisuusrajat)
Haavoittumiselle alttiilla alueilla vaadittavan tehokkaamman käsittelyn noudattaminen (typen ja fosforin kokonaiskuormituksen rajat)

Vaatimus
Saavutettu tulos
Vaatimus
Saavutettu tulos

Tšekin tasavalta
594 taajamaa (vuoteen 2010 mennessä)
512 (86 %)
132 taajamaa (vuoteen 2010 mennessä)
83 (63 %)

Unkari
154 taajamaa (vuoteen 2010 mennessä)
130 (84 %)
kuusi taajamaa (vuoteen 2008 mennessä)
5 (83 %)

Ks. kohdat 25 ja 26

Romania
Kuormitus (avl:na)
10 829 595 (vuoteen 2010 mennessä)
12 953 045 (vuoteen 2013 mennessä)
Kuormitus (avl:na)
8 184 225
(76 % (vuoteen 2010 verrattuna))
(63 % (vuoteen 2013 verrattuna))
Kuormitus (avl:na)
7 688 721 (vuoteen 2010 mennessä)
9 196 314 (vuoteen 2013 mennessä)

1 530 828 (20 %)
(17 %)

Slovakia
258 taajamaa (vuoteen 2012 mennessä)
236 (92 %)
81 taajamaa (vuoteen 2010 mennessä)
41 (51 %)

Lähde: Komission analyysi jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista.

25

Direktiivin vaatimusten mukaan (5 artiklan 4 kohta) laitoskohtaisia vaatimuksia ei kuitenkaan tarvitse soveltaa haavoittumiselle alttiilla alueilla, jos voidaan osoittaa, että alueen kaikille yhdyskuntien jätevedenpuhdistamoille (avl yli 2 000) tulevasta fosforin ja typen kokonaiskuormituksesta poistetaan kummastakin vähintään 75 prosenttia.

26

Liittymissopimuksessa ainoastaan pientä osaa Unkarista (kuutta taajamaa) pidettiin haavoittumiselle alttiina alueena, jolla oli tehostettava jätevesien käsittelyä vuoteen 2008 mennessä. Maaliskuussa 2009 Unkari kuitenkin ilmoitti komissiolle alkavansa soveltaa Romanian ja Unkarin välillä tehdyn sopimuksen perusteella 5 artiklan 4 kohdan säännöksiä vuoden 2018 loppuun mennessä kaikkiin jätevedenpuhdistamoihin (498 taajamasta) tulevaan kokonaiskuormitukseen. Unkarin viranomaisten komissiolle toimittamien tietojen mukaan jätevedenpuhdistamoihin tulevan jäteveden typen kokonaiskuormitus oli vuoden 2012 loppuun mennessä pienentynyt 73,1 prosenttia ja fosforin kokonaiskuormitus 74,4 prosenttia (vastaavat luvut olivat vuoden 2010 lopussa 71,5 prosenttia ja 79,5 prosenttia).

Jäsenvaltioiden toimittamiin taajamien lukumäärää ja kuormitusmääriä koskeviin tietoihin tehtävät muutokset vaikuttavat direktiivin sovellettavuuteen

27

Taajamilla tarkoitetaan alueita, joilla väestö ja/tai taloudelliset toiminnot ovat keskittyneet siinä määrin, että yhdyskuntajätevedet voidaan kerätä ja ohjata yhdyskuntajätevesiä käsittelevään puhdistamoon tai purkupaikkaan. Jäsenvaltiot määrittävät taajamat; ne yksilöivät, mitkä asutusalueet kuuluvat tiettyyn taajamaan.

28

Direktiivissä asetetaan jäsenvaltioille tiukempia velvoitteita sellaisten taajamien osalta, joiden avl on yli 2 000. Tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoitti, että yli 2 000 avl:n taajamien lukumäärä ja niihin liittyvä kuormitus muuttuivat ajan mittaan huomattavasti Tšekin tasavallassa, Unkarissa ja Romaniassa. Muutokset olivat huomattavimpia Romaniassa (taajamien lukumäärä laski 29 prosenttia ja kuormitus 17 prosenttia, ks. taulukko 4). Jos taajaman avl ei ole enää yli 2 000, päästövaatimuksia (eli pitoisuusrajoja) ei tarvitse soveltaa (ks. kohta 18). Direktiivissä asetettuja määräaikoja ei näin ollen enää sovelleta asianomaiseen taajamaan.

29

Kun otetaan huomioon, että 28 jäsenvaltiossa on suuri määrä taajamia, komissiolla ei ole mahdollisuuksia seurata yksittäisiä tapauksia varmistuakseen siitä, että jäsenvaltioissa raportoidut taajamien lukumäärää koskevat muutostiedot ovat oikeita ja johtavat direktiivin asianmukaiseen soveltamiseen.

Taulukko 4

Komissiolle raportoidut taajamien lukumäärää ja kuormitusta koskevat muutostiedot

Jäsenvaltio
Lukumäärää koskeva muutos (avl yli 2 000)
Kuormitusta koskeva muutos (avl:na)
Kommentit

Tšekin tasavalta
2008: 618
2012: 598
= kolmen prosentin lasku
2008: 8 429 183
2012: 7 590 604
= kymmenen prosentin lasku
Lähinnä taajamat, joiden avl laski alle 2 000:n.

Unkari
2005: 404
2007: 497
2012: 498
= 23 prosentin korotus vuodesta 2005; määrä on pysynyt vakaana vuodesta 2007
2005: 9 643 155
2007: 13 231 718
2012: 11 665 187
= 12 prosentin lasku vuodesta 2007
Komissiolle raportoitujen tietojen ja Unkarin antaman asetuksen 173/2014 (VII.18.) sisältämien tietojen välillä on epäjohdonmukaisuuksia; asetuksessa mainitaan 566 taajamaa ja 10 767 713 avl:n kuormitus.

Romania
2007: 2 620
2012: 1 852
= 29 prosentin lasku
2007: 25 838 316
2012: 21 409 175
= 17 prosentin lasku
Taajamat, joiden avl laski alle 2 000:n, sekä taajamien rakenteeseen liittyvät muutokset.

Slovakia
Ei muutosta vuoden 2005 jälkeen: 356
2005: 5 054 900
2008: 5 259 370
2012: 5 072 755
= neljän prosentin lasku vuodesta 2008

Lähde: Tilintarkastustuomioistuimen analyysi jäsenvaltioiden komissiolle toimittamista tiedoista.

Komissiolla on vain osittaiset tiedot alle 2 000 avl:n taajamien tilanteesta

30

Laatiakseen vesipolitiikan puitedirektiivin mukaiset vesipiirien hoitosuunnitelmat jäsenvaltioiden on arvioitava, onko taajamien (alle 2 000 avl:n taajamat mukaan lukien) aiheuttamalla saastumisella niin suuri vaikutus vesialueisiin, että tilanne edellyttää toimenpiteitä (ks. kohta 6). Vesipiirien hoitosuunnitelmiin on sisällytettävä myös toimenpiteet, joiden tarkoituksena on varmistaa yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpano. Komissio ei vaadi yhdyskuntajätevesidirektiivissä jäsenvaltioilta muuta raportointia alle 2 000 avl:n taajamien osalta (tietoja kyseessä olevista taajamista ja 7 artiklan noudattamisesta niiden kohdalla).

31

Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komissiolla on vain osittaiset tiedot alle 2 000 avl:n taajamien tilanteesta. Tšekin tasavallassa, Unkarissa ja Romaniassa vesipiirien hoitosuunnitelmista ei käy ilmi, kuinka monella asianomaisista taajamista on vaikutusta veden laatuun. Vastaavasti Tšekin tasavalta ja Unkari eivät toimittaneet tietoja niiden taajamien lukumäärästä, joissa oli käytössä jätevedenkeruujärjestelmät mutta jätevedenpuhdistamot puuttuivat. Komissio pyysi vuonna 2013 vesipiirien hoitosuunnitelmien arvioinnin yhteydessä tarkkoja tietoja Tšekin tasavallalta ja Slovakialta. Tämä osoittaa, että komissiolla on mahdollisuudet pyytää tietoja asianomaisista taajamista. Komissio ei kuitenkaan pysty Tšekin tasavallan ja Unkarin osalta saatujen ja käytettävissä olleiden tietojen avulla tarkistamaan yhdyskuntajätevesidirektiivin 7 artiklan noudattamista.

Komissio seuraa vaatimusten noudattamatta jättämistä kolmessa neljästä tarkastuskäynnin kohteena olleesta jäsenvaltiosta

32

Jäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle joka toinen vuosi yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpanon edistymisestä. Kesäkuuhun 2014 mennessä oli raportoitava vuoden 2012 lopussa vallinneesta tilanteesta (tai vuoden 2011 lopun tilanteesta, jos tuoreempia tietoja ei ollut saatavilla). Tämän jälkeen komissio julkaisee yleisen täytäntöönpanokertomuksen: kaksi viimeisintä kertomusta laadittiin 18 kuukauden kuluessa jäsenvaltioille raporttien esittämisen osalta asetetun määräajan umpeuduttua¹⁸.

33

Komissio esitti heinäkuussa 2014 tietopyynnön Tšekin tasavallalle ja Slovakialle. Lokakuussa 2014 komissio esitti Unkarille tietopyynnön, joka perustui jäsenvaltioiden vuonna 2012 toimittamiin tietoihin. Pyyntöjen perustana olivat Tšekin tasavallan ja Slovakian osalta vuoden 2010 ja Unkarin osalta vuoden 2009 loppuun mennessä ilmenneet noudattamatta jättämiset¹⁹; samanaikaisesti oli umpeutunut myös muita määräaikoja ja oli saatu ajantasaisempia tietoja (ks. kohta 32). Tilintarkastustuomioistuin katsoo näin ollen, että prosessin tehokkuus on sen nykyisessä muodossa kyseenalainen. Näihin tietopyyntöihin saatujen vastausten arviointi oli komissiossa kesken maaliskuussa 2015.

Ohjelmakaudella 2007–2013 käytettävissä olleiden EU-varojen hyödyntäminen

34

EU osarahoittaa jätevesialan investointeja yleensä ohjelmakauden 2007–2013 toimenpideohjelmien avulla. Rahoitukseen käytetään erityisesti ympäristöalan monialaisia ohjelmia. Kaikilla tarkastuskohteena olleilla neljällä jäsenvaltiolla on tällainen monialainen toimenpideohjelma. Niiden jätevesialan investointeihin suuntaamat määrärahat olivat yhteensä 4,9 miljardia euroa.

35

Tilintarkastustuomioistuin tutki,

–mikä oli jätevesialan investointeihin ohjelmakauden 2007–2013 toimenpideohjelmista käytettävissä olleiden varojen hyödyntämisaste vuoden 2013 loppuun mennessä

–oliko tuotos- ja tulosindikaattoreiden osalta yksilöidyt tavoitearvot saavutettu vuoden 2013 loppuun mennessä.

Ohjelmakauden 2007–2013 toimenpideohjelmien yhteydessä saatavilla ollutta rahoitusta ei käytetty kokonaisuudessaan

36

Kaikissa neljässä jäsenvaltiossa toimenpideohjelmien yhteydessä (etenkin monialaisten ympäristöalan ohjelmien avulla) käyttöön asetetut (EU:n ja kansalliset) varat ovat pääasiallinen jätevesialaan liittyvien hankkeiden rahoituslähde.

37

Jäsenvaltioiden katsotaan sitoneen varat toimenpideohjelmaan, kun yksittäistä hanketta koskeva avustuspäätös on tehty. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että huomattavaa osaa jätevedenkäsittelyalan investointeihin käytettävissä olleesta EU:n ja kansallisesta rahoituksesta ei ollut sidottu vuoden 2013 loppuun mennessä Tšekin tasavallassa, Unkarissa ja Slovakiassa (ks. taulukko 5).

38

Tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoittaa lisäksi, että edunsaajille suoritetut maksut (aiheutuneiden kulujen korvaaminen) oli vähäistä, mikä osoittaa, että useisiin hankkeisiin liittyviä rakennustöitä ei ollut saatu päätökseen vuoden 2013 loppuun mennessä. EU-varat, jotka komissio on sitonut mutta joita jäsenvaltiot eivät ole käyttäneet maksuihin kahden (ja joissakin tapauksissa kolmen) vuoden kuluessa sitoumuksen tekemisestä, eivät kuitenkaan enää ole käytettävissä²⁰.

Taulukko 5

Jätevesialan investointeihin käytettävissä olleiden varojen hyödyntäminen ohjelmakauden 2007–2013 ympäristöalan toimenpideohjelmien yhteydessä (tilanne 31.12.2013)

Jäsenvaltio
Sidotut varat (hyväksytyt hankkeet) ilmaistuna prosenttiosuutena määrärahoista
Maksetut varat
Varojen menettämisriski

Prosenttiosuus määrärahoista
Prosenttiosuus sidotuista varoista

Tšekin tasavalta
1 160 miljoonaa euroa
60 %
1 850 miljoonaa euroa⁴
95 %
52 %
87 %
KYLLÄ

(1 012 miljoonaa euroa)

Unkari¹
382 miljardia Unkarin forinttia (1 290 miljoonaa euroa)
83 %
23 %
28 %
KYLLÄ

(105 miljardia Unkarin forinttia eli 354 miljoonaa euroa)

Romania²
4 439 miljoonaa euroa
141 %
30 %
21 %
KYLLÄ

(954 miljoonaa euroa)

Slovakia³
719 miljoonaa euroa
86 %
40 %
46 %
KYLLÄ

(332 miljoonaa euroa)

1Unkaria koskevat tiedot ovat peräisin toukokuulta 2013. Unkarin forintteina ilmaistut määrät muunnettiin euroiksi seuraavan muuntokurssin avulla: yksi euro vastaa 296,11:tä Unkarin forinttia (toukokuu 2013).

2Romaniaa koskevat tiedot liittyvät vedenjakeluun ja jäteveteen. Erillisiä tietoja ei ole saatavissa.

3Slovakiaa koskevat tiedot liittyvät ainoastaan EU-varoihin. Kolmen muun jäsenvaltion kohdalla ne liittyvät julkisen rahoituksen kokonaismäärään (eli EU:n ja kansallisiin varoihin).

4Joukko hankkeita oli jo hyväksytty osarahoitukseen, mutta avustussopimusta ei ollut vielä allekirjoitettu. Kun nämä otetaan huomioon, varoista oli sidottu 95 prosenttia.

Lähde: Tilintarkastustuomioistuimen analyysi asianomaisten toimenpideohjelmien vuotuisista täytäntöönpanokertomuksista.

39

Komissiolle EU-avustuksia varten ilmoitettavien menojen viimeinen tukikelpoisuusajankohta on 31.12.2015. Kun huomioon otetaan hidas täytäntöönpanovauhti, tilintarkastustuomioistuin katsoo, että useita hankkeita ei saada päätökseen määräaikaan mennessä, ja niiden päätökseen saattaminen edellyttää vuodesta 2016 eteenpäin (kansallista ja/tai EU:n) lisärahoitusta.

40

Hitaaseen täytäntöönpanovauhtiin liittyy riski, että käytettävissä olevia EU-varoja ei hyödynnetä kokonaisuudessaan vuoden 2015 loppuun mennessä. Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että hankkeet, jotka voidaan jakaa erillisiin työvaiheisiin, voivat saada ohjelmakaudella 2014–2020 rahoitusta asianomaisen ohjelmakauden aikana toteutettaviin työvaiheisiin. Tilintarkastustuomioistuin toteaa ohjelmakaudella 2014–2020 jätevesialan investointeihin suunnattavien varojen osalta, että Unkarin kohdalla on riskinä ja Romanian sekä Slovakian kohdalla lähes varmaa, että ohjelmakaudelle 2014–2020 suunnitellut (sekä EU:n että kansalliset) varat eivät riitä varmistamaan direktiivin täytäntöönpanoa yli 2 000 avl:n taajamien tapauksessa. Jäsenvaltioiden on näin ollen haettava muita rahoituslähteitä.

41

Tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoitti myös, että ohjelmakauden 2007–2013 ympäristöalan toimenpideohjelmien avulla rahoitettavien hankkeiden valintakriteerit olivat asianmukaiset kaikissa neljässä jäsenvaltiossa. Hankkeen mahdollinen esittäminen ja esittämisen ajoitus oli kuitenkin taajamien harkinnassa. Jotkin suuremmat taajamat (jotka edellyttävät tehokkaampaa käsittelyä) eivät näin ollen vielä täytä yhdyskuntajätevesidirektiivin vaatimuksia osittain siitä syystä, että hankehakemuksia ei ollut esitetty, joten myöskään rahoitusta ei ollut haettu.

Tuotos- ja tulosindikaattoreiden osalta yksilöidyt tavoitearvot jäivät suurelta osin saavuttamatta vuoden 2013 loppuun mennessä

42

Jäsenvaltioiden esittämät ja komission hyväksymät ohjelmakauden 2007–2013 toimenpideohjelmat sisältävät tuotos-, tulos- ja vaikutusindikaattorit, joiden tarkoituksena on mahdollistaa ohjelmien yhteydessä käytettyjen varojen tehokkuuden ja vaikuttavuuden arviointi.

43

Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että ympäristöalan toimenpideohjelmien yhteydessä indikaattoreille asetetut tavoitearvot eivät ole luonteeltaan sellaisia, että niiden avulla voitaisiin osoittaa yhdyskuntajätevesidirektiiviin perustuvien tavoitearvojen saavuttamisaste.

44

Toimenpideohjelmissa asetettujen tavoitearvojen saavuttamisen määräaika on vuosi 2015. Vuoden 2013 lopun tilanne edustaa välivaihetta, mutta osoittaa, että useista tavoitearvoista oltiin yhä kaukana (ks. taulukko 6). Tilanne paranee jäljellä olevien kahden vuoden aikana, sillä monet hankkeista ovat vielä täytäntöönpanovaiheessa. Tilintarkastustuomioistuin katsoo kuitenkin, että tavoitearvojen ja vuoden 2013 täytäntöönpanoasteen väliset huomattavat erot huomioon ottaen osa tavoitearvoista oli selkeästi liian optimistisia (esim. Tšekin tasavallan kohdalla indikaattori nro 2 ja Romanian kohdalla indikaattori nro 1).

Taulukko 6

Tavoitearvojen saavuttaminen ympäristöalan toimintaohjelmien yhteydessä ohjelmakaudella 2007–2013 (tilanne 31.12.2013)

Jäsenvaltio
Indikaattorit
Tavoitearvot vuodelle 2015
Tulokset

Tšekin tasavalta
1. Uusien ja kunnostettujen viemäriverkkojen pituus (km)
120
294
(> 100 %)

2. Uusien, kunnostettujen ja toiminnan osalta tehostettujen puhdistamojen lukumäärä
350
94
(27 %)

3. Viemäriverkon piiriin hiljattain liittyneiden henkilöiden lukumäärä
741 000
459 266
(62 %)

Unkari
1. Niiden kotitalouksien lukumäärä, joilla on mahdollisuus liittyä viemäriverkkoon
400 000
141 689
(35 %)

2. Jätevedenpuhdistamoille luotu kapasiteetti (avl:na)
3 550 000
195 124
(5 %)

3. Jätevedenkäsittelyhankkeiden kattama asukasmäärä (miljoonina)
1,3
0,2
(15 %)

Romania
1. Uusien ja kunnostettujen puhdistamojen lukumäärä
170
25
(15 %)

2. Asianmukaisesti käsitelty jätevesi (prosentteina jäteveden kokonaismäärästä)
60
35
(58 %)

Slovakia
1. Uusien ja kunnostettujen puhdistamojen lukumäärä
64
30
(47 %)

2. Uuteen viemäriverkkoon liittymistä kuvaava avl
331 295
13 883
(4 %)

Lähde: Tilintarkastustuomioistuimen analyysi asianomaisten toimenpideohjelmien vuotuisista täytäntöönpanokertomuksista.

EU:n osarahoittamien jätevedenpuhdistamoiden vaikuttavuus

45

Tilintarkastustuomioistuimen arviointi kattaa 28 jätevedenpuhdistamoa ja perustuu kahteen näkökohtaan:

a)jätevedenkäsittelyn osalta saavutettu tuloksellisuustaso

b)jätevedenkäsittelyprosessissa syntyneen puhdistamolietteen käsittely.

Jätevedenpuhdistamoiden tuloksellisuus

46

Kotitalouksien ja teollisuuslaitosten jätevesiä käsittelevien puhdistamoiden on noudatettava purkuvesien osalta pitoisuusrajoja, jotka on määritetty niiden päästöluvissa. Päästölupa laaditaan kansallisten säännösten perusteella. Luvan noudattaminen varmistetaan säännöllisin tarkastuksin, joista vastaavat puhdistamoiden toiminnanharjoittajat. Sallittuja pitoisuuksia koskevat rajat ja seurannan tiheys on määritetty direktiivissä (ks. kohta 18). Myös teollisuuslaitosten on noudatettava pitoisuusrajoja julkisiin viemäriverkkoihin johdettavien jätevesipäästöjen osalta.

Kuvat 2 ja 3 – Purkuvesiä (Unkari – Budapest; Tšekin tasavalta – Blansko)

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.

47

Tilintarkastustuomioistuin tarkasti,

–oliko jätevedenpuhdistamoiden purkuvesien seurannan ja laadun osalta noudatettu direktiivin ja/tai kansallisten jätevesiä koskevien päästölupien vaatimuksia

–olivatko viemäriverkot ja/tai jätevedenpuhdistamot toimineet asianmukaisesti rankkasateiden aikana

–oliko puhdistamoiden toiminnanharjoittajilla varmuus siitä, että jätevesipäästöjä julkiseen viemäriverkkoon johtavat teollisuuslaitokset noudattavat pitoisuusrajoja

–oliko tarkastettujen jätevedenpuhdistamoiden kapasiteetti riittävä tosiasiallisten tarpeiden kannalta

–olivatko jätevedenpuhdistamoiden toimintakulut perusteltuja suoritettavan käsittelyn tyypin ja puhdistamojen koon kannalta.

EU:n päästövaatimuksia noudatettiin puhdistamoissa, joihin vaatimuksia sovelletaan

48

Tilintarkastustuomioistuin tutki seurantaa ja päästöjä koskevien vaatimusten noudattamista puhdistamoiden toiminnanharjoittajien vuonna 2012 suorittamien laboratorioanalyysien (omatoimiset tarkistukset) perusteella. Analyysi osoittaa, että näytteidenoton tiheyden osalta kaikki puhdistamot yhtä lukuun ottamatta noudattivat yhdyskuntajätevesidirektiivin vaatimuksia.

Kuvat 4 ja 5 – Vesinäytteet ja tulokset (Tšekin tasavalta – Blansko; Unkari – Budapest)

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.

49

Tilintarkastustuomioistuin pani merkille, että kolme jäsenvaltiota oli asettanut pitoisuusrajat, jotka olivat joissakin tapauksissa direktiivissä edellytettyä tiukempia (ks. taulukko 7). Komission suunnitelmissa ei kertomuksen laatimisajankohtana ollut ehdottaa direktiivissä asetettujen rajojen päivitystä.

50

Direktiivissä purkuvesien osalta määritettyjä vaatimuksia sovellettiin 16:een (57 prosenttia) tarkastetuista 28 puhdistamosta. Vaatimukset täyttyivät kaikissa 16 tapauksessa (ks. taulukko 8). Tarkastetuista 28 puhdistamosta 25 (89 prosenttia) noudatti lisäksi kansallisissa päästöluvissa määritettyjä rajoja.

Taulukko 7

Kansalliset pitoisuusrajoja koskevat säännökset, jotka olivat direktiivissä asetettuja vaatimuksia tiukempia

Jäsenvaltio
Tiukemmat pitoisuusrajat

Tšekin tasavalta
Biokemiallista hapenkulutusta, kemiallista hapenkulutusta ja kiintoainepitoisuutta koskevat pitoisuusrajat ovat tiukempia ja pitoisuusrajat on määritetty myös alle 2 000 avl:n puhdistamoja varten.
Fosforin kokonaiskuormitusrajat on määritetty myös 2 000–10 000 avl:n kapasiteetin puhdistamoiden osalta

Unkari
Biokemiallista hapenkulutusta, kemiallista hapenkulutusta ja kiintoainepitoisuutta koskevat pitoisuusrajat on määritetty myös alle 2 000 avl:n puhdistamoja varten.

Romania
Ei tiukempia vaatimuksia kuin direktiivissä.

Slovakia
Biokemiallista hapenkulutusta, kemiallista hapenkulutusta ja kiintoainepitoisuutta koskevat pitoisuusrajat on määritetty myös alle 2 000 avl:n puhdistamoja varten.

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuimen analyysi kansallisista säännöksistä.

Taulukko 8

Direktiivissä ja päästöluvissa määritettyjen vaatimusten mukaiset purkuvedet

Jäsenvaltio | Tarkastettujen puhdistamoiden lukumäärä | Yhdyskuntajätevesidirektiivi | Päästöluvan noudattaminen
Noudatettiin | Ei sovelleta
Tšekin tasavalta | 4 | 4 |  | 4
Unkari | 7 | 3 | 4 | 7
Romania | 12 | 4 | 8 | 9
Slovakia | 5 | 5 |  | 5
YHTEENSÄ | 28 | 16 | 12 | 25

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuimen analyysi.

51

Tarkastuskertomuksen laatimisajankohtana kaikkia direktiivin vaatimuksia ei sovellettu Unkarissa neljän ja Romaniassa kahdeksan jätevedenpuhdistamon tapauksessa (etenkään typen ja fosforin kokonaispitoisuuden osalta):

–Unkari valitsi typen ja fosforin kokonaispitoisuuden osalta koko maan kattavat vähennystavoitteet eikä soveltanut rajoja yksittäisten puhdistamoiden tasolla (ks. kohta 26). Asianomaisista neljästä puhdistamosta kolmella oli tekniset valmiudet ravinteiden poistoon (kokonaistyppi ja -fosfori), joten niillä oli valmiudet parantaa purkuvesien laatua, mutta tätä ei edellytetty kansallisessa päästöluvassa.

–Romanian määräaika direktiivin vaatimusten täyttämiselle on vuoden 2015 loppu yli 10 000 avl:n taajamien osalta. Kyseisistä kahdeksasta puhdistamosta seitsemässä on toteutettava lisämuutoksia, jotta ravinteet kyetään poistamaan.

Ylivuotoja koskevaa tilannetta ei voida arvioida kvantifioitujen tietojen puuttuessa

52

Ylivuotoja saattaa tapahtua rankkasateiden yhteydessä, jos viemäriverkon ja puhdistamon kapasiteetti ei ole riittävä. Ylivuotojen yhteydessä vesistöön pääsee suoraan sadeveden lisäksi käsittelemätöntä jätevettä, joka heikentää veden laatua. Tämä tilanne ilmenee erityisesti tapauksissa, joissa viemäriverkon vedenkeruujärjestelmä perustuu sekaviemäröintiin, jonka yhteydessä viemäriverkkoon kerätään hulevedet sekä kotitalouksien ja teollisuuslaitosten jätevedet (ks. kaavio 1). Tarkastetuista 28 puhdistamosta 20:n kohdalla (71 prosenttia) viemäriverkko perustui pääosin tai kokonaan sekaviemäröintiin. Tilintarkastustuomioistuin tiedostaa, että joissakin tapauksissa kunnat eivät viemäriverkon rakenteeseen liittyvistä teknisistä syistä pysty perustamaan erillistä verkkoa (jäte- ja sadevesien erottelu).

Kaavio 1

Ylivuoto rankkasateiden aikana

© Green Learning Station, Civic Garden Center of Greater Cincinnati, ”Diagram of Combined Sewer System” (sekaviemäröintiä kuvaava kaavio).

53

Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden oli päätettävä ylivuodoista aiheutuvaa veden saastumista rajoittavista toimenpiteistä, joita ovat esimerkiksi laimentumisen²¹ tai vuosittain hyväksyttävän ylivuotojen määrän taikka kuivakauden jätevesivirtaamaa koskevan kapasiteetin määrittäminen²². Tarkastetuissa jätevedenpuhdistamoissa oli yleensä hulevesisäiliöt, joihin puhdistamon kapasiteetin ylittävä osa hulevedestä voidaan johtaa ja varastoida ja palauttaa puhdistamoon rankkasadejakson jälkeen. Rankkasateiden aiheuttamien ylivuotojen osalta tilintarkastustuomioistuin havaitsi tarkastetuissa 28 puhdistamossa seuraavaa:

–puhdistamoiden toiminnanharjoittajat olivat mitanneet ylivuodon määrän, joka pysyi kahdeksassa tapauksessa (29 prosenttia) hyväksyttävällä tasolla (1–5 prosentissa vuotuisesta jätevesivirtaamasta)

–ylivuotoja ei toiminnanharjoittajien mukaan ilmennyt 14 puhdistamon tapauksessa (50 prosenttia)

–kuudessa tapauksessa (21 prosenttia) tietoja ei ollut saatavilla, sillä mittauksia ei ollut suoritettu.

54

Mainittuja lukuja on kuitenkin arvioitava varauksella, sillä ylivuotoa voi ilmetä myös viemäriverkossa, mikä voi vähentää jätevedenpuhdistamoon tulevan veden määrää. Yhdessäkään neljästä tarkastuskäynnin kohteena olleesta jäsenvaltiosta ei ollut saatavilla kvantifioitua tietoa viemäriverkon tasolla ilmenevistä ylivuodoista.

55

Tilintarkastustuomioistuin pani merkille myös, että Tšekin tasavallassa, Unkarissa ja Romaniassa ei ollut lakisääteisiä vaatimuksia ylivuotojen hyväksyttävän lukumäärän tai volyymin taikka laimennussuhteen osalta. Slovakiassa sovellettiin tällaisia vaatimuksia. Vaatimuksissa määritettiin myös ylivuotosäiliöiltä vaadittava koko. Ylivuotojen volyymiä tai laimennussuhdetta ei kuitenkaan tarvitse seurata.

56

Komissio päätti vuonna 2014 käynnistää tutkimuksen, jonka yhteydessä arvioidaan, kuinka jäsenvaltioiden lainsäädännössä noudatetaan vuoden 1991 yhdyskuntajätevesidirektiivissä ylivuotojen osalta määritettyjä EU:n vaatimuksia.

Puhdistamoiden toiminnanharjoittajista 85 prosenttia tarkisti paikan päällä pitoisuusrajojen noudattamisen teollisuuslaitoksissa

57

Teollisuuslaitokset voivat johtaa jätevetensä julkiseen viemäriverkkoon jätevedenpuhdistamossa tapahtuvaa käsittelyä varten. Yhdyskuntajätevesidirektiivin mukaan jäsenvaltioiden oli säänneltävä jätevesien johtamista ennalta ja/tai annettava erityislupa.

58

Teollisuuslaitosten on noudatettava tiettyjen saastuttavien aineiden osalta pitoisuusrajoja. Näin pyritään varmistamaan, että tietyt saastuttavat aineet eivät haittaa käsittelyprosesseja ja että jätevedenpuhdistamoiden päästöt eivät sisällä ympäristöä vahingoittavia aineita. Säännökset vaihtelevat jäsenvaltioittain: Unkarissa ja Romaniassa on asetettu rajat useille parametreille ja Tšekin tasavallassa ja Slovakiassa asetetut rajat ovat vain ohjeellisia muiden paitsi erityisen vaarallisten aineiden kohdalla. Viemäriverkon/jätevedenpuhdistamon toiminnanharjoittaja määrittää lopulta pitoisuusrajat toimintasäännöissään.

59

Viemäriverkon toiminnanharjoittajan ja yksittäisen teollisuuslaitoksen välistä suhdetta säännellään sopimuksella, jossa voidaan asettaa myös lainsäädännössä edellytettyä tiukemmat pitoisuusrajat.

60

Tšekin tasavallassa, Unkarissa ja Romaniassa (ks. taulukko 9) jätevesiä julkiseen viemäriverkkoon johtavien teollisuuslaitosten on lainsäädännön mukaan tarkistettava päästönsä itse. Tulokset toimitetaan yleensä toiminnanharjoittajalle. Romaniassa ei ole lakisääteistä vaatimusta tulosten raportoinnista²³, mutta puhdistamoiden toiminnanharjoittajat voivat sisällyttää tällaisen vaatimuksen sopimuksiin.

61

Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että jätevedenpuhdistamon toiminnanharjoittajalla on kaksi tapaa arvioida teollisuuslaitosten suorittamien tarkistusten luotettavuutta (ks. taulukko 9):

–teollisuuslaitosten vesinäytteet on analysoitava akkreditoiduissa laboratorioissa: kansallisiin säännöksiin ei sisälly tällaista vaatimusta, mutta toiminnanharjoittaja voi sisällyttää vaatimuksen teollisuuslaitosten kanssa tehtäviin sopimuksiin

–toiminnanharjoittaja suorittaa tarkistukset paikan päällä: tällainen vaatimus sisältyy Tšekin tasavallassa, Romaniassa ja Slovakiassa sovellettaviin säännöksiin.

Taulukko 9

Kansalliset säännökset viemäriverkkoon johdettavia teollisuusjätevesiä koskevista tarkistuksista

Jäsenvaltio
Teollisuuslaitosten on suoritettava tarkistukset itse
Tarkistukset on tehtävä akkreditoiduissa laboratorioissa
Puhdistamoiden toiminnanharjoittajien on suoritettava tarkistukset paikan päällä teollisuuslaitoksissa

Tšekin tasavalta
Kyllä
Ei
Kyllä
(tarkistusten tiheyttä ei ole määritetty)

Unkari
Kyllä
Ei (tietyntyyppisiä laitoksia lukuun ottamatta)
Ei

Romania
Kyllä
Ei
Kyllä
(tarkistusten tiheyttä ei ole määritetty)

Slovakia
Ei
Ei
Kyllä
(tarkistusten vähimmäistiheys on määritetty)

Lähde: Tilintarkastustuomioistuimen analyysi kansallisista säännöksistä.

62

Tilintarkastustuomioistuimen puhdistamokohtaisista teollisuuspäästöjen aiheuttajista poimittuun otokseen kohdistama arviointi perustui toiminnanharjoittajien omiin laboratorioanalyyseihin sekä toiminnanharjoittajien teollisuuspäästöjen aiheuttajilta saamiin analyyseihin. Tilintarkastustuomioistuin perehtyi myös mahdollisia sakkoja koskeviin tietoihin.

63

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastamista 28 jätevedenpuhdistamosta 26 käsitteli teollisuuden jätevesipäästöjä. Kyseisistä 26 puhdistamosta 22:n tapauksessa toiminnanharjoittajat suorittivat tarkistuksia paikan päällä. Lopuista neljästä puhdistamosta kolmen kohdalla toiminnanharjoittajat toimittivat teollisuuspäästöjen aiheuttajien omien tarkistusten tulokset analysoitavaksi akkreditoituihin laboratorioihin.

64

Jos teollisuuslaitos ylittää sille asetetut pitoisuusrajat, puhdistamon toiminnanharjoittajat määräävät sille sakon: Unkarissa ja Romaniassa sakko (jonka määrä vaihtelee saastuttavan aineen mukaan) määritetään kansallisessa lainsäädännössä, mutta Tšekin tasavallassa ja Slovakiassa pitoisuusrajojen ylittämisestä määrättävä maksu määritetään toiminnanharjoittajan ja teollisuuslaitoksen välisessä sopimuksessa. Unkarissa ja Romaniassa sakko perustuu saastuttavan aineen määrään²⁴ (vuoden kuluessa suoritettavien) kahden eri mittauksen välisenä aikana, mutta Tšekin tasavallassa ja Slovakiassa mitattu määrä viittaa yleensä mittauspäivän saastepäästöön²⁵. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että tällaisissa tapauksissa maksettava määrä on todennäköisesti pieni ja varoittava vaikutus jää vähäiseksi.

Noin kolmasosa tarkastetuista jätevedenpuhdistamoista on liian suuria

65

Tilintarkastustuomioistuin arvioi avl:na ilmaistua kapasiteetin käyttöastetta (eli puhdistamon kapasiteettia käsitellä tiettyä saastekuormitusta)²⁶, ja havaitsi, että tarkastetuista 28 puhdistamosta yhdeksän (32 prosenttia) käyttää kapasiteetistaan alle 50:tä prosenttia (ks. kaavio 2). Yhdeksän muuta puhdistamoa (32 prosenttia) käyttää kapasiteetistaan 51–60 prosenttia. Tämä on ongelma erityisesti Romaniassa, missä 12 puhdistamosta kahdeksan hyödyntää kapasiteettiaan alle 50-prosenttisesti. Niukkoja taloudellisia resursseja ei ole tehokasta käyttää sellaisia puhdistamoita koskeviin investointeihin, joilla on huomattava ylikapasiteetti. Tämä pätee sekä EU:n että kansallisiin resursseihin.

66

Tilintarkastustuomioistuimen erään toisen indikaattorin osalta suorittama arviointi vahvistaa tämän arvion: tarkastetuista 28 puhdistamosta 16 (57 prosenttia) käytti hydraulisesta kapasiteetistaan (litroina sekunnissa ja/tai kuutiometreinä tunnissa ilmaistu virtaama) alle 60:tä prosenttia. Tämä arviointi perustui vertailuun veden virtaaman (m³) ja puhdistamon keskimääräisen kapasiteetin välillä (kuivakauden aikana)²⁷.

Kaavio 2

Kapasiteetin käyttöaste avl:na ilmaistuna

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuimen analyysi.

67

Tilintarkastustuomioistuin havaitsi lisäksi, että tarkastetuista 28 puhdistamosta 22:ssa (79 prosenttia) puhtaan veden (sade- ja pohjaveden) osuus virtaaman kokonaismäärästä on yli 30 prosenttia (32–85 prosenttia). Tämä nostaa hydraulisen kapasiteetin käyttöastetta: puhdas vesi sisältyy virtaamaan, mutta ei tarvitse käsittelyä. Tältä osin

–tilintarkastustuomioistuin tiedostaa, että jätevedenpuhdistamoihin saattaa kulkeutua jonkin verran sadevettä, koska sekaviemäröintiverkkoja ei voida välttämättä korvata erillisillä verkoilla (ks. kohta 52)

–pohjaveden imeytymistä voidaan kuitenkin vähentää kunnostamalla verkkoa palauttamalla verkkojen ja tarkastuskaivojen vesitiiviys. Jos nämä rakennustyöt otettaisiin huomioon puhdistamoiden suunnittelussa, puhdistamoilta vaadittavaa hydraulista kapasiteettia voitaisiin pienentää – joissakin tapauksissa jopa huomattavasti (ks. laatikko 2).

Kuva 6 – Osa infrastruktuurista on vain harvoin käytössä (Romania – Galati)

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.

Laatikko 2

Esimerkki puhdistamon kautta kulkevasta huomattavasta pohjaveden määrästä

Erään Romaniassa toimivan puhdistamon hydraulisen kapasiteetin käyttöaste vaihtelee 60 ja 85 prosentin välillä. Noin puolet puhdistamoon tulevasta vedestä on kuitenkin pohjavettä, jota ei tarvitse käsitellä. Jos viemäriverkko olisi vesitiiviimpi, viemäriverkkoon pääsisi vähemmän pohjavettä ja hydraulisen kapasiteetin käyttöaste laskisi noin 40 prosenttiin. Vertailun vuoksi voidaan todeta, että joidenkin otokseen kuuluneiden puhdistamoiden tapauksessa kokonaisvirtaaman pohjavesipitoisuus oli vain 10–20 prosenttia.

68

Suurimmalla osalla puhdistamoista on suunnitelma viemäriverkon piiriin kuuluvien henkilöiden lukumäärän tulevaa kasvua varten, mutta uusien liittymien määrä on pieni eikä siten muuta kapasiteetin käyttöastetta huomattavasti. Teollisuustoiminta voi pitkällä aikavälillä yhä kasvaa, mutta oletuksena on, että uusilla teollisuuslaitoksilla tulee olemaan omat jätevedenkäsittelyjärjestelmät.

Tiettyjä toimintakuluja on varaa pienentää

69

Toimintakulut²⁸ voivat olla indikaattori yhteisrahoitettujen omaisuuserien toiminnan tehokkuudesta, ja niillä on merkitystä vedenhinnoittelun kannalta. Tästä syystä tilintarkastustuomioistuin vertasi vuoden 2012 toimintakuluja tarkastetuista 28 puhdistamosta saatujen kirjanpitotietojen perusteella.

70

Toimintakuluihin vaikuttaa suoritettavan käsittelyn tyyppi (tehokkaampi käsittely merkitsee korkeampia kuluja) ja puhdistamon koko. Vertailu osoittaa kuitenkin, että puhdistamoiden välillä on merkittäviä eroja (ks. kaavio 3).

Kaavio 3

Puhdistamokohtaiset toimintakulut (euroa/avl)

Huom: Kaksi puhdistamoa jätettiin arvioinnin ulkopuolelle, koska niiden osalta oli havaittavissa vertailua vääristäviä tekijöitä.

Puhdistamot, jotka suorittivat tehokkaampaa käsittelyä, mutta eivät noudattaneet direktiivin pitoisuusrajoja, sisällytettiin luokkaan ”biologinen käsittely”.

Lähde:Euroopan tilintarkastustuomioistuimen analyysi.

71

Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että toimintakuluja on varaa pienentää useiden tarkastuskohteena olleiden puhdistamoiden tapauksessa, kuten seuraavista esimerkeistä käy ilmi:

–Tarkastetuissa 28 puhdistamossa havaittiin huomattavaa hintavaihtelua lietteen kuljetus- ja sijoituskustannusten osalta. Yhdeksässä tapauksessa kustannukset olivat yli 100 euroa tonnilta kuiva-ainetta, ja kuudessa tapauksessa kustannukset vaihtelivat 50 eurosta 100 euroon tonnilta. Tämän kustannustekijän hinnalla on huomattava vaikutus, sillä sen osuus puhdistamon toimintakulujen kokonaismäärästä voi olla merkittävä (keskimäärin noin kymmenen prosenttia, mutta ääritapauksissa jopa 30–50 prosenttia).

–Energian osuus on keskimäärin noin 30 prosenttia tarkastettujen 28 puhdistamon kulujen kokonaismäärästä. Puolessa tapauksista puhdistamot käyttivät jätevesilietettä energiantuotantoon, yleensä anaerobisen mädätyksen avulla. Kyseisistä tapauksista useimmissa energian osuus kokonaiskuluista jäi 30 prosentin keskiarvon alapuolelle.

–Tältä osin Euroopan ympäristökeskus totesi vuonna 2014 julkaisemassaan raportissa²⁹, että jos eri puolilla Eurooppaa mitattaisiin vesilaitosten tuloksellisuutta indikaattoreiden avulla, saataisiin huomattavasti parempi käsitys toimintaan liittyvistä resurssitehokkuushaasteista. Tällaisten indikaattoreiden vertailu voisi muodostaa pohjan vertailututkimukselle.

Jätevedenpuhdistamoiden tuottaman lietteen käyttö

72

Jäteveden käsittelyn seurauksena syntyy puhdistamolietettä. Puhdistamoliete on jätedirektiivin³⁰ mukaista jätetuotetta. Direktiivin mukaan jätetuotteen uudelleenkäyttö, kierrätys tai hyödyntäminen on suositeltavaa kaatopaikalle sijoittamisen, jätteenpolton tai loppusijoituksen sijaan ³¹. EU kannustaa puhdistamolietteen käyttöön lannoitteena maataloudessa.

Kuva 7 – Puhdistamolietettä (Tšekin tasavalta – Blansko)

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.

73

Tilintarkastustuomioistuin tutki,

–käytettiinkö liete sijoittamisen sijasta uudelleen

–olivatko jätevedenpuhdistamoiden toiminnanharjoittajat noudattaneet pitoisuusrajoja tiettyjen puhdistamolieteparametrien, etenkin raskasmetallipitoisuuksien, osalta

–oliko komissio pannut täytäntöön tilintarkastustuomioistuimen tältä osin aiemmin antamat suositukset.

Kolmessa jäsenvaltiossa neljästä puhdistamoliete käytettiin sijoittamisen sijasta uudelleen

74

Tilintarkastustuomioistuin arvioi tarkastetuissa 28 puhdistamossa vuonna 2012 tuotettua lietemäärää³². Arviointi perustui toiminnanharjoittajien ja jätehuoltoyritysten välillä tehtyihin sopimusjärjestelyihin ja relevantteihin kirjanpitotietoihin. Tarkastuksen yhteydessä ei tehty käyntejä jätehuoltoyrityksiin, jotka keräsivät tuotetun lietteen asianmukaiseen käsittelyyn.

75

Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että Tšekin tasavallassa, Unkarissa ja Slovakiassa puhdistamoilla oli yleensä sopimus yhden tai useamman jätehuoltoyrityksen kanssa. Jätehuoltoyritykset joko käsittelivät lietteen itse tai siirsivät sen muille käyttäjille. Sopimusten perusteella jätehuoltoyritykset käyttivät lietteen useimmiten kompostointiin, uudelleenistutukseen tai biokaasujen tuotantoon.

76

Romaniassa tarkastetuista 12 puhdistamosta 11:n tapauksessa tuotettu liete sijoitetaan kaatopaikalle ja/tai pidetään puhdistamossa. Lietteen varastointi puhdistamoon ei ole kestävä ratkaisu pitkällä aikavälillä.

77

Romanian kansallisen jätehuoltostrategian (2003–2013) mukaan 50 prosenttia lietteestä on käytettävä maataloudessa tai poltettava vuoteen 2020 mennessä. Romanian viranomaiset esittivät helmikuussa 2012 uuden puhdistamolietteen käsittelyä koskevan strategian, jota ei kuitenkaan ollut hyväksytty vielä tarkastuksen toimittamisajankohtana.

78

Jäsenvaltiot toimittivat komissiolle tietoja puhdistamolietteen käytöstä vuoden 2012 lopun tilanteen mukaan. Nämä tiedot vahvistavat, että uudelleenkäyttö on suosituin muoto kolmessa neljästä tarkastuskäynnin kohteena olleesta jäsenvaltiosta (ks. kaavio 4).

Kaavio 4

Puhdistamolietteen käyttö ilmaistuna prosenttiosuutena tuotetun lietteen kokonaismäärästä (tilanne 31.12.2012)

Huom: Tšekin tasavallassa käytettiin vuonna 2012 lietteestä noin 32 prosenttia kompostin tuottamiseen (luokka: uudelleenkäyttö: muut). Slovakiassa vuonna 2012 tuotetusta lietteestä 63 prosenttia käytettiin kompostin tuottamiseen (luokka: uudelleenkäyttö maaperään ja maatalouteen). Romaniassa luokkaan ”sijoittaminen: muut” kuuluu tilapäinen varastointi puhdistamossa.

Lähde: Tilintarkastustuomioistuimen analyysi jäsenvaltioiden komissiolle toimittamista tiedoista.

Asetettuja pitoisuusrajoja noudatettiin useimmissa tapauksissa

79

Puhdistamolietedirektiivissä käsitellään lietteen käyttöä maatalousmaahan. Direktiivin mukaan jätevedenpuhdistamoiden toiminnanharjoittajien on valvottava³³ lietteen koostumusta, jotta pitoisuusrajojen noudattamisesta saadaan varmuus etenkin raskasmetallien osalta.

80

Kansalliset säännökset voivat myös olla puhdistamolietedirektiivissä edellytettyä vaativampia ja sisältää enemmän parametrejä ja tiukemmat rajat. Niissä saatetaan myös asettaa tiukemmat pitoisuusrajat, joita sovelletaan lietteen käyttöön muutoin kuin maatalousmaassa. Tilintarkastustuomioistuimen analyysi kansallisesta lainsäädännöstä osoittaa, että

–kun lietettä käytetään maataloudessa, kansallisessa lainsäädännössä asetetut rajat ovat kaikissa neljässä jäsenvaltiossa tiukemmat kuin puhdistamolietedirektiivissä; kaikki neljä jäsenvaltiota asettavat rajoja myös muille parametreille, esimerkiksi arsenikkipitoisuudelle

–kun lietettä käytetään kompostin tuottamiseen, Tšekin tasavallassa ja Slovakiassa sovelletaan teknisiä normeja, joiden yhteydessä asetetaan rajat lietteen käytölle kompostin valmistuksessa

–kaatopaikalle sijoittamisen osalta neuvoston päätöksessä³⁴ vuodelta 2002 asetetaan suotautumisen raja-arvot kaatopaikalle hyväksyttävälle jätteelle. Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että Tšekin tasavallan säännösten mukaan kaatopaikalle ei saa sijoittaa biohajoavaa jätettä, joka ei ole yhdyskuntajätettä, eikä nestemäistä tai nestettä vapauttavaa jätettä (johon myös liete lukeutuu)³⁵. Kaatopaikalle sijoittaminen on sallittu Unkarissa, Romaniassa ja Slovakiassa.

81

Puhdistamolietettä voidaan käyttää syöttömateriaalina kompostin tuottamisessa. Siksi tilintarkastustuomioistuin analysoi myös säännökset, joita sovelletaan kompostin käyttöön. Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että tilanne vaihtelee jäsenvaltioittain, sillä tällä hetkellä ei ole EU:n tasolla asetettuja pitoisuusrajoja (ks. taulukko 10).

Taulukko 10

Kompostin pitoisuusrajoja koskevat säännökset

Tšekin tasavalta
Unkari
Romania
Slovakia

Kyllä

–maatalousmaahan sijoitettava komposti

–uudelleenistutukseen käytettävä komposti

–lannoitteena markkinoitava komposti

Kyllä

–lannoitteena markkinoitava komposti

ei sääntöjä uudelleenistutuksen tai muuta kuin maatalousmaata koskevan käytön osalta
Ei
Kyllä

–lannoitteena markkinoitava komposti

ei sääntöjä uudelleenistutuksen tai muuta kuin maatalousmaata koskevan käytön osalta

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuimen analyysi kansallisista säännöksistä.

82

Tilintarkastustuomioistuin tutki pitoisuusrajojen noudattamista 28 puhdistamossa niiden toiminnanharjoittajien vuonna 2012 suorittamien laboratorioanalyysien perusteella. Analyysi osoittaa, että tapauksissa, joissa pitoisuusrajat olivat olemassa (ks. kohta 80), niitä sovellettiin kaikissa puhdistamoissa Tšekin tasavallassa, Unkarissa ja Slovakiassa. Romaniassa pitoisuusrajoja noudatettiin yhdessä puhdistamossa kolmesta (33 prosenttia), kun lietettä käytettiin maatalousmaahan. Kahden muun puhdistamon tapauksessa analyysit eivät kattaneet kaikkia parametrejä. Kuusi (86 prosenttia) seitsemästä lietettä kaatopaikoille lähettävästä puhdistamosta ei lisäksi noudattanut kuiva-ainepitoisuudelle asetettuja rajoja. Seitsemästä puhdistamosta kolmen (43 prosenttia) tapauksessa analyysit eivät kattaneet kaikkia parametrejä.

83

Jos lietteen ja kompostin käyttöä tiettyihin käyttötarkoituksiin (uudelleenistutus, käyttö muuhun kuin maatalousmaahan) ei ole rajoitettu, maaperän laatu voi olla uhattuna ja sen seurauksena myös veden laatu huuhdevesien ja vedenpoiston myötä. Lannoitteena markkinoitavasta kompostista ei ole myöskään määritetty EU:n laajuisia kriteereitä. Tämä merkitsee, että yhtäläistä ympäristönsuojelun tasoa ei kyetä varmistamaan koko EU:n alueella. Komission lukuun tehdystä tutkimuksesta käy lisäksi ilmi, että joissakin maissa ilmennyt kompostin heikko laatu on yksilöity pääasialliseksi markkinakehityksen esteeksi³⁶.

Kuva 8 – Testien suorittamiseen puhdistamossa (Unkari – Szeged) käytetyt laboratoriolaitteet

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.

Puhdistamolietedirektiivin päivityksen edellytyksenä on, että komissio tarkistaa lannoiteasetusta

84

Tilintarkastustuomioistuin suositti erityiskertomuksessaan nro 3/2009³⁷, että komission olisi arvioitava, onko puhdistamolietedirektiivin tarkistus ajankohtainen. Komissio arvioi kattavasti³⁸ useat jätevirtaa koskevat direktiivit, myös puhdistamolietedirektiivin, määrittääkseen säädösperustan tarkoituksenmukaisuuden. Vuonna 2014 suoritetussa arvioinnissa todettiin, että puhdistamolietedirektiivin relevanttius on sen nykymuodossa kyseenalainen. Direktiivissä määritettyjä standardeja ja vaatimuksia ei liki 30 vuoden aikana ole kertaakaan tarkistettu tai päivitetty. Arvioinnissa todetaan niin ikään, että mahdolliset tulevat direktiivin tarkistuspäätökset on tehtävä vasta tarkistetun lannoiteasetuksen hyväksymisen jälkeen³⁹.

85

Vuonna 2010 nykyisen lannoiteasetuksen toiminnasta suoritetussa jälkiarvioinnissa⁴⁰ todettiin, että asetusta olisi laajennettava kattamaan epäorgaanisten lannoitteiden lisäksi myös orgaaniset lannoitteet ja maanparannusaineet. Arvioinnissa ehdotettiin myös ylärajojen asettamista lannoitteissa oleville epäpuhtauksille. Komissio harkitsee lannoiteasetuksen tarkistuksen ehdottamista vuonna 2015.

86

Komission yhteinen tutkimuskeskus esitti vuonna 2012 koko Euroopan kattavan vertailun tulokset. Vertailu koski tiettyjen aineiden esiintyvyyttä ja pitoisuuksia puhdistamolietteessä. Raportin mukaan ei ole tieteellistä näyttöä sille, että tavanomaisille orgaanisille epäpuhtauksille tai uudenlaisille epäpuhtauksille olisi tarpeen asettaa uusia raja-arvoja. Poikkeuksen muodostavat perfluorialkyyliaineet⁴¹.

87

Muissa tieteellisissä julkaisuissa ja tutkimuksissa⁴² viitataan mikromuoveihin liittyviin potentiaalisiin riskeihin. Mikromuoveja voidaan poistaa jonkin verran jätevedenpuhdistamoissa, jolloin poistetut osat päätyvät lietteeseen. Kun liete sijoitetaan maaperään, mikromuoveja saattaa päätyä vesiympäristöön maaperästä tulevan huuhdeveden kautta.

88

Kompostoinnin osalta tilintarkastustuomioistuin suositti erityiskertomuksessaan nro 20/2012⁴³, että komissio laatisi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa EU:n laatustandardit kompostimarkkinoiden kehittämistä silmällä pitäen. Komission yhteinen tutkimuskeskus julkaisi vuoden 2014 alussa teknisen ehdotuksen jätevaiheen päättymistä koskeviksi kriteereiksi⁴⁴ biohajoavalle jätteelle, joka käsitellään biologisesti. Tutkimuksessa ehdotettiin kuitenkin, että puhdistamolietettä ei luettaisi komposti- ja mädätysmateriaaliksi. Nähtäväksi jää, sisältääkö tuleva lannoiteasetuksen tarkistusta koskeva ehdotus esitetyt kriteerit, ja miten ne mahdollisesti esitetään. Nähtäväksi jää niin ikään, sisällytetäänkö asetusehdotukseen mekanismi, jonka avulla asetuksen piiriin otetaan vaiheittain luokat (kuten puhdistamoliete), joita tekninen ehdotus ei kata.

EU:n osarahoittamien jätevedenpuhdistamoiden taloudellinen kestävyys

89

Kustannusten kattaminen muodostaa keskeisen tekijän vesipalveluiden taloudellisen kestävyyden varmistamiselle. Taloudellinen kestävyys on varmistettu, kun palvelun tarjoamisesta kertyvät tulot riittävät kattamaan toiminta- ja ylläpitokulut sekä pääomakustannukset, jolloin investoinnit voidaan uusia. Vesipolitiikan puitedirektiivissä (9 artikla) kehotettiin jäsenvaltioita varmistamaan vuoteen 2010 mennessä, että veden käytön eri sektorit osallistuvat riittävästi vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamiseen. Jätevesipalveluiden käyttäjät osallistuvat kustannusten kattamiseen veden hinnoittelupolitiikan kautta. Lisäksi saastuttaja maksaa -periaate⁴⁵ tarkoittaa, että saastuttajat (tässä tapauksessa jätevesipäästöjen aiheuttajat, kuten kotitaloudet ja teollisuuslaitokset) ovat vastuussa aiheuttamastaan saastumisesta, joten niiden on vastattava saastumisen vähentämisestä aiheutuvista kustannuksista (tässä tapauksessa jäteveden käsittelyn avulla).

90

Vesi ei ole tavanomainen kaupallinen tuote, vaan hinnoittelu tapahtuu tavallisesti kansallisessa lainsäädännössä määritettyjen hinnanmuodostusmekanismien avulla.

91

Jätevedenhinnoittelun yhteydessä jäsenvaltiot saattavat ottaa huomioon yhteiskunnalliset, ympäristöön liittyvät ja taloudelliset vaikutukset⁴⁶ pyrkiessään varmistamaan, että vesipalveluiden hinnat pysyvät kohtuullisella tasolla. Komission ohjeissa⁴⁷ määritetään yleisesti hyväksyttäväksi osuudeksi neljä prosenttia kotitalouksien tuloista. Vesilaskun (juoma- ja jätevesi) kokonaisosuus kotitalouksien tuloista saisi siis olla enintään neljä prosenttia.

92

Komission ohjeissa⁴⁸ edellytettiin sekä ohjelmakaudella 2000–2006 että ohjelmakaudella 2007–2013, että vedenhinnoittelu kattaa vähintään toiminta- ja ylläpitokulut sekä huomattavan osan omaisuuseristä tehtävistä poistoista. Poistojen voidaan katsoa ennakoivan infrastruktuurin uusimisesta tulevaisuudessa aiheutuvia kuluja.

93

Ohjelmakaudella 2014–2020 kustannusten kattamisen periaatteesta tuli pakollinen: ennalta asetetut ehdot oli täytettävä. Tämä tarkoittaa, että ohjelmakauden 2014–2020 toimenpideohjelmien hyväksyminen edellyttää, että eri vedenkäyttäjät osallistuvat riittävällä osuudella vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamiseen. ”Riittävän” osuuden määrittely jää kuitenkin jäsenvaltioiden harkintaan.

94

Tilintarkastustuomioistuin tutki,

–kattoiko jätevedenhinnoittelu omaisuuserien poisto-, toiminta- ja ylläpitokulut

–oliko jätevesimaksuissa korottamisen varaa tapauksissa, joissa toiminta- ja ylläpitokuluja ei katettu riittävissä määrin

–olivatko infrastruktuurien omistajat keränneet riittävät rahoitusvarat, joiden avulla ne pystyivät korvaamaan/uusimaan infrastruktuurin sen taloudellisen käyttöiän lopussa.

Käyttäjiltä perityt jätevesimaksut kattoivat kustannukset kokonaisuudessaan vain 11 prosentissa tapauksista

95

Tilintarkastustuomioistuin analysoi vuoden 2012 vesihinnoittelua tarkastetuissa 28 jätevedenpuhdistamossa. Se vertasi hinnoittelun perustana olevia kustannustekijöitä puhdistamoiden toiminnanharjoittajien ja infrastruktuurien omistajien taloudellisiin tietoihin. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kustannukset katettiin kokonaisuudessaan vain kolmessa tapauksessa (11 prosenttia). Lopuissa 89 prosentissa kustannukset katettiin vain osittain.

96

Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että kolmessa jäsenvaltiossa sovelletaan erityisiä säännöksiä, jotka rajoittavat kustannusten kattamisen astetta:

–Tšekin tasavallassa⁴⁹ ja Slovakiassa⁵⁰ poistokulut jätetään kokonaan tai osittain huomiotta (EU:n tai kansallisten) avustusten tuella rahoitettujen omaisuuserien yhteydessä

–Unkarissa vedenhintoja laskettiin vuonna 2013⁵¹ ja Slovakiassa hintojen nostoon sovelletaan rajoituksia⁵².

97

Tämän tilanteen huomioon ottaen tilintarkastustuomioistuin katsoo, että olemassa voi olla myös riski, että puhdistamoiden toiminnanharjoittajat eivät huolehdi tarvittavasta ylläpidosta, koska katsovat tarpeelliseksi ylläpitää kannattavuutta lyhyellä aikavälillä. Tämä saattaisi kuitenkin osaltaan heikentää jätevedenpuhdistamoiden toiminnallista kestävyyttä. Tässä tarkastuksessa ei arvioitu, vastasivatko vuoden 2012 ylläpitokulut tosiasiallisia ylläpitotarpeita.

98

Hinnoitteluun saattaa vaikuttaa myös se, miten infrastruktuurihankkeeseen suunnattava EU:n avustus määritellään. EU:n avustus on perusteltu ainoastaan, jos hankkeen tuottamat tulot eivät riitä kattamaan investointi- ja toimintakuluja. Rahoitusvaje (diskontattujen investointikulujen ja diskontattujen nettotulojen välinen ero), joka on arvioitava kustannus-hyötyanalyysin avulla, voidaan tällöin rahoittaa julkisin varoin (EU:n avustukset mukaan lukien). Tämä lähestymistapa vaikuttaa epäsuotuisasti kustannusten kattamisperiaatteen soveltamiseen, sillä se tarkoittaa, että mitä suuremmat jätehuoltotoimista kertyvät tulot ovat (eli mitä korkeampia hinnat ovat), sitä pienemmän avustuksen investoija voi odottaa saavansa.

99

Toisin kuin aiemmilla ohjelmakausilla, ohjelmakaudella 2014–2020 EU:n avustusten hakijoiden ei välttämättä tarvitse⁵³ arvioida hankkeidensa rahoitusvajetta kustannus-hyötyanalyysin avulla. Tämän sijasta voidaan soveltaa kiinteää nettotuloprosenttiosuutta, joka on asetuksen mukaan 25 prosenttia⁵⁴. Rahoitusvaje on tällöin hankkeesta kertyviin tuloihin katsomatta 75 prosenttia. Toisin sanoen hinta on määritetty siten, että kertyvät tulot kattavat yli 25 prosenttia kuluista, eikä avustus pienene vastaavalla osuudella.

Jätevesihinnoittelu jäi komission esittämän kohtuullisuusrajan alapuolelle 92 prosentissa tapauksista, joissa kustannukset katettiin ainoastaan osittain

100

Jäteveden keskimääräinen hinta vuonna 2012 neljässä tarkastuskohteena olleessa jäsenvaltiossa esitetään kaaviossa 5.

101

Niistä 25 tapauksesta, joissa kustannuksia ei kyetty kattamaan kokonaisuudessaan, 23 tapauksessa (92 prosenttia) juomaveden ja jätevesipalveluiden käyttäjien maksamat kokonaismaksut jäivät komission esittämän kotitalouksien tuloja koskevan neljän prosentin kohtuullisuusrajan alapuolelle. Näistä tapauksista seitsemässä (30 prosenttia) jätevesihinnoittelu jäi keskimääräisen kansallisen jätevesihinnoittelun alapuolelle.

Kaavio 5

Jäteveden keskimääräinen hinta vuonna 2012

Huom: Hinnat muunnettiin euroiksi seuraavien muuntokurssien avulla: yksi euro vastaa 291,86:ta Unkarin forinttia, 25:tä Tšekin korunaa ja 4,45:tä Romanian leuta.

Lähde: Tšekin tasavallan ja Unkarin kansallisilta tilastotoimistoilta, Slovakian vedentutkimusinstituutilta ja Romanian viranomaisilta peräisin olevat tiedot.

Rahoitusvarat eivät riitä varmistamaan infrastruktuurin uudistamista

102

Infrastruktuurin uusiminen on yleensä sen omistajan vastuulla⁵⁵. Tarkastetuista 28 jätevedenpuhdistamosta 12:n kohdalla (43 prosenttia) omistajat keräsivät rahoitusvarat⁵⁶ 8 jätevedenpuhdistamosta 12:n kohdalla (43 prosenttia) omistajat keräsivät rahoitusvarat⁵⁶ uudistamista varten. Tilanne vaihteli (ks. taulukko 11) jätevesipalveluiden hallinnointiin valitun organisaatiorakenteen mukaan. Kun omistajana on kunta eikä erillistä kirjanpitoa vesialan infrastruktuurin hallinnointiin vaadita, kyseisestä toiminnasta aiheutuvat tulot ja menot sekoittuvat kunnan muista toimista saamiin tuloihin ja menoihin.

103

Tarkastettujen puhdistamoiden osalta voidaan todeta, että silloinkin, kun rahoitusvaroja oli kerätty tai varoista oli annettu erillinen selvitys, varat eivät käytössä olevan hinnoittelupolitiikan luonteen takia riitä varmistamaan infrastruktuurin uudistamista tulevaisuudessa (ks. kohdat 95 ja 96).

104

Toiminnanharjoittajina olevien yritysten taloudellisen tilanteen osalta voidaan todeta, että vedenhinnoittelua koskevat säännökset (Unkarissa ei ole tällaisia säännöksiä) mahdollistavat tuottojen syntymisen⁵⁷, mikä on ennakkoedellytys rahoitusvarojen kertymiselle. Toiminnanharjoittajina olevista yrityksistä 26 yrityksen (93 prosenttia) osalta pääoma on kokonaisuudessaan tai suurelta osin julkisessa omistuksessa. Pääoma kuuluu yleensä samoille kunnille, jotka omistavat infrastruktuurit.

105

Käytännöllisesti katsoen kaikissa tapauksissa toiminnanharjoittajina olevat yritykset, jotka usein hallinnoivat myös juomaveden tuotantolaitoksia ja useampaa kuin yhtä jätevedenpuhdistamoa, pystyivät muodostamaan jonkinlaisen varannon. Näitä varoja voidaan käyttää infrastruktuurin uusimiseen edellyttäen, että toiminnanharjoittajina olevien yritysten omistajat eivät ota rahoitusvaroja muuhun käyttöön kuin vesihuoltoon. Itse asiassa 28:sta toiminnanharjoittajana olevasta yrityksestä yhdeksän (32 prosenttia) maksoi osinkoa kaudella 2010–2012.

Taulukko 11

Infrastruktuurin omistajien keräämiä rahoitusvaroja koskeva tilanne

Omistajana on kunta (tai kuntaryhmä)
Omistajana on kunnan (tai kuntaryhmän) perustama yritys

Yritys ei ole puhdistamon toiminnanharjoittaja
Yritys on myös puhdistamon toiminnanharjoittaja

19 tapausta (68 %)
4 tapausta (14 %)
5 tapausta (18 %)

Kerätyt rahoitusvarat
16 % kyllä
84 % ei yksilöity tai ei kerätty
Kyllä
Kyllä
(ks. kohta 105)

Riittävät rahoitusvarat
Ei
Ei
Ei

13Erillisjärjestelmä voi olla esim. likakaivo.

14Yhdyskuntajätevesidirektiivin kriteereiden perusteella määritetyt alueet (ks. sanasto).

15Typen kokonaiskuormituksella tarkoitetaan Kjeldahl-kokonaistypen (orgaaninen N + NH₃), nitraattitypen (NO₃) ja nitriittitypen (NO₂) yhteismäärää.

16Vuonna 2014 toimitetut tiedot, jotka koskevat tilannetta viiteajankohtana 31.12.2012 Tšekin tasavallassa, Romaniassa ja Slovakiassa sekä tilannetta Unkarissa 31.12.2011.

17Lainsäädännön noudattamista koskevissa tarkastuksissa noudatetaan hierarkkista lähestymistapaa. Tämä tarkoittaa, että jätevesien keruuta koskevien velvoitteiden (3 artikla) noudattamatta jättämiseen sisältyy käsittelyn järjestämistä koskevien velvoitteiden laiminlyönti (4 artikla ja tarvittaessa 5 artikla), vaikka purkuvesiä koskevat laatuvaatimukset olisivat direktiivin vaatimusten mukaisia. Vastaavasti taajaman, joka ei täytä biologiselle käsittelylle asetettuja laatuvaatimuksia, ei voida olettaa noudattavan 5 artiklan vaatimuksia (tehokkaampi käsittely).

18Viimeisin julkaistu kertomus: ”Seitsemäs kertomus yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin (91/271/ETY) täytäntöönpanosta”, COM(2013) 574 final, 7. elokuuta 2013.

19Romania ei ollut viiteajankohtana 31.12.2009 saavuttanut yhtäkään välivaiheen määräajoista, joten vaatimusten noudattamatta jättämistä ei kyetty vielä todentamaan. Romaniassa 31.12.2012 vallinneen tilanteen perusteella (ks. taulukko 3) näyttää kuitenkin siltä, että maa ei noudattanut sille asetettua ensimmäistä määräaikaa vuonna 2010.

20Neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta (EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25), 93 artikla.

21Jäteveden ja sadeveden määrän välinen suhde.

22Virtaama, joka puhdistamon pitäisi pystyä käsittelemään kuivakauden eli sateettoman jakson aikana.

23Lääke- ja eläinlääkintäalan laboratorioita ja yksiköitä lukuun ottamatta.

24Tämä vastaa hyväksytyn rajan ylittävää päästöosuutta (päästöjen volyymi kerrottuna pitoisuudella, joka ilmaistaan milligrammoina litraa kohti).

25Sopimuksissa yksilöidään yleensä vakiopituinen ajanjakso (joka vaihtelee sopimuksesta riippuen viidestä päivästä 30 päivään) tapauksissa, joissa pitoisuusrajojen ylittämisen tarkkaa ajanjaksoa ei kyetä määrittämään.

26Vuodessa tosiasiallisesti käsitellyn (avl:na ilmaistun) saastekuormituksen ja puhdistamon käsiteltävissä olevan saastekuormituksen välinen vertailu (ks. liite II, palsta ”suunniteltu kapasiteetti avl:na”).

27Virtaama saattaa sisältää jäteveden lisäksi myös puhdasta vettä (eli sadevettä ja pohjavettä, joita ei tarvitse käsitellä), joten puhtaan veden osuus otettiin huomioon kapasiteetin käyttöasteen arvioinnissa.

28Seuraavista kuluista muodostuva kokonaismäärä: työvoimakustannukset, materiaalikustannukset (kemikaaleista aiheutuvat kustannukset mukaan luettuna), energiakustannukset, lietteen kuljetus- ja sijoituskustannukset ja muut kustannukset. Menoluokassa ”muut kustannukset” otettiin huomioon ainoastaan ulkoistetut ylläpitokustannukset ja laboratorioanalyysikustannukset. Esimerkiksi poistoja ei otettu huomioon.

29Tekninen raportti nro 5/2014 Performance of water utilities beyond compliance.

30Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta (EUVL L 312, 22.11.2008, s. 3).

31Jätehierarkia perustuu direktiivin 2008/98/EY 4 artiklaan.

32Neljässä jäsenvaltiossa tarkastetuissa jätevedenpuhdistamoissa tuotetun lietteen osuus lietteen kokonaistuotannosta on Tšekin tasavallassa 0,78 prosenttia, Unkarissa 45 prosenttia, Romaniassa 52 prosenttia ja Slovakiassa kymmenen prosenttia.

33Direktiivin 86/278/ETY 9 artiklassa ja liitteessä 2 yksilöidään parametrit, pitoisuusrajat ja vuosittain laboratorioanalyysiä edellyttävien otosten lukumäärä.

34Direktiivin 1999/31/EY 16 artiklan ja liitteen II mukaisista perusteista ja menettelyistä jätteen hyväksymiseksi kaatopaikoille 19 päivänä joulukuuta 2002 tehty neuvoston päätös 2003/33/EY (EYVL L 11, 16.1.2003, s. 27).

35Vyhláška 294/2005 Sb (asetus 294/2005 Sb).

36Assessment of feasibility of setting bio-waste recycling targets in the EU, including subsidiarity aspects, loppuraportti 31.3.2011. Raportin perustana on puitesopimus ENV.G.4/FRA/2008/0112. Raportin laati Vito vision on technology yhteistyössä Bio Intelligence Servicen ja ARCADIS-yrityksen kanssa.

37Erityiskertomus nro 3/2009 ”Jätevesien käsittelyyn liittyvien rakennetoimimenojen vaikuttavuus ohjelmakausilla 1994–1999 ja 2000–2006” (http://eca.europa.eu).

38SWD(2014) 209 final, 2. heinäkuuta 2014 Ex-post evaluation of five Waste Stream Directives.

39Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2003/2003, annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, lannoitteista (EUVL L 304, 21.11.2003, s. 1).

40Evaluation of Regulation (EC) 2003/2003 relating to fertilisers, loppuraportti, marraskuu 2010. Raportin laati komissiolle Centre for Strategy and Evaluation Services -tutkimuskeskus.

41Myrkylliset synteettiset kemikaalit.

42Ks. esimerkiksi: 1) pilottitutkimus, Alfred-Wegener-Institut, lehdistötiedote 30.10.2014 (www.awi.de) ja 2) tieteellinen julkaisu mikromuovien vesiympäristöille aiheuttamasta potentiaalisesta riskistä, 29.9.2013 www.stowa.nl (Stichting Toegepast Onderzoek Waterbeheer).

43Erityiskertomus nro 20/2012 ”Onko yhdyskuntajätehuollon infrastruktuurihankkeiden rahoitus rakennetoimista vaikuttava tapa auttaa jäsenvaltioita saavuttamaan EU:n jätepolitiikan tavoitteet?” (http://eca.europa.eu).

44Kriteerit, jotka tietyn jätteen on täytettävä, jotta sitä ei enää luokitella jätteeksi.

45Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus (konsolidoitu versio), 191 artiklan 2 kohta.

46Vesipolitiikan puitedirektiivi, 9 artikla.

47The new programming period 2007-13: Guidance on the methodology for carrying out cost-benefit analyses, valmisteluasiakirja 4, 8/2006.

48The new programming period 2000-2006: Technical paper 1 – Application of the polluter pays principle – Differentiating the rates of Community assistance for Structural Funds, Cohesion Fund and ISPA infrastructure operations (valmisteluasiakirja 1 – saastuttaja maksaa -periaatteen soveltaminen – rakennerahastoille, koheesiorahastolle ja ISPA-infrastruktuuritoimille annetun yhteisön avun tason luokittelu) (6.12.1999). Ohjelmakauden 2007–2013 osalta ks. edellinen alaviite.

49EU:n osarahoittamien hankkeiden tapauksessa jätevedenhintoja olisi nostettava kunnes poistot kyetään varmistamaan kokonaan. Samalla on kuitenkin otettava huomioon kohtuullinen hintataso (joka on määrityksen mukaan kaksi prosenttia kotitalouksien tuloista).

50Hinnoittelussa ei oteta huomioon poistoja, jotka koskevat ennen vuotta 2011 avustusten tuella hankittuja omaisuuseriä. Vuoden 2011 asetuksen seurauksena kuitenkin kaikkien vuodesta 2011 alkaen hankittujen omaisuuserien poistot voidaan ottaa huomioon enintään kahden prosentin osuudella (joka vastaa 50 vuoden käyttöikää). Itse asiassa komissio hyväksyi ohjelmakaudella 2007–2013 suurhankkeita vasta vuoden 2011 asetuksen hyväksymisen jälkeen. Se näet katsoi, että kestävyyttä ei kyetty varmistamaan aiempien säännösten avulla.

51Unkarissa jätevesihinnoittelu oli vuoteen 2011 saakka kuntien vastuulla. Muutetuissa säännöksissä tarkennettiin, että vuoden 2012 hintoja voidaan nostaa enintään 4,2 prosentilla vuoden 2011 hintoihin verrattuna. Vuoden 2013 (ensimmäisen puoliskon) hintojen oli määrä olla samat kuin vuonna 2012. Vuoden 2013 jälkimmäisen puoliskon sekä vuoden 2014 hinnat saivat olla enintään 90 prosenttia vuoden 2012 hinnoista.

52Vuoden 2014 hinnat pysyvät voimassa vuosina 2015 ja 2016, ellei hintojen tarkistusta pyydetä ja perustella huomattavilla taloudellisten parametrien muutoksilla.

53Velvoite säilyy suurhankkeiden osalta, joiden hyväksymisestä vastaa komissio (ks. kohta 10). Ohjelmakauden 2014–2020 osalta kyseessä ovat hankkeet, joiden tukikelpoiset kokonaiskulut ovat yli 50 miljoonaa euroa.

54Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320), 61 artiklan 3 kohta ja liite V.

55Jos infrastruktuurin omistaja ja toiminnanharjoittaja ovat eri organisaatioita, toiminnanharjoittaja saa jäteveden käsittelystä kertyvät tulot. Näiden tulojen avulla toiminnanharjoittajan on katettava toiminta- ja ylläpitokulut ja maksettava vuokraa infrastruktuurin käytöstä sen omistajalle. Vuokrasopimuksessa määritetyn vuokran olisi katettava omistajalle aiheutuvat poistokulut sekä muut kulut.

56Merkitään taseeseen varauksina ja/tai jakamattomina voittoina.

57Tšekin tasavallassa sovelletaan säännöstä, jonka mukaan tuoton on oltava kohtuullinen. Vuonna 2013 lainsäädännössä annettiin kaava kohtuullisen tuoton laskentaa varten. Slovakiassa tuotto on rajoitettu tiettyyn määrään kuutiometriä kohti.

Johtopäätökset ja suositukset

106

Euroopan aluekehitysrahaston/koheesiorahaston ohjelmakausilla 2000–2006 ja 2007–2013 jätevedenpuhdistamoihin suuntaamat varat ovat ratkaisevasti edistäneet yhdyskuntajätevesidirektiivin vaatimusten täyttämistä jäsenvaltioissa. Viivästyksiä havaittiin kuitenkin kaikissa neljässä tämän kertomuksen kattamassa jäsenvaltiossa, ja EU:n varojen hyödyntäminen tapahtui hitaasti. Lähes kaikki osarahoitetut jätevedenpuhdistamot käsittelivät jätevettä riittävästi. Tilintarkastustuomioistuin katsoo kuitenkin, että noin kolmasosa puhdistamoista on liian suuria. Useimmissa tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa kansalliset päästövaatimukset olivat usein direktiivissä edellytettyä tiukempia. Direktiivin tarkistus voisikin olla aiheellinen. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi puutteita myös ylivuotojen hallinnassa ja lietteen käsittelyssä. Lisäksi voidaan todeta, että jäteveden hinnat ovat useissa tapauksissa liian alhaisia eivätkä riitä varmistamaan osarahoituksen kohteena olevan infrastruktuurin taloudellista kestävyyttä.

Yhdyskuntajätevesidirektiivissä asetettujen määräaikojen noudattaminen

107

Kaikki neljä jäsenvaltiota, joita tässä kertomuksessa käsitellään, ovat edistyneet merkittävästi yhdyskuntajätevesidirektiivin vaatimusten täyttämisessä. Tietyillä aloilla ilmeni kuitenkin viivästyksiä:

–jätevedenkeruulle yli 2 000 avl:n taajamissa (joihin sovelletaan päästövaatimuksia) asetetut määräajat saavutettiin kaikissa neljässä jäsenvaltiossa lukuun ottamatta Romaniaa, joka on hieman jäljessä välivaiheen määräajoistaan. Kaikissa neljässä jäsenvaltiossa sovelletaan säännöksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa kotitalouksien liittyminen olemassa oleviin viemäriverkkoihin. Velvoitteiden vaikuttava täytäntöönpano aiheuttaa kuitenkin vaikeuksia kansallisille viranomaisille, sillä velvoitteet on määritetty väljästi

–yksikään tarkastuskäynnin kohteena olleista jäsenvaltioista ei noudattanut jäteveden käsittelylle yli 2 000 avl:n taajamien osalta asetettuja määräaikoja. Tilintarkastustuomioistuin pani myös merkille, että tällaisten taajamien lukumäärä laski huomattavasti osassa tarkastuskohteena olleista jäsenvaltioista; näin ollen pienemmän taajamajoukon oli noudatettava direktiivin vaatimuksia

–komissiolla on vain osittaiset tiedot alle 2 000 avl:n taajamista, joihin myös suunnataan EU:n varoja. Käytössä ei näet ole erityistä raportointimenettelyä, eivätkä jäsenvaltioiden vesipiirien hoitosuunnitelmissa antamat tiedot ole kattavia.

108

Komissio seuraa tällä hetkellä yhdyskuntajätevesidirektiivin vaatimusten noudattamista kolmessa neljästä tämän kertomuksen aiheena olleesta jäsenvaltiosta. Tilintarkastustuomioistuimen analyysi osoittaa, että kyseessä on pitkällinen prosessi: jäsenvaltioilla on yleensä noin 18 kuukautta (joissakin tapauksissa 30 kuukautta) aikaa raportoida komissiolle, ja komissiolta menee toiset 18 kuukautta analyysin ja raportin viimeistelyyn.

Suositus 1

Komission olisi

a)vaadittava, että alle 2 000 avl:n taajamat, joilla on käytössä keruujärjestelmät, raportoivat siitä, onko jäteveden käsittely asianmukaista yhdyskuntajätevesidirektiivin 7 artikla huomioon ottaen; jos kyseiset taajamat katsovat, ettei käsittely ole asianmukaista, niiden olisi raportoitava, onko vesipiirien hoitosuunnitelmiin sisällytetty riittävät toimenpiteet

b)tarkistettava jäsenvaltioiden ilmoittamat tiedot alle 2 000 avl:n ja yli 2 000 avl:n taajamien lukumäärästä, mikäli määrissä on tapahtunut merkittäviä muutoksia (taajamia on esimerkiksi siirretty luokasta toiseen). Tarkistus voitaisiin sisällyttää komission jäsenvaltioihin kohdistamaan seurantaprosessiin

c)kannustettava jäsenvaltioita asettamaan kotitalouksille selkeät oikeudelliset velvoitteet niiden liittymisestä olemassa oleviin viemäriverkkoihin. Viemäriverkkoon liittyneiden kotitalouksien lukumäärää koskevista tiedoista olisi raportoitava säännöllisesti

d)lyhennettävä yhdyskuntajätevesidirektiivin noudattamisen arviointiin tarvittavaa aikaa vaatimalla jäsenvaltioita raportoimaan tiedot (direktiivin 15 artiklan mukaisesti) kuuden kuukauden kuluessa siitä ajankohdasta, jonka osalta komissio haluaa tietää täytäntöönpanotilanteen (viiteajankohta). Komission olisi pyrittävä lyhentämään myös omia raportointiaikojaan

e)selvitettävä, esiintyykö vastaavanlaisia pitkiä raportointiaikoja muiden ympäristöä koskevien direktiivien yhteydessä.

Ohjelmakaudella 2007–2013 käytettävissä olleiden EU-varojen hyödyntäminen

109

EU:n osarahoittamien jätevedenkäsittelyalan hankkeiden hyväksymisessä ja täytäntöönpanossa ilmeni jäsenvaltioissa huomattavia viiveitä ohjelmakaudella 2007–2013. Tämä aiheuttaa riskin käytettävissä olevien EU-varojen menettämisestä ja saattaa synnyttää jäsenvaltioissa tarpeen ottaa käyttöön muita (kansallisia tai yksityisiä) varoja tiettyjen hankkeiden loppuunsaattamista silmällä pitäen.

110

Jäsenvaltioiden arviot jäljellä olevista rahoitustarpeista, jotka koskevat direktiivin vaatimusten noudattamista edellyttävien hankkeiden loppuun saattamista, ylittävät ainakin kahdessa jäsenvaltiossa neljästä ohjelmakauden 2014–2020 ympäristöalan toimenpideohjelmien yhteydessä käytettävissä olevat määrärahat.

Suositus 2

Komission olisi

a)pyydettävä jäsenvaltioita toimittamaan ajan tasalla olevat tiedot rahamääristä, jotka niiden on kerättävä varmistaakseen, että yhdyskuntajätevesidirektiivissä täytäntöönpanolle asetetut määräajat voidaan saavuttaa niissä yli 2 000 avl:n ja alle 2 000 avl:n taajamissa, joissa on käytössä keruujärjestelmät

b)pyydettävä jäsenvaltioita varmistamaan, että taajamat, jotka eivät täytä direktiivin vaatimuksia, toteuttavat vaatimusten täyttämiseen tähtäävät hankkeet.

EU:n osarahoittamien jätevedenpuhdistamoiden vaikuttavuus

Jätevedenpuhdistamoiden tuloksellisuus

111

Kaikkien jätevedenpuhdistamoiden purkuvedet noudattivat yhdyskuntajätevesidirektiiviin perustuvia pitoisuusrajoja tapauksissa, joissa direktiiviä sovellettiin. Kahdessa jäsenvaltiossa soveltamiselle asetettu määräaika ei ollut vielä umpeutunut tai raja-arvoja ei sovellettu yksittäisten puhdistamojen tasolla. Puhdistamoista 89 prosenttia noudatti niiden päästölupiin perustuvia raja-arvoja. Tilintarkastustuomioistuin pani merkille myös, että raja-arvot perustuvat kansalliseen lainsäädäntöön ja/tai puhdistamoiden lupiin, jotka joissakin tapauksissa asetettavat tiukemmat rajat kuin direktiivi.

112

Rankkasateiden aikaan ilmenevien, veden laatua purkuvesistöissä heikentävien ylivuotojen määristä ja veden laatua koskevista parametreistä ei kuitenkaan yleensä ole saatavilla tietoa. Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että komissio on hiljattain käynnistänyt tätä aihetta koskevan tutkimuksen.

113

Puhdistamoiden toiminnanharjoittajat tarkistivat useimmissa tapauksissa (89 prosenttia) otosten perusteella teollisuuslaitosten laskemien jätevesien pitoisuusrajojen noudattamisen. Slovakiassa puhdistamoiden toiminnanharjoittajat eivät kuitenkaan täydentäneet tarkistustensa (joita suoritettiin usein vain kerran vuodessa) tuloksia pyytämällä teollisuuslaitoksilta myös niiden suorittamien omien tarkistusten tuloksia.

114

Noin kolmasosa tarkastetuista jätevedenpuhdistamoista on liian suuria, ja niistä osan käsittelemästä vedestä liian suuri osuus on pohjavettä. Tämä johtuu sekä puhdistamoiden suunnitteluun liittyvistä puutteista (esim. kotitalouksien ja teollisuuden jätevedenkäsittelytarpeiden epärealistisesta arvioinnista) että väestössä töiden aloittamisen jälkeen tapahtuneista muutoksista.

115

Puhdistamoiden toimintakulut vaihtelevat tuntuvasti (etenkin energian sekä puhdistamolietteen kuljettamisen ja sijoittamisen osalta). Tämä osoittaa, että asianomaisia kuluja on varaa vähentää.

Suositus 3

Komission olisi

a)arvioitava direktiivissä määritettyjen pitoisuusrajojen tarkoituksenmukaisuus ottaen huomioon tekninen kehitys, jota on tapahtunut sen jälkeen, kun yhdyskuntajätevesidirektiivi hyväksyttiin vuonna 1991

b)arvioitava, onko kansallisten ympäristövalvontaelinten suorittamien tarkistusten lukumäärää ja suoritustiheyttä koskevilla säännöillä ja teollisuuslaitoksille pitoisuusrajojen noudattamatta jättämisestä määrättävillä sakoilla riittävä varoittava vaikutus komission vuonna 2012 antaman tiedonannon mukaisesti⁵⁸

c)arvioitava, onko jäsenvaltioilta vaadittava ylivuotojen pakollista mittaamista ja onko tarpeen asettaa säännöt, jotka koskevat ylivuotojen sallittua määrää ja laatua

d)pitäydyttävä suurhankkeiden hyväksymisestä ja pyydettävä jäsenvaltioita olemaan hyväksymättä hankkeita toimenpideohjelman yhteydessä, ellei jätevedenpuhdistamoiden koon suunnittelussa oteta huomioon mahdollisuuksia vähentää pohjaveden imeytymistä: viemäriverkon vesitiiviyteen liittyvistä investoinneista aiheutuvat kustannukset voivat olla pienemmät kuin suuremman kapasiteetin puhdistamoon liittyvät investointikustannukset

e)kannustettava jäsenvaltioita tarkastelemaan säästömahdollisuuksia ja levittämään tietoa mahdollisista kustannussäästöistä, joita voidaan saada aikaa esimerkiksi hyödyntämällä puhdistamolietteen energiantuotantopotentiaalia tai käyttämällä puhdistamolietettä arvokkaana raaka-aineena fosforin talteenotossa. Tämä saattaa myös edellyttää, että jätevedenpuhdistamoiden toiminnanharjoittajia pyydetään osallistumaan vertailututkimuksiin. Niiden avulla kyettäisiin yksilöimään puhdistamot, joiden kustannustehokkuutta voidaan parantaa, sekä kustannustekijät, joihin on keskityttävä.

Jätevedenpuhdistamoiden tuottaman lietteen käyttö

116

Puhdistamolietteen uudelleenkäyttö on suositeltu vaihtoehto kolmessa tarkastetuista neljästä jäsenvaltiosta. Romaniassa suurin osa lietteestä kuitenkin sijoitetaan kaatopaikalle tai varastoidaan puhdistamoon, mikä ei ole kestävä ratkaisu pitkällä aikavälillä.

117

EU:n tasolla on määritetty pitoisuusrajoja tietyille aineille, kuten raskasmetalleille, sellaisia tilanteita varten, joissa liete käytetään maatalousmaahan tai sijoitetaan kaatopaikalle. Tämäntyyppistä käyttöä koskeva jäsenvaltioiden suorittama valvonta havaittiin yleisesti ottaen riittäväksi Romaniassa ilmenneitä poikkeuksia lukuun ottamatta. Tilanne on erilainen muiden käyttömuotojen kohdalla (kuten lietteen käyttö kompostin tuottamiseen tai sen käyttö muuhun kuin maatalousmaahan). Tältä osin ei ole määritetty EU:n tasolla sovellettavia ympäristönsuojelua koskevia vaatimuksia. Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että myös komissio pitää puhdistamolietedirektiiviä tältä osin vanhentuneena, mutta aikoo saattaa lannoiteasetuksen ensin ajan tasalle.

Suositus 4

Komission olisi

a)asetettava toimenpideohjelmien yhteydessä hyväksyttyjä suurhankkeita koskevien loppumaksujen ehdoksi se, että puhdistamolietteen uudelleenkäyttöä varten on olemassa asianmukainen ratkaisu. Komission olisi myös pyydettävä jäsenvaltioita noudattamaan samaa lähestymistapaa kansallisella tasolla hyväksyttäviin hankkeisiin. Ohjelmakauden 2014–2020 avustussopimuksiin voitaisiin tätä varten sisällyttää nimenomainen lauseke.

b)ehdotettava saaste- ja pitoisuusrajojen tarkoituksenmukaisuuden tarkistuksen perusteella puhdistamolietedirektiiviin tai muiden jätevettä tai maaperän laatua koskevien direktiivien taikka asetusten muuttamista, ja vaadittava jäsenvaltioita varmistamaan, että saastemääriä valvotaan tehokkaasti kaikkien lietteen uudelleenkäyttömuotojen yhteydessä.

EU:n osarahoittamien jätevedenpuhdistamoiden taloudellinen kestävyys

118

Kotitalouksia ja teollisuutta koskeva jätevedenhinnoittelu oli 89 prosentissa puhdistamoista niin alhainen, ettei sen avulla kyetty uudistamaan infrastruktuuria sen odotetun taloudellisen käyttöiän lopussa. Useimmissa tapauksissa hinnat ovat yhä huomattavasti kotitalouksien tulojen perusteella laskettavan neljän prosentin kohtuullisuusrajan alapuolella. Tilanne johtuu osittain kansallisista säännöksistä: kahdessa jäsenvaltiossa poistokuluja ei voida ottaa täysimääräisesti huomioon hinnoittelussa, ja kahdessa jäsenvaltiossa on asetettu ylärajat vuotuisille hintojen nostoille. Kun jätevesipalveluiden käyttäjät eivät kata kuluja kokonaisuudessaan, jäljelle jäävä osuus jää usein suuren yleisön maksettavaksi lähinnä verojen muodossa. Lisäksi puhdistamoiden toiminnanharjoittajat saattavat tämän vuoksi leikata tavanomaisia ylläpitokuluja, mikä lyhentää omaisuuserien taloudellista käyttöikää ja / tai heikentää jätevedenkäsittelyn laatua.

119

Kahdessa kolmasosassa tilintarkastustuomioistuimen tarkastamista tapauksista ei ole saatavilla tietoa siitä, ovatko infrastruktuurien omistajat keränneet riittävät rahoitusvarat vesi- ja jätevesi-infrastruktuurin ylläpitoa ja mahdollista uudistamista varten. Tämä johtuu varojen fungibiliteetistä tapauksissa, joissa omistajat ovat kuntia. Puhdistamoiden toiminnanharjoittajat ovat keränneet jonkin verran rahoitusvaroja kertyneen tuoton avulla.

Suositus 5

Komission olisi

a)kannustettava jäsenvaltioita toteuttamaan vastuullista jäteveden hinnoittelupolitiikkaa ja muuttamaan tarvittaessa vedenhinnoittelua koskevia säännöksiä siten, etteivät hinnat voi olla yleisesti hyväksytyn neljän prosentin kohtuullisuusrajan alapuolella

b)kannustettava jäsenvaltioita huolehtimaan, että julkiset omistajat, kuten kunnat, varmistavat, että jätevesi-infrastruktuurien tarvittavaa ylläpitoa ja uudistamista varten on käytettävissä riittävät rahoitusvarat.

Tilintarkastustuomioistuimen II jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Henri GRETHENIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 10. kesäkuuta 2015 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
presidentti

58Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: ”Enemmän hyötyä irti EU:n ympäristötoimenpiteistä: luottamuksen lisääminen parantamalla tietämystä ja reagointia”, KOM(2012) 95 lopullinen.

Liitteet

Liite I

Yhdyskuntajätevesien käsittely-ympäristö

Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin.

Liite II

Tarkastetut jätevedenpuhdistamot

Jäsenvaltio
Sijainti
Suunniteltu kapasiteetti avl:na
Kokonaismenot¹
(euroa)
EU:n avustus kaikkiaan
(euroa)
Avustuksen osuus kokonaismenoista (%)

Tšekin tasavalta

Bludov Bludov
4 115
38 312 039,31
26 818 427,32
70 %

Zubri Zubri
47 000
43 395 472,68
29 508 921,03
68 %

Bzenec
22 607
27 294 593,37
17 732 842,00
65 %

Blansko Blansko
29 376
27 294 593,37
17 732 842,00
65 %

Unkari

Szeged Szeged
230 000
94 637 207,86
33 325 000,00
35 %

Zalaeger-Szeg Zalaeger-Szeg
180 000
48 350 946,27
36 263 208,96
75 %

Györ Györ
375 000
17 560 130,00
7 250 000,00
41 %

Dunakeszi Dunakeszi
82 500
2 954 395,00²
(HUF 914 976 000)
1 942 002,00²
(HUF 914 976 000)
66 %

Budapest Budapest
1 600 000
438 526 042,48
278 661 500,00
64 %

Debrecen Debrecen
675 000
87 304 362,28
50 636 530,12
58 %

Sopron Sopron
165 000
18 594 829,58
9 297 414,79
50 %

Romania

Braila Braila
247 700
43 984 313,64
32 988 235,23
75 %

Bukarest Glina Bucharest Glina
1 654 110
105 765 515,60
68 747 585,14
65 %

Constanta -pohjoinen Buzau
235 000
26 964 178,91
19 953 492,39
74 %

Craiova
308 125
69 251 771,60
49 669 303,00
72 %

Galati Craiova
385 000
71 894 883,75
52 783 500,00
73 %

Iasi Galati
360 000
72 053 837,40
42 000 000,00
58 %

Oradea Iasi
933 300
45 550 042,28
34 162 531,71
75 %

Pitesti Oradea
250 000
18 570 208,73
12 999 145,77
70 %

Ramnicu Valcea Pitesti
320 000
46 879 803,82
31 312 500,00
67 %

Satu Mare Ramnicu Valcea
130 000
28 119 004,10
21 089 253,08
75 %

Timisoara Satu Mare
180 000
31 789 308,31
22 570 408,90
71 %

Tmisoara
440 000
41 187 160,13
29 242 884,13
71 %

Slovakia

Trencin Trencin
30 000
7 935 751,09
3 967 875,55
50 %

Povazska Bystrica Povazska Bystrica
45 000
12 299 508,09
6 149 754,04
50 %

Trnava Trnava
211 700
29 711 033,08
10 193 516,00
34 %

Vranov Vranov
34 900
51 823 026,31
34 020 640,00
66 %

Presov Presov
91 275
65 699 239,14
40 566 608,00
62 %

1Joihinkin hankkeisiin sisältyi useita alahankkeita (esimerkiksi jätevedenpuhdistamoiden kunnostaminen ja viemäriverkkojen rakentaminen useilla alueilla), joten kokonaismenot liittyvät koko hankkeeseen eivätkä yksinomaan tarkastettuun jätevedenpuhdistamoon.

2Unkarin forintteina ilmaistu määrä muunnettiin euroiksi seuraavan muuntokurssin avulla: yksi euro vastaa 309,7:ää Unkarin forinttia (keskiarvo vuonna 2014).

Liite III

Yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpanon määräajat

Jäsenvaltio
Välivaiheen määräajat
Siirtymäkauden lopullinen määräaika

Tšekin tasavalta
1. toukokuuta 2004 – 18 yli 10 000 avl:n taajamaa
31. joulukuuta 2006 – 36 taajamaa
31. joulukuuta 2010

Unkari
31. joulukuuta 2008 – haavoittumiselle alttiilla alueilla sijaitsevat yli 10 000 avl:n taajamat
31. joulukuuta 2010 – tavanomaisilla alueilla sijaitsevat yli 15 000 avl:n taajamat
31. joulukuuta 2015
31. joulukuuta 2008 – biohajoava teollisuusjätevesi puhdistamoista, jotka kuuluvat direktiivin liitteessä III määritettyihin teollisuuden aloihin

Vuonna 2009 Unkari sitoutui noudattamaan direktiivin 5 artiklan 4 kohtaa vuoteen 2018 mennessä.

Romania
Keruujärjestelmät
31. joulukuuta 2010 – 61 % kuormituksesta avl:na
31. joulukuuta 2013 – 69 % kuormituksesta avl:na
31. joulukuuta 2015 – 80 % kuormituksesta avl:na
31. joulukuuta 2013 – kaikki yli 10 000 avl:n taajamat
31. joulukuuta 2018

Biologinen tai sitä vastaava käsittely (tai tehokkaampi käsittely haavoittumiselle alttiilla alueilla)
31. joulukuuta 2010 – 51 % kuormituksesta avl:na
31. joulukuuta 2013 – 61 % kuormituksesta avl:na
31. joulukuuta 2015 – 77 % kuormituksesta avl:na
31. joulukuuta 2015 – kaikki yli 10 000 avl:n taajamat

Slovakia
31. joulukuuta 2004 – 83 % biohajoavasta kokonaiskuormituksesta
31. joulukuuta 2008 – 91 % biohajoavasta kokonaiskuormituksesta
31. joulukuuta 2010 – kaikki yli 10 000 avl:n taajamat
31. joulukuuta 2012 – 97 % biohajoavasta kokonaiskuormituksesta
31. joulukuuta 2015

Komission vastaus

Tiivistelmä

III

Komissio ei tällä hetkellä aio lisätä yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin 91/271/ETY (jätevesidirektiivi) raportointia niiden taajamien osalta, joiden asukasvastineluku on alle 2 000, koska näillä taajamilla ei jätevesidirektiivin 3, 4 ja 5 artiklan mukaan ole keräys- ja käsittelyvelvollisuutta. Komissio kuitenkin pyytää yhteisön vesipolitiikan puitteista annetun direktiivin 2000/60/EY (vesipuitedirektiivi) nojalla jäsenvaltioita antamaan joitakin tietoja taajamien koosta riippumatta. Lisäksi jäsenneltyä täytäntöönpano- ja tietokehystä (SIIF) koskevan pilottiohjelman tarkoituksena on parantaa raportoinnin laatua (katso komission vastaus 29 kohtaan).

Komissio muistuttaa, että jo nyt oikeudellisen kehyksen mukaan kotitalouksien on oltava liitettynä viemäriverkkoon tai niillä on oltava yksilölliset tai tarkoituksenmukaiset järjestelmät taajamissa, joiden asukasvastineluku on yli 2 000.

IV

Yksi Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja koheesiorahaston päätavoitteista ohjelmakaudella 2007–2013 on kaventaa EU:n alueiden sosioekonomisen kehityksen tasojen välisiä eroja eikä välttämättä pyrkiä edistämään jätevesidirektiivin määräaikojen noudattamista, joka on asianosaisten jäsenvaltioiden vastuulla riippumatta siitä, kuinka paljon varoja niille on kohdennettu. Näin ollen EAKR:n ja koheesiorahaston rahoitusosuudet ohjelmakaudella 2007–2013 eivät ehkä riitä täyttämään kaikkia viemäröinti-infrastruktuurin tarpeita jätevesidirektiivin määräaikojen noudattamisessa.

Mitä tulee tarpeeseen sovittaa yhteen raportointi ja jätevesidirektiivin täytäntöönpanon eteneminen, komissio toteaa, että jäsenvaltiot antavat nämä tiedot käyttöön ja mahdollisten muutosten jälkeen saattavat ne ajan tasalle kahden vuoden välein jätevesidirektiivin 17 artiklan mukaisesti.

V

Puhdistamon koosta päättäminen on komission mielestä jäsenvaltioiden vastuulla, koska jätevesidirektiivissä ei määritellä tarkasti puhdistamon mitoitusta (katso komission vastaus 65 kohtaan).

Yleensä puhdistamon koon määräävät useat tekijät, kuten varmuusvara sille, että noudatetaan aina jätevesidirektiiviä, selviytyminen kausittaisesta toiminnasta ja vaihteluista, joiden syynä ovat esimerkiksi matkailu, teollisuustoiminta tai rankkasateiden aiheuttamat tulvat, sekä varautuminen esimerkiksi uusien asutusalueiden mahdolliseen liittämiseen tulevaisuudessa ja väestönkasvuun.

Vuodesta 2007 lähtien Euroopan alueiden hankkeille annettavan yhteisen avun (JASPERS) käytön tavoitteena on ollut auttaa jäsenvaltioita parantamaan tärkeimpien hankesovellusten, myös niiden teknisten ominaisuuksien, laatua, ennen kuin niille myönnetään rahastoista rahoitusta avustuksina.

Ylivuotoihin liittyen katso komission vastaukset 54–56 kohtaan.

Pitoisuusrajojen arvioinnin osalta katso komission vastaukset 49 kohtaan ja suosituksen 3 kohtaan a.

VI

Komissio hyväksyy tilintarkastustuomioistuimen suosituksen.

VII

Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että se on pantu osittain täytäntöön, koska jäsenvaltioiden edellytetään panevan täytäntöön asianmukaisen veden hinnoittelupolitiikan vesipuitedirektiivin 9 artiklan 1 kohdan ja yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 liitteessä XI olevan ennakkoehdon 6.1 mukaisesti.

Lisäksi komissio pitää neljän prosentin kohtuullisuusrajaa ohjeellisena.

Komissio ei kuitenkaan hyväksy suosituksen toista osaa (eli sitä, että tarvittavaa ylläpitoa ja uudistamista varten olisi oltava käytettävissä riittävä määrä varoja), koska erityisen oikeudellisen kehyksen puuttuessa vastuu varojen käytettävissä olosta ylläpitoa ja uudistamista varten on viemäröinti-infrastruktuurin omistajilla ja/tai toiminnanharjoittajilla ja kuuluu sen vuoksi jäsenvaltioiden vastuualueeseen.

Huomautukset

22

Komissio analysoi parhaillaan mainittuihin näille maille esitettyihin muodollisiin kysymyksiin saatuja vastauksia. Siinä yhteydessä komissio analysoi myös, onko seurattava erillisjärjestelmien samantasoisen ympäristönsuojelun osoittamista.

23

Komissio toteaa, että tämä huomautus on osoitettu asiaankuuluvalle jäsenvaltiolle. Kotitalouksien liittymistä julkiseen viemäriverkkoon ei säädellä jätevesidirektiivillä. Jäsenvaltioiden vastuulla on kansallisen lainsäädäntönsä avulla varmistaa liittyminen viemäriverkkoon tai vaihtoehtoisesti erillisjärjestelmien tai muiden tarkoituksenmukaisten järjestelmien soveltaminen, jotta jätevesidirektiivin 3 artiklan vaatimukset täyttyvät.

26

Tämä Unkarin ja Romanian välinen yhteistyö on jätevesidirektiivin 9 artiklan tarjoaman mahdollisuuden seuraus.

Sen lisäksi direktiivin 5 artiklan 4 kohdassa viitataan typen ja fosforin yleiseen poistamiseen, jota sovelletaan asiaankuuluvan alueen kaikille jätevedenpuhdistamoille tuleviin jätevesiin, myös alle 10 000 asukasvastineluvun taajamissa.

28

Komissio toteaa, että jos aiheutettu kuormitus pienenee 10–15 prosenttia jäsenvaltioiden tasolla, sitä voidaan pitää hyväksyttävänä, koska taajamat ovat ”eläviä” yksiköitä, joissa tapahtuu jatkuvasti muutoksia (esimerkiksi maahanmuuton tai tehtaiden sulkemisen aiheuttamia). Sen sijaan vuosia jatkuva pysyvä kuormitus (asukasvastineluku) voi osoittaa, että lukuja ei ole päivitetty asianmukaisesti. Taajamien lukumäärän pieneneminen on loogista seurausta kuormituksen pienenemisestä samoin kuin taajamien luonteen muuttumisesta. On tärkeämpää seurata asukasvastineluvun kehitystä kuin taajamien lukumäärän muutoksia.

Kuormituksen pieneneminen Romaniassa ilmeni vasta maan ensimmäisten täytäntöönpanotulosten (8. raportti) yhteydessä, ja sitä saatetaan periaatteessa pitää ”ei hyväksyttävänä”. Komissio kysyy vuonna 2013 käynnistetyn jäsenneltyä täytäntöönpano- ja tietokehystä (SIIF) koskevan pilottiohjelman yhteydessä viranomaisilta, mitkä ovat syyt näin huomattaviin muutoksiin (jotka vaikuttavat myös taajamien lukumäärään), ja toimii sen mukaisesti (katso komission vastaus 29 kohtaan). Romania on mukana vuonna 2015 alkavassa vaiheessa III.

29

Komissio on käynnistänyt jäsenneltyä täytäntöönpano- ja tietokehystä (SIIF) koskevan pilottiohjelman parantaakseen tietojen järjestämistä ja hallintaa kansallisella tasolla ja tiedottaakseen päättäjille, asianomaisille osapuolille ja yleisölle siitä, miten lainsäädäntö pannaan käytännössä täytäntöön ympäristötiedon saatavuutta koskevan direktiivin (2003/4/EY) ja INSPIRE-direktiivin (2007/2/EY) säädösten mukaisesti. Ohjelman aiheena on pääasiassa se, miten pystytään täyttämään vaatimukset keskittymällä tietotarpeisiin vaatimustenvastaisissa taajamissa ja suunnittelemalla IT-järjestelmiä, joissa yhdistetään eri tietolähteitä (muun muassa ympäristöön liittyviä, sosioekonomisia, rahoitukseen liittyviä ja oikeudellisia näkökohtia sisältäviä). Tähän mennessä ohjelmaan ovat osallistuneet Kypros, Liettua ja Slovenia, ja siihen on tarkoitus ottaa mukaan neljä muuta maata (muun muassa Romania).

Komissio aikoo lähivuosina seurata taajamissa aiheutuneen kuormituksen kehitystä SIIF-pilottiohjelman kattamissa jäsenvaltioissa ja erityisesti Romaniassa sen selvittämiseksi, onko tällainen muutos perusteltu vai ei.

30

Komissio korostaa, että jäsenvaltioiden ei jätevesidirektiivin mukaan ole pakko raportoida taajamista, joiden asukasvastineluku on alle 2 000 (jätevesidirektiivin 15 artiklan mukaiset kertomusten toimittamista komissiolle koskevat vaatimukset tarkoittavat keräilyä ja käsittelyä koskevia tietoja taajamissa, joiden asukasvastineluku on yli 2 000). Jäsenvaltiot lähettävät komissiolle jätevesidirektiivin 16 artiklan mukaisia lisäkatsauksia, jotka koskevat vain niiden yleisiä tietoja ”yhdyskuntajätevesien ja lietteen päästämisestä alueillaan”.

Oikeasuhteisuuden vuoksi ja raportoinnin lisääntymisen estämiseksi komissio ei vaadi katsausta alle 2 000 asukasvastineluvun taajamista jätevesidirektiivin 15, 16 tai 17 artiklan nojalla. Komissio ei myöskään pyydä tietoja, joita ei tarvita jätevesidirektiivin 3, 4 ja 5 artiklan noudattamisen tarkastamiseksi.

Komissio pyytää vesipuitedirektiivin mukaisesti jäsenvaltioita antamaan tietoja vesimuodostumista, joihin yhdyskuntajätevedet aiheuttavat merkittäviä paineita (taajaman koosta riippumatta), sekä hyvän tilan saavuttamiseksi toteutettavista toimenpiteistä, joihin kuuluvat esimerkiksi pilaavien aineiden päästöjen aiheuttamien kuormitusten vähentämistä kuvaavat määrälliset indikaattorit. Komissio tukeutuu vesipuitedirektiivin säännöksiin tarkastaessaan taajamia jätevesidirektiivin 7 artiklan mukaisesti.

31

Komission jätevesidirektiivin vaatimusten täyttämiseen tähtäävässä strategiassa keskitytään vesimuodostumiin johdettaviin pilaavien aineiden suurimpiin päästöihin. Näin ollen komissio ei velvoita jäsenvaltioita raportoimaan alle 2 000 asukasvastineluvun taajamista, koska jätevesidirektiivin 3, 4 ja 5 artiklan mukaan näillä taajamilla ei ole keräily- tai käsittelyvelvollisuutta. Komissio pyytää kuitenkin vesipuitedirektiivin mukaisesti jäsenvaltioita antamaan tietoja vesimuodostumista, joihin yhdyskuntajätevedet aiheuttavat merkittäviä paineita (taajaman koosta riippumatta), ja hyvän tilan saavuttamiseksi toteutettavista toimenpiteistä. Siten jäsenvaltiot voivat toteuttaa tapauskohtaisesti lisätoimenpiteitä alle 2 000 asukasvastineluvun taajamissa.

33

Komissio katsoo, että prosessin tehokkuus ei ole kyseenalainen: jäsenvaltioille vuonna 2014 esitetyissä erityispyynnöissä, joihin tilintarkastustuomioistuin viittaa, jäsenvaltioiden viranomaisilta pyydettiin uusimmat saatavilla oleva tiedot vuosien 2009–2010 määräajoista. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että viranomaiset päivittävät vuosina 2009–2010 päättyneiden määräaikojen noudattamista koskevat tiedot uudemmilla tiedoilla (pyynnöt kohdistuivat vuosiin 2012 ja 2013). Komissio pystyy arvioimaan uusien umpeutuneiden määräaikojen noudattamista yhdessä 8. raportista saatujen tietojen kanssa (tarkasteluvuodet 2011–2012). Näiden päivitysten jälkeen komissio voi tarvittaessa käynnistää rikkomismenettelyjä, jos se on tarkoituksenmukaista. Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, komissio analysoi parhaillaan jäsenvaltioiden asiasta antamia tietoja.

37

Komissio katsoo, että kaikkien näiden neljän jäsenvaltion sidottujen varojen osuus ohjelmatasolla oli vuoden 2013 lopussa tyydyttävä, mikä on nähtävissä taulukossa 5.

38

Komissio myöntää, että hyödyntämisaste oli vuoden 2013 lopussa kaikissa mainituissa jäsenvaltioissa varsin pieni, minkä vuoksi ohjelmatasolla on sitoumusten vapauttamisen riski (neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 93 artikla). On kuitenkin painotettava sitä, että tälle on asiallisia syitä, kuten tarve vahvistaa kyseisten jäsenvaltioiden teknisiä, oikeudellisia ja hallinnollisia valmiuksia. Lisäksi komissio korostaa, että useimpien hankkeiden maksut suoritetaan yleensä viimeisten täytäntöönpanovuosien eli vuosien 2014 ja 2015 aikana, koska tukikelpoisuuden päättymisajankohta on vuoden 2015 loppu.

39

Komissio on tietoinen siitä, että useita hankkeita ei ehkä saada päätökseen 31. joulukuuta 2015 mennessä ja että ne voidaan jakaa kahteen erilliseen vaiheeseen (katso myös komission vastaus seuraavaan kohtaan 40). Siksi kyseisten ohjelmien täytäntöönpanon vauhdittamiseksi ja sitoumusten vapauttamisen riskin pienentämiseksi perustettiin vuoden 2014 lopussa täytäntöönpanotyöryhmä, joka keskittyy muun muassa täytäntöönpanon nopeuttamiseen näissä neljässä jäsenvaltiossa.

40

Ottaen huomioon, että monia hankkeita voidaan jakaa kahdelle ohjelmakaudelle, ja helpottaakseen jäsenvaltioiden tilannetta komissio on ehdottanut 30. huhtikuuta 2015 hyväksyttyjen ohjelmien sulkemista koskevien suuntaviivojen muuttamista (komission päätös C(2015) 2771 päätöksen C(2013) 1573 muuttamisesta). Niiden keskeisenä tavoitteena on lisätä joustavuutta joillakin osa-alueilla, kuten keskeneräisten hankkeiden jakamisessa vaiheisiin vuodesta 2016 lähtien.

Komissio on täysin tietoinen siitä, että Slovakiassa ja Romaniassa ja vähemmässä määrin myös Unkarissa kaikkia tarpeita ei todennäköisesti pystytä täyttämään, vaikka kauden 2014–2020 ohjelmien varojen suuntaamisessa suositaankin jätevedenkäsittelyalaa.

41

Komissio toteaa, että 11 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 14 artiklan mukaan rahastoille varattu Euroopan unionin talousarvio toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission yhteisen hallinnoinnin puitteissa. Näissä puitteissa lopullisen päätöksen hankkeiden valinnasta tekevät jäsenvaltiot, joiden on varmistettava, että valitut hankkeet ovat komission hyväksymien asiaankuuluvien ohjelmakauden 2007–2013 asiakirjojen lisäksi myös EU:n lainsäädännön (esimerkiksi jätevesidirektiivin) mukaisia. Komissio katsoo, että jos joitakin suuria taajamia koskevia hankehakemuksia ei ole vastaanotettu tai hyväksytty, se voi johtua siitä, että niitä ei pidetty riittävän ”kypsinä” täyttämään sovellettavat valintaperusteet (esim. tekninen kypsyys / valmius täytäntöönpanoon).

43

Yleisesti ottaen ydin-/yhteistuotos sekä ohjelmakohtaiset tulos- ja tuotosindikaattorit on määritelty kaikille kauden 2007–2013 ohjelmille ja niiden tavoitteet heijastavat tyypillisesti tuettuja toimenpidetyyppejä (tuotosindikaattori) tai mahdollisiin edunsaajiin liittyvää odotettua tavoitetta (tulosindikaattori).

44

Komissio myöntää, että joitakin tavoiteindikaattoreita ei ehkä saavuteta määräaikaan (vuoden 2015 loppu) mennessä. Indikaattoritavoitteiden täyttymisen tilanne vaihtelee eri jäsenvaltioissa, ja se olisi joka tapauksessa tarkastettava päättymisajankohtana, koska useimmista jätevedenkäsittelyhankkeista on tehty sopimus vasta vuonna 2014.

49

Komission mielestä se, että jäsenvaltiot asettavat jätevesidirektiiviä tiukempia pitoisuusrajoja, ei välttämättä aiheuta tarvetta tarkistaa direktiivissä säädettyjä pakollisia rajoja. Jäsenvaltiot voivat vapaasti panna jätevesidirektiivin täytäntöön sen vaatimuksia laajemmin. Tämän lisäksi jäsenvaltiot ovat velvollisia noudattamaan myös muita olennaisia vesien suojelua ja laatua koskevia direktiivejä¹.

54

Komissio on todennut saman asian ja käynnistänyt ylivuotoja koskevan tutkimuksen (katso 56 kohta), jonka avulla voidaan kerätä tarkempia tietoja ylivuodoista jäsenvaltioiden tasolla ja siten tehdä täsmällisempiä päätelmiä asiaankuuluvista tiedoista.

Komissio on jo puuttunut Lontoossa ja Whitburnissa ylivuotojen aiheuttamaan valtavaan saastumisongelmaan viemällä rikkomisasian EU:n tuomioistuimen käsiteltäväksi (C-301/10, 18.10.2012). Koska jätevesidirektiivissä ei kuitenkaan ole ylivuotoja koskevia konkreettisia vaatimuksia vaan siinä todetaan yksinkertaisesti, että ”jäsenvaltioiden on päätettävä toimenpiteistä, joilla rajoitetaan… myrskytulvista aiheutuvaa vesien pilaantumista” (liitteessä I oleva A kohta), komission on ensin kerättävä näyttöä jäsenvaltioiden tasolla toteutetuista toimenpiteistä sekä niiden tehokkuudesta ja käytännön sovelluksista, ennen kuin se voi puuttua ylivuotojen aiheuttamiin vesien pilaantumisiin järjestelmällisesti EU:n tasolla.

Komission yhteinen vastaus 55 ja 56 kohtaan

Komissio katsoo, että 56 kohdassa tarkoitettu tutkimus mahdollistaa kunkin jäsenvaltion tilanteen tarkemman arvioimisen, mikä ei tällä hetkellä ole mahdollista. Komissio voi johtopäätösten perusteella päättää tutkia jäsenvaltiot, joissa se on todennut ylivuotojen huonon hallinnan voivan johtaa käsittelemättömän jäteveden aiheuttamiin saastumisongelmiin.

58

Komissio korostaa, että jäsenvaltioiden velvollisuutena on varmistaa, että teollisuuden jäteveden laskemisessa keruujärjestelmiin ja yhdyskuntajätevesien puhdistamoihin noudatetaan jätevesidirektiivin 11 artiklaa ja liitteessä I olevaa C kohtaa, kun taas pitoisuusrajoihin liittyvistä yksityiskohtaisista säännöksistä säädetään kansallisella lainsäädännöllä.

64

Komissio korostaa, että jäsenvaltiot päättävät itse, miten ne valvovat teollisuuslaitosten päästöjä.

65

Jätevesidirektiivissä ei ole tarkempia säännöksiä laitosten mitoituksesta. Direktiivin 4 artiklassa vaaditaan pelkästään, että kuormitus on laskettava vuoden aikana puhdistamolle tulevan suurimman keskimääräisen viikkokuormituksen perusteella. Siksi jäsenvaltioiden vastuulla on päättää laitosten mitoituksesta.

Komissio ei jätä huomiotta sitä, että hankkeet ovat voineet olla tarkastuksen aikana liian suuria, mutta katsoo, että tehtäessä lopullista arviointia ja päätöstä jätevedenpuhdistamon tarkasta suunnittelusta ja koosta olisi otettava huomioon alan viimeisimmät standardit sekä useita monimutkaisia tosiasiallisia ja oletettuja parametreja.

Yleensä puhdistamon koon määräävät useat tekijät, kuten varmuusvara sille, että noudatetaan aina jätevesidirektiiviä, selviytyminen kausittaisesta toiminnasta ja vaihteluista, joiden syynä ovat esimerkiksi matkailu, teollisuustoiminta tai rankkasateiden aiheuttamat tulvat, sekä varautuminen esimerkiksi uusien asutusalueiden mahdolliseen liittämiseen tulevaisuudessa ja väestönkasvuun.

Vuodesta 2007 lähtien Euroopan alueiden hankkeille annettavan yhteisen avun (JASPERS) käytön tavoitteena on ollut auttaa jäsenvaltioita parantamaan tärkeimpien hankesovellusten, myös niiden teknisten ominaisuuksien, laatua, ennen kuin niille myönnetään rahastoista rahoitusta avustuksina.

67

Puhtaan veden osuuden pienentämisen kustannuksia on selvitettävä, koska suuri pienennys voi olla hyvin kallista. Jos puhtaan veden osuus virtaamasta on suuri, on selvitettävä, miten sitä voidaan pienentää kustannustehokkaasti.

67 Toinen luetelmakohta

Komissio myöntää, että tämä voisi olla yksi vaihtoehto tapauksissa, joissa sitä tuetaan asianmukaisilla kustannus-hyötyanalyyseillä vertaamalla odotettuja kunnostuskustannuksia odotettuihin hyötyihin.

71 Ensimmäinen luetelmakohta

Komissio katsoo, että lietteen käsittelykustannukset riippuvat toisaalta siitä, minkä tyyppinen käsittely valitaan, ja toisaalta siitä, mikä on laitoksesta lähtevän lietteen lopullinen määränpää.

71 Kolmas luetelmakohta

Komissio kannattaa vertailututkimuksia vesilaitosten ympäristötehokkuuden parantamiseksi. Vastauksessaan eurooppalaiseen kansalaisaloitteeseen ”Vesi on perusoikeus” (COM(2014) 177 final) komissio sitoutui tarkastelemaan ehdotusta veden laatua ja vesihuoltopalveluja koskevan vertailuanalyysin tekemisestä ja järjesti syyskuussa 2014 usean eri sidosryhmän tapaamisen. Vuoropuhelussa painotettiin, että termiä ”vertailuanalyysi” käytetään laajassa merkityksessä. Avoimuuden lisäämisen tavoite kansalaisaloitteen yhteydessä ja vertailuanalyysi hallinnoinnin tukivälineenä olisi erotettava selvästi toisistaan. Jälkimmäisessä merkityksessä vertailuanalyysi suunnitellaan laitoksia ja verkkojen vertailua varten niin, että se mahdollistaa tuloksellisuuden arvioinnin vertailemalla niitä vastaaviin yksiköihin monitahoisten tietojen ja indikaattorien avulla. Komission osuus rajoittuu tässä kuitenkin parhaiden käytäntöjen vaihtamista koskevan vuoropuhelun helpottamiseen.

76

Komissio on lähtökohtaisesti samaa mieltä siitä, että lietettä ei pitäisi säilyttää puhdistamossa vaan se olisi toimitettava pikaisesti lopulliseen määränpäähänsä.

83

Komissio harkitsee lannoiteasetuksen (EY) N:o 2003/2003 tarkistamista. Yksi harkittavana olevista vaihtoehdoista on raskasmetallien oikeudellisesti sitovien raja-arvojen määrittäminen ja lannoiteominaisuuksiltaan nämä vaatimukset täyttävän puhdistamolietteen ottaminen mahdollisesti mukaan tarkistettuun lannoiteasetukseen.

84

Komissio ei tässä vaiheessa suunnittele ehdotusta puhdistamolietedirektiivin tarkistamisesta vaan tekee ennen sitä päätöksen lannoiteasetuksen mahdollisesti tarkistamisesta.

87

Komissio myöntää, että yhä useammat tutkimukset osoittavat mikromuovien vaikutuksen makeisiin vesiin ja merivesiin ja että jätevedet voivat siksi olla päästöjen lähde.

88

Komissio harkitsee ehdotusta lannoiteasetuksen tarkistamisesta vuonna 2015 (katso myös 83 ja 84 kohta).

95

Komissio toteaa, että vesipuitedirektiivin 9 artiklassa vaaditaan, että veden käytön eri sektorit osallistuvat riittävästi vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamiseen viimeistään vuonna 2010.

97

Komissio katsoo myös, että on olemassa riski, että puhdistamoiden toiminnanharjoittajat eivät kannattavuussyistä huolehdi tarvittavasta ylläpidosta. Koska erityistä oikeudellista kehystä ei ole, toiminnanharjoittajien tehokkuus kuuluu jäsenvaltioiden vastuualueeseen.

98

Komissio katsoo, että tarkoituksenmukainen maksujärjestelmä on EAKR:n rahoitusosuuden näkökulmasta tärkeä mutta myös toivottava toiminnan taloudellisen kestävyyden vuoksi pitkällä aikavälillä. Sovelletun kustannusten kattamisperiaatteen tähänastiset epäsuotuisat vaikutukset paranevat huomattavasti, kun ohjelmakauden 2014–2020 mahdolliset edunsaajat eivät välttämättä joudu tekemään kustannus-hyötyanalyysiä hankkeidensa rahoitusvajeen määrittämiseksi vaan voidaan soveltaa 25 prosentin kiinteää nettotuloprosenttiosuutta.

99

Jos jäsenvaltiot päättävät soveltaa kiinteää 25 prosentin osuutta asetuksen (EU) N:o 1303/2013 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti, komission on tosiaan toimittava oikeudellisen kehyksen rajoissa.

Komission vastaus 101–105 kohtaan

Katso komission vastaus 98 kohtaan.

Johtopäätökset ja suositukset

106

Komissio katsoo, että alhainen hyödyntämisaste vuoden 2013 lopussa saattaa johtua esimerkiksi tarpeesta lisätä teknisiä, oikeudellisia ja hallinnollisia valmiuksia kyseisissä neljässä jäsenvaltiossa. Tosiasia on, että useimpien hankkeiden maksut suoritetaan yleensä viimeisten täytäntöönpanovuosien eli vuosien 2014 ja 2015 aikana, koska tukikelpoisuuden päättymisajankohta on vuoden 2015 loppu.

Komissio on samaa mieltä siitä, että tarkoituksenmukainen maksujärjestelmä on EAKR:n rahoitusosuuden näkökulmasta tärkeä mutta myös toivottava osarahoituksen kohteena olevan viemäröinti-infrastruktuurin taloudellisen kestävyyden kannalta. Joulukuun 17 päivänä 2013 annetun asetuksen (EU) N:o 1303/2013 mukaan mahdollisten kustannusten kattamisperiaatteen epäsuotuisien vaikutusten odotetaan vähenevän asteittain, koska jäsenvaltioita vaaditaan täyttämään vesialan ennakkoehto 6.1 esittämällä näyttöä siitä, että vesipuitedirektiivin 9 artiklassa vahvistetut vesialan kustannusten kattamista koskevat säännökset on otettu huomioon, kun vesi-infrastruktuuri on saanut rahastoilta osarahoitusta.

Komissio panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon, jonka mukaan lähes kolmasosa tarkastetuista puhdistamoista on liian suuria. Katso lisätietoja komission vastauksesta 65 kohtaan.

107 Kolmas luetelmakohta

Taajamien lukumäärän laskemiseen liittyen komissio katsoo, että on tärkeämpää seurata asukasvastineluvun kehitystä kuin taajamien lukumäärän muutoksia. Komissio seuraa Romanian tilannetta jäsenneltyä täytäntöönpano- ja tietokehystä (SIIF) koskevan pilottiohjelman puitteissa (katso komission vastaus 28 ja 29 kohtaan).

Komissio harkitsee jätevesidirektiivin tarkoituksiin soveltuvien tarvittavien tietojen keräämistä ja voi lisäksi pyytää vesipuitedirektiivin mukaisia tietoja erityistarkoituksiin (katso komission vastaus 30 ja 31 kohtaan).

108

Komissio toteaa, että pitkä prosessi johtuu kyseisten taajamien lukumäärästä eri puolilla EU:ta. SIIF-raportointivälineen pitäisi kuitenkin parantaa raportointiprosessia kansallisella tasolla.

Komissio on pyytänyt vuosien 2011 ja 2012 tietoja jätevesidirektiivin 8. raporttia varten.

Suositus 1 a)

Komissio ei hyväksy suositusta.

Komissio ei aio tällä hetkellä lisätä jätevesidirektiivin mukaista raportointia siitä, onko alle 2 000 asukasvastineluvun taajamissa käytössä keruujärjestelmät. Komissio pyytää kuitenkin vesipuitedirektiivin mukaisesti jäsenvaltioita antamaan tietoja vesimuodostumista, joihin yhdyskuntajätevedet aiheuttavat merkittäviä paineita (taajaman koosta riippumatta), sekä hyvän ekologisen ja kemiallisen tilan saavuttamiseksi toteutettavista toimenpiteistä.

Suositus 1 b)

Komissio hyväksyy suosituksen. Komissio ei tällä hetkellä aio toteuttaa alle 2 000 asukasvastineluvun taajamien lukumäärän järjestelmällistä tarkastusta jätevesidirektiivin 15 ja 17 artiklan mukaisen säännöllisen raportoinnin kautta. Komissio seuraa kuitenkin tilannetta tapauksissa, joissa sen tietoon on tullut tai on havaittu muulla tavalla merkittäviä muutoksia esimerkiksi jäsenneltyä täytäntöönpano- ja tietokehystä koskevan pilottiohjelman yhteydessä.

Suositus 1 c)

Komissio hyväksyy suosituksen ja katsoo, että se on jo pantu täytäntöön yli 2 000 asukasvastineluvun taajamissa. Yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskevassa direktiivissä säädetään, että näissä taajamissa on oltava käytössä viemäröintijärjestelmiä, erillisjärjestelmiä tai muita asianmukaisia järjestelmiä.

Suositus 1 d)

Komissio hyväksyy suosituksen.

Edellytysten mukaisen tarkasteluvuoden ja komission kertomuksen antamisen välinen viive johtuu monista erilaisista käsittelyyn liittyvistä ja oikeudellisista tekijöistä sekä jäsenvaltioiden että komission tasolla (esimerkiksi jäsenvaltioiden sisäisistä prosesseista, annettujen tietojen laadun tarkastamisesta, kyseisten taajamien lukumäärästä ja etusijajärjestyksestä). Komissio katsoo, että jäsenvaltioiden nykyiset raportointijärjestelmät eivät salli raportoinnin määräaikojen aikaistamista, vaikka se olisikin muuten toivottavaa, koska kansalliset järjestelmät viivästyttävät komission oman kertomuksen antamista. Komissio pyrkii nopeuttamaan oman kertomuksensa antamista ja keräämään jäsenvaltioilta viimeisimpiä tietoja kehittämällä pilottihankkeen, niin sanotun SIIF-raportointivälineen, johon osallistuvat tietyt jäsenvaltiot.

Suositus 1 e)

Komissio hyväksyy suosituksen.

Komissio käynnistää tästä tarkastuksesta riippumatta EU:n ympäristölainsäädännön mukaisten raportointivaatimusten laajan tarkastelun paremman sääntelyn agendan puitteissa².

109

Komissio myöntää myös, että tutkituilla neljällä jäsenvaltiolla on ohjelmatasolla riskinä sitoumusten vapauttaminen neuvoston asetuksen (EY) No 1083/2006 93 artiklan mukaisesti. Komission vastauksissa 38 ja 106 kohtaan on esitetty joitakin tärkeimpiä syitä täytäntöönpanon viivästymiseen.

Kyseisten ohjelmien täytäntöönpanon vauhdittamiseksi ja sitoumusten vapauttamisen riskin pienentämiseksi perustettiin vuoden 2014 lopussa täytäntöönpanotyöryhmä, joka keskittyy muun muassa täytäntöönpanon nopeuttamiseen kyseisissä neljässä jäsenvaltiossa.

Lisäksi komissio on joidenkin hankkeiden sujuvan päätökseen saattamisen varmistamiseksi ehdottanut ohjelmien päättämistä koskevien suuntaviivojen muuttamista niin, että joillakin alueilla lisätään joustoa muun muassa jakamalla keskeneräisiä hankkeita vaiheisiin vuodesta 2016 lähtien (katso myös komission vastaus 40 kohtaan).

110

Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja koheesiorahaston päätavoitteena ohjelmakaudella 2007–2013 on kaventaa EU:n alueiden sosioekonomisen kehityksen tasojen välisiä eroja eikä välttämättä pyrkiä edistämään jätevesidirektiivin määräaikojen noudattamista, joka on asianomaisten jäsenvaltioiden vastuulla riippumatta siitä, kuinka paljon varoja niihin on kohdennettu. Näin ollen EAKR:n ja koheesiorahaston rahoitusosuudet ohjelmakaudella 2007–2013 eivät ehkä riitä täyttämään kaikkia viemäröinti-infrastruktuurin tarpeita jätevesidirektiivin määräaikojen noudattamisessa.

Suositus 2 a)

Komissio hyväksyy suosituksen osittain.

Yli 2 000 asukasvastineluvun taajamissa se on jo pantu täytäntöön, koska tällainen vaatimus on jo olemassa jätevesidirektiivin 17 artiklan nojalla. Direktiivin 17 artiklan mukaisen raportoinnin tarkoituksena on sovittaa yhteen raportointitarve ja jätevesidirektiivin täytäntöönpanon edistyminen. Jäsenvaltiot antavat nämä tiedot saataville ja päivittävät niitä tarvittaessa kahden vuoden välein jätevesidirektiivin 17 artiklan mukaisesti. Lisäksi jäsenvaltiot voivat uuden raportointimallin (hyväksytty 26 päivänä kesäkuuta 2014 annetulla päätöksellä N:o 2014/431/EU) avulla raportoida ohjelmien täytäntöönpanosta ja antaa myös tiedot ennakoiduista investoinneista, rahastojen asiaankuuluvasta käytöstä ja kutakin raportoitua hanketta koskevista määräajoista. Yksi jäsenneltyä täytäntöönpano- ja tietokehystä (SIIF) koskevan pilottiohjelman tavoitteista on asettaa tiedot yleisön saataville.

Alle 2 000 asukasvastineluvun taajamien osalta komissio katsoo, että tällainen vaatimus lisäisi kohtuuttomasti raportointia ja johtaisi loppujen lopuksi epätarkkuuksiin jäsenvaltioiden raportoimissa tiedoissa. Näillä taajamilla ei myöskään ole jätevesidirektiivin mukaan raportointivelvollisuutta.

Suositus 2 b)

Komissio hyväksyy suosituksen.

Kauden 2014–2020 ohjelmissa pääpaino on taajamissa, joiden asukasvastineluku on yli 2 000. Se on myös jätevesidirektiivin 17 artiklan mukaisten raportointivaatimusten tavoitteena (katso myös edellä oleva vastaus a kohtaan).

111

Komissio katsoo, että puhdistamoiden luvista päättäminen on jäsenvaltioiden vastuulla.

114

Jätevesidirektiivissä ei ole säännöksiä puhdistamoiden koosta 4 artiklan yleistä velvollisuutta lukuun ottamatta. Lisäksi on tärkeää huomata, että tämäntyyppisillä infrastruktuureilla on pitkä käyttöikä ja on vaikea arvioida niiden sopivaa kokoa vain lyhyellä aikavälillä. Yleensä puhdistamon koon määräävät useat tekijät, kuten varmuusvara sille, että noudatetaan pitkällä aikavälillä jätevesidirektiiviä, selviytyminen kausittaisesta toiminnasta ja vaihteluista, joiden syynä ovat esimerkiksi matkailu tai rankkasateiden aiheuttamat virtaamat, tai varautuminen mahdollisiin uusiin liitäntöihin väestönkasvun vuoksi (katso myös komission vastaus 65 kohtaan).

Suositus 3 a)

Komissio ei hyväksy suositusta. Tällä hetkellä komissio ei aio käynnistää jätevesidirektiivin pitoisuusrajojen tarkoituksenmukaisuuden arviointia eikä tarkistaa direktiiviä lähitulevaisuudessa.

Suositus 3 b)

Komissio ei hyväksy suositusta.

Valmistellessaan tiedonantoaan ympäristötarkastuksista vuonna 2012 komissio arvioi laajalti EU:n ympäristölainsäädäntöön liittyviä sääntöjä, valvontaa ja tarkistuksia. Tämä työ osoitti, että tarkastusjärjestelmien valmiuksista oli useissa jäsenvaltioissa käytettävissä vain vähän tietoa ja seuraamusten käyttö oli vaihtelevaa³. Komissio on sitä mieltä, että jäsenvaltion viranomaiset ovat paras taho päättämään tarkistusten ja tarkastusten tyypistä, lukumäärästä ja suoritustiheydestä riskin perusteella. Sakoista komissio toteaa, että parhaillaan tehdään vaatimustenmukaisuustarkistuksia jäsenvaltioiden lainsäädännön perusteella, jolla pannaan täytäntöön direktiivi 2008/99/EY⁴. Kyseisessä direktiivissä säädetään muun muassa ympäristölainsäädännön, kuten direktiivin 91/271/ETY (jätevesidirektiivi), kannalta olennaisten säännösten, rikkomisen seuraamuksista luonnollisille ja oikeushenkilöille.

Suositus 3 c)

Komissio hyväksyy suosituksen ja tutkii tätä mahdollisuutta hiljattain aloitetun asiaankuuluvan tutkimuksen tulosten perusteella.

Suositus 3 d)

Komissio hyväksyy tilintarkastustuomioistuimen suosituksen.

Komissio tukeutuu ohjelmakautta 2014–2020 koskevan asetuksen mukaisesti riippumattomiin asiantuntija-arvioihin (JASPERS mukaan lukien) sen varmistamiseksi, että jätevesipuhdistamot ovat sopivan kokoisia. Kustannus-hyötyanalyysin tekeminen on kuitenkin jäsenvaltioiden päätösvallassa.

Suositus 3 e)

Komissio hyväksyy suosituksen. Komissio haluaa kuitenkin huomauttaa, että jäsenvaltioilla ei ole mitään oikeudellisia velvoitteita soveltaa olemassa olevia käytäntöjä tai osallistua vertailuanalyysien tekemiseen (katso myös komission vastaus 71 kohtaan).

116

Komissio katsoo, että puhdistamolietteen sijoittaminen kaatopaikalle tai pitkäaikainen varastointi Romaniassa ei ole kestävä ratkaisu eikä sitä pitäisi hyväksyä hankkeissa, joille on myönnetty yhteisrahoitusta.

117

Komissio harkitsee lannoiteasetuksen (EY) N:o 2003/2003 tarkistamista. Yksi harkittavana olevista vaihtoehdoista on raskasmetallien oikeudellisesti sitovien raja-arvojen määrittäminen ja lannoiteominaisuuksiltaan nämä vaatimukset täyttävän puhdistamolietteen ottaminen mahdollisesti mukaan tarkistettuun lannoiteasetukseen.

Suositus 4 a)

Komissio ei hyväksy suositusta. Komissio kannustaa järjestelmällisesti jäsenvaltioita sisällyttämään tarkoituksenmukaisen lietteenkäsittelyn aineellisena kohteena suuriin hankehakemuksiin, joille haetaan rahoitusta rahastoista. Komissio ei kuitenkaan voi määrätä jäsenvaltioita soveltamaan käytäntöä voimassa olevan oikeudellisen kehyksen puitteissa, koska jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta yhdistää ohjelmien loppumaksuja siihen, että puhdistamojätteen uudelleenkäytölle löydetään tarkoituksenmukainen ratkaisu.

Suositus 4 b)

Komissio hyväksyy suosituksen osittain. Komissio ei tässä vaiheessa suunnittele ehdotusta puhdistamolietedirektiivin tarkistamisesta vaan tekee ennen sitä päätöksen lannoiteasetuksen mahdollisesta tarkistamisesta.

118

Komissio toteaa, että vesipuitedirektiivin 9 artiklassa vaaditaan, että veden käytön eri sektorit osallistuvat riittävästi vesipalveluista aiheutuvien kustannusten kattamiseen viimeistään vuonna 2010.

Komissio katsoo, että tarkoituksenmukainen maksujärjestelmä on EAKR:n rahoitusosuuden näkökulmasta tärkeä mutta myös toivottava toiminnan taloudellisen kestävyyden vuoksi pitkällä aikavälillä. Sovelletun kustannusten kattamisperiaatteen tähänastiset epäsuotuisat vaikutukset paranevat huomattavasti, kun ohjelmakauden 2014–2020 mahdolliset edunsaajat eivät välttämättä joudu tekemään kustannus-hyötyanalyysiä hankkeidensa rahoitusvajeen määrittämiseksi vaan voidaan soveltaa 25 prosentin kiinteää nettotuloprosenttiosuutta.

Suositus 5 a)

Komissio hyväksyy suosituksen. Jäsenvaltioita vaaditaan panemaan täytäntöön asianmukainen jäteveden hinnoittelupolitiikka vesipuitedirektiivin 9 artiklan 1 kohdan ja yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 liitteessä XI olevan ennakkoehdon 6.1 mukaisesti.

Komissio kuitenkin painottaa, että koska veden arvot ovat luonteeltaan moniulotteisia ja neljän prosentin kohtuullisuusraja on ohjeellinen, lopullisen rajan asettaminen kuuluu jäsenvaltioiden vastuualueeseen.

Suositus 5 b)

Komissio ei hyväksy suositusta.

Koska erityistä oikeudellista kehystä ei ole, vastuu rahoitusvarojen saatavuudesta tarvittavaa ylläpitoa ja uudistamista varten on viemäröinti-infrastruktuurin omistajilla ja/tai toiminnanharjoittajilla ja kuuluu siten jäsenvaltioiden vastuualueeseen.

1Erityisesti vesipuitedirektiiviä (direktiivi 2000/60/EY) ja sen johdannaisdirektiivejä, jotka koskevat pohjavesiä (direktiivi 2006/118/EY) ja prioriteettiaineita (ympäristönlaatunormidirektiivi 2008/105/EY), sekä muun muassa juomavesidirektiiviä (direktiivi 98/83/EY), uimavesidirektiiviä (direktiivi 2006/7/EY), meristrategiadirektiiviä (direktiivi 2008/56/EY), luontotyyppidirektiiviä (direktiivi 92/43/ETY) (erityisesti sen 6 artiklaa) ja asetusta (EY) N:o 854/2004 (erityisesti sen liitteessä II olevan A kohdan 6 alakohtaa).

2COM(2015) 215 final. EU-agenda: paremmalla sääntelyllä parempiin tuloksiin, 19.5.2015.

3http://ec.europa.eu/environment/legal/law/pdf/Final%20report%20inspections.pdf

4Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/99/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin (EUVL L 328, 6.12.2008, s. 28).

QJ-AB-15-006-FI-E  ISSN 1977-5792

Jätevesi ja jätevesiliete voivat heikentää vesistöjen ja maaperän laatua. Tästä syystä EU on hyväksynyt direktiivejä ja osarahoittanut jätevesien keruujärjestelmien ja jätevedenpuhdistamoiden rakentamista.
Tilintarkastustuomioistuin tarkasti yhdyskuntajätevesidirektiivin täytäntöönpanon neljässä Tonavan jokivesistöalueella sijaitsevassa jäsenvaltiossa. Se tutki myös 28 jätevedenpuhdistamoa käsittäneen otoksen, jonka avulla pyrittiin arvioimaan, kuinka puhdistamot käsittelivät jätevettä ja jätevesilietettä ja kuinka ne varmistivat taloudellisen kestävyyden.
Tilintarkastustuomioistuin esittää suosituksia, jotka koskevat raportointia sekä jätevedenpuhdistamoiden vaikuttavuuden, tehokkuuden ja kestävyyden parantamistapoja, pitoisuusrajojen tarkoituksenmukaisuutta, jätevesilietteen käyttöä sekä lietteen sisältämien saastuttavien aineiden seurantaa.