EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tālrunis +352 4398-1

E-pasts: eca-info@eca.europa.eu

Internets: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa (http://europa.eu).

Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2015. gads

Print | ISBN 978-92-872-2186-5 | ISSN 1831-0877 | doi:10.2865/909570 | QJ-AB-15-003-LV-C
PDF | ISBN 978-92-872-2218-3 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/70734 | QJ-AB-15-003-LV-N
EPUB | ISBN 978-92-872-2212-1 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/42967 | QJ-AB-15-003-LV-E

© Eiropas Savienība, 2015. gads

Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS

Bezmaksas izdevumi

•Viens eksemplārs:
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

•Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:
Eiropas Savienības pārstāvniecībās
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),
ar Europe Direct dienesta starpniecību
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm)
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras
vietas Eiropas Savienībā) (*).

(*)Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas vai taksofonus).

Maksas izdevumi

•Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

LV
2015

Nr. 04

Īpašais ziņojums

Tehniskā palīdzība: tās
devums lauksaimniecībā
un lauku attīstībā

(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)

Revīzijas darba grupa

ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrēti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu apjoms, paredzamie notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.

Šo lietderības revīziju veica ERP locekles Rasa Budbergytė vadītā I apakšpalāta, kuras pārziņā ir izdevumu jomas, kas saistītas ar dabas resursu aizsardzību un apsaimniekošanu. Revīziju vadīja ERP locekle Kersti Kaljulaid, un viņai palīdzēja nodaļas vadītājs Helder Faria Viegas, grupas vadītājs Csaba Bartos, grupas vadītāja vietniece Blanka Happach, revidents Maciej Szymura, revidents Carlos Sanchez Rivero, revidents Roberto Resegotti un ziņojuma redaktors Tom Everett.

No kreisās uz labo: B. Happach, R. Resegotti, Cs. Bartos, M. Szymura, K. Kaljulaid, C. Sanchez Rivero, T. Everett, H. Faria Viegas.

Saturs

Saīsinājumi

Kopsavilkums

Ievads

Kas ir tehniskā palīdzība?

Tehniskās palīdzības lauksaimniecībai un lauku attīstībai nesenā vēsture

Tiesību akti un noteikumi

Budžeta un izdevumu līmeņi

Revīzijas tvērums, mērķi un pieeja

Revīzijas tvērums un mērķi

Revīzijas pieeja

Apsvērumi

Kā faktiski izlieto naudu tehniskajai palīdzībai?

Skaidrības trūkums

Komisijā – uzsvars uz administratīvajām izmaksām

Dalībvalstīs – uzsvars uz algām

Vai izmaksas ir attiecināmas?

Daži formāli neattiecināmi gadījumi Komisijā

Biežāk sastopamās problēmas dalībvalstīs

Cik atbilstoša ir tehniskās palīdzības darbības rezultātu sistēma?

Nepilnības plānošanā un vajadzību novērtēšanā

Mērķi nepavisam neatbilst SMART kritērijiem

Ierobežota uzraudzība un vērtēšana

Neatbilstošās darbības rezultātu sistēmas sekas

Sadarbības tīkli – iespējas efektīvai darbības rezultātu sistēmai

Secinājumi un ieteikumi

Pielikums.
Tehniskās palīdzības finansiālā plānošana lauku attīstībā 2007.–2013. un 2014.–2020. gadam

Komisijas atbilde

Saīsinājumi

KLP: kopējā lauksaimniecības politika

VUNS: vienotā uzraudzības un novērtēšanas sistēma

ELFLA: Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai

ELGF: Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonds

ELVGF: Lauksaimniecības virzības un garantiju fonds – ELGF un ELFLA priekštecis (1962.–2006. g.)

ELAT: Eiropas lauku attīstības tīkls

LAP: lauku attīstības programma

SAPARD: Īpašā pirmspievienošanās programma lauksaimniecības un lauku attīstībai – instruments, kas izveidots, lai palīdzētu kandidātvalstīm (2000.–2006. g.) pirms iestāšanās Eiropas Savienībā veikt vajadzīgos struktūrpielāgojumus lauksaimniecībā un lauku rajonos.

Kopsavilkums

I

Tehnisko palīdzību tradicionāli saista ar specializētu zināšanu un finansējuma sniegšanu, lai palīdzētu valdības departamentiem izstrādāt ar politikas mērķiem saistītas programmas. Eiropas Savienībā lauksaimniecības un lauku attīstības jomā tehniskā palīdzība tik sniegta kā finansējums atsevišķās kopējās lauksaimniecības politikas jomās – no ELGF (I pīlārs) un no ELFLA (II pīlārs). Izdevumiem būtu jāsekmē administratīvo spēju pilnveidošana un abu pīlāru programmu īstenošana, ko veic Komisija un dalībvalstis.

II

Palāta revidēja tehniskās palīdzības finansējuma izlietojumu lauksaimniecībā un lauku attīstībā 2007.–2013. gada periodā. Līdz 2013. gada beigām Komisija un dalībvalstis šajā politikas jomā bija izlietojušas pusi no sava 1,8 miljardus EUR lielā tehniskās palīdzības budžeta, un atlikums ir pieejams tēriņiem līdz 2015. gada beigām.

III

Revīzijā uzmanība bija pievērsta tehniskās palīdzības pārvaldībai un tās devumam galveno politikas mērķu sasniegšanā. Revidenti pārbaudīja, kādas darbības Komisija un dalībvalstis finansēja no tehniskās palīdzības, vai deklarētās izmaksas bija attiecināmas un vai kārtība tehniskās palīdzības darbības rezultātu novērtēšanai bija pienācīga un efektīva.

IV

Palāta secināja, ka Komisija un dalībvalstis ir pilnībā izmantojušas regulatīvo elastīgumu šajā jomā. Taču šāda izvēles brīvība ir novedusi pie neskaidra priekšstata par finansējuma uzdevumiem un par to, kā tas izlietojams. Revidētajā periodā ir notikusi nobīde no izpratnes par tehnisko palīdzību kā “spēju veidošanu” uz atbalstu kārtējām administratīvajām izmaksām, proti, algām un IT uzturēšanai. Šāds tehniskās palīdzības izmantojums liek apšaubīt tās īpašo devumu vispārējos programmas mērķos.

V

Komisijas nepietiekami normatīvajai pieejai attiecībā uz tehnisko palīdzību sekas ir bijušas arī attiecināmības jomā. Tā kā administratīvās izmaksas I un II pīlāram bieži vien ir kopīgas, var rasties neskaidrības, kā pareizi iedalīt izdevumus katram fondam. Šī problēma galvenokārt rodas dalībvalstīs, kur I pīlāra ietvaros parasti nav tiesību uz tehniskās palīdzības līdzfinansējumu. Tas, ka administratīvās izmaksas ir attiecināmas tikai uz II pīlāru (Komisijā) vai arī tās ir jāsadala starp abiem pīlāriem, nozīmē sarežģītas administratīvas procedūras, lai pamatotu izmaksu iedalījumu, un ne vienmēr šīs procedūras pareizi piemēro.

VI

Visa KLP finansējuma izlietojumu regulē prasības attiecībā uz izdevumu pareizību, ko garantē uzraudzības un vērtēšanas sistēma. Taču, tā kā tehniskā palīdzība parasti nav saistīta ar pamatdarbību, to no šīs sistēmas izslēdz. Rezultātā zūd pārredzamība un pārskatatbildība, un nav iespējams noteikt, vai tehniskās palīdzības resursi tiek izlietoti lietderīgi un efektīvi. Novirzot līdzekļus no spēju veidošanas pasākumiem, kas saistīti ar finansēšanas pamatmērķiem, pastāv risks, ka neizdevīgākā stāvoklī nonāks, galīgie saņēmēji – it īpaši līdzfinansējuma struktūras dēļ – ES trūcīgākajos reģionos.

VII

Kopumā Palāta secina, ka, tā kā tehniskās palīdzības izdevumiem lauksaimniecībai un lauku attīstībai nav pienācīgas darbības rezultātu novērtēšanas sistēmas, ne Komisija, ne dalībvalstis nespēj pierādīt, cik labi tehniskā palīdzība ir sekmējusi KLP vispārējo politikas mērķu sasniegšanu.

Tāpēc Palāta sniedz turpmāk minētos ieteikumus.

οKomisijai ir jāpaskaidro dalībvalstu tehniskās palīdzības tvērums un piemērošana lauku attīstības jomā. Īpaši jāpaskaidro atšķirība starp pamatdarbības / “spēju veidošanas“ izdevumiem un attiecināmām administratīvajām / “budžeta atbalsta” izmaksām, konkrēti – saistībā ar algām.
Šāds skaidrojums ļautu labāk pārredzēt veidus, kā finansējumu var izmantot. Komisijai ir stingri jāuzrauga, kā dalībvalstis īsteno tehnisko palīdzību.

οKomisijai arī jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka vispārēji administratīvi izdevumi, piemēram, kārtējie IT uzturēšanas izdevumi, netiek apmaksāti no tehniskās palīdzības budžeta pozīcijām.

οKomisijai turpmāk ir jāprasa dalībvalstīm atsevišķi paziņot administratīvās / “budžeta atbalsta” izmaksas lauku attīstībai, lai būtu labāk redzams, ka daļa tehniskās palīdzības finansējuma ir izlietota šādam atbalstam.

οKomisijai un dalībvalstīm jāizveido piemērota darbības rezultātu sistēma tehniskās palīdzības finansējumam. Īpaši svarīgi ir pareizi novērtēt Komisijas un dalībvalstu tehniskās palīdzības vajadzības, un ir jāievieš mehānisms mērķu izvirzīšanai un jāmēra virzība uz tiem.

Ievads

Kas ir tehniskā palīdzība?

01

Tehniskā palīdzība starptautiskā kontekstā tiek definēta kā “zinātības sniegšana personāla apmācības formā un pētniecības un ar to saistīto izmaksu segšana”¹. Galvenokārt tā izpaužas kā attīstības atbalsts, ko sniedz ESAO, ANO un citas starptautiskas organizācijas, lai ar zinātību un padomu palīdzētu īstenot valstu attīstības programmas.

02

Eiropas Savienība sniedz specializētas zināšanas ar tehniskās palīdzības pasākumu starpniecību ārējā atbalsta jomā jaunattīstības valstīm un citām valstīm, kas nav dalībvalstis. Komisija tehnisko palīdzību sniedz arī finansējuma veidā, izmantojot trīs galvenos kanālus:

οtā sedz izmaksas, kuras rodas izpildaģentūrām, kas izveidotas, lai pārvaldītu projektus un programmas gan konkrētās, gan visaptverošās politikas jomās;

οtā ir noteikusi no pamatdarbības budžeta² finansējamas pozīcijas saviem ģenerāldirektorātiem, kuri vada, pārvalda un koordinē programmas konkrētās politikas jomās;

οtā līdzfinansē dalībvalstis, kuras izmanto tehnisko palīdzību saistībā ar ES fondiem (piem., ELFLA, EZF, KF, ERAF), lai sekmētu valsts vai reģionālu programmu vai darbību īstenošanu.

03

Šis revīzijas ziņojums aptver abus pēdējos apakšpunktus atbilstoši tam, kā tehniskās palīdzības finansējumu izmanto politikas jomā “Lauksaimniecība un lauku attīstība”.

04

Parasti šādi finansētās izmaksu kategorijas ir pētījumu un novērtējuma ziņojumu sagatavošana, sanāksmju un semināru organizēšana, apmācība un ārēju ekspertu pakalpojumi. Tomēr finansējums var ietvert arī personāla izmaksas, IT attīstību un uzturēšanu, informācijas un reklāmas pasākumus un sadarbības tīklus. Izdevumiem jābūt saistītiem ar programmu un jāsekmē vispārējo politikas mērķu sasniegšana, pilnveidojot administratīvās spējas un sekmējot programmas īstenošanu.

Tehniskās palīdzības lauksaimniecībai un lauku attīstībai nesenā vēsture

05

Noteikumi par tehniskās palīdzības izmantošanu lauksaimniecībā KLP I pīlāram (tirgus pasākumi un tiešais atbalsts no ELGF) un II pīlāram (lauku attīstības atbalsts no ELFLA) atšķiras.

06

No 2000. līdz 2004. gadam dalībvalstīm lauku attīstībai bija pieejams tikai tāds tehniskās palīdzības līdzfinansējums, ko sniedza Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) Virzības nodaļa. Atbalsta līmeņi bija relatīvi zemi (1 % no kopējā finansējuma), un Komisija stingri uzraudzīja to, kā tehniskās palīdzības finansējums tiek izlietots.

07

2000.–2006. gada plānošanas periodā desmit Viduseiropas un Austrumeiropas kandidātvalstīm³ piedāvāja tehnisko palīdzību lauksaimniecības jomā no SAPARD. Tā bija viena no trim struktūrprogrammām (pārējās bija Phare un ISPA), kas bija paredzētas institucionālo, transporta, vides un lauksaimniecības spēju veidošanai, lai sagatavotu publiskās pārvaldes iestādes dalībai Eiropas Savienībā. Visām trim programmām bija kopīgi noteikumi par tehniskās palīdzības īstenošanu un attiecināmību. SAPARD programmā ES pēc Komisijas iniciatīvas sedza visu tehniskās palīdzības izdevumu summu, kas katrai valstij bija radusies, vidēji 3 % apmērā no gada finansējuma.

08

No 2004. gada astoņas SAPARD valstis, kuras tajā gadā pievienojās ES, varēja izmantot jaunos pārejas pasākumus, tostarp tehniskās palīdzības papildu resursus no ELVGF Garantiju nodaļas nolūkā stiprināt administratīvās spējas, kas ļautu efektīvi pārvaldīt to lauku attīstības programmas.

09

Laikposmā no 2007. gada līdz 2013. gadam, kam šajā ziņojumā pievērsta galvenā uzmanība, saikne ar struktūrizdevumiem tika pārtraukta, un finansējumu (ietverot tehniskās palīdzības komponenti) lauksaimniecībā un lauku attīstībā piešķīra atsevišķi – ar šīs jomas tiesību aktiem. Kaut arī I pīlāram tas nenozīmēja lielas izmaiņas noteikumos, tehniskās palīdzības izmantošanas pieeja II pīlāra ietvaros nozīmīgi mainījās. Piemērojamie tiesību akti ir aprakstīti nākamajā iedaļā.

10

Viens no elementiem, uz ko jānorāda saistībā ar tehniskās palīdzības plānošanu un ko ieviesa 2007.–2013. gadā, bija prasība veidot sadarbības tīklus lauku attīstībā gan valsts⁴, gan Eiropas Savienības mērogā⁵. Kaut arī tas attiecās tikai uz nelielu daļu no ELFLA piešķīruma tehniskajai palīdzībai, sadarbības tīkli bija svarīgs papildinājums, jo tie izveidoja ES mēroga sistēmu, kurā bija iesaistīti daudzi un dažādi potenciālie partneri.

Tiesību akti un noteikumi

11

Attiecībā uz 2007.–2013. gadu tehniskā palīdzība lauksaimniecībā un lauku attīstībā būtiski pieminēta vairāk nekā vienā ES regulā⁶. No I pīlāra dalībvalstu tehniskās palīdzības līdzfinansēšana bija atļauta tikai dažās shēmās⁷, kuras kopā veidoja mazāk nekā 5 % no ELGF budžeta. Turklāt KLP finansēšanas regulas 13. pantā ir skaidri noteikts, ka “fonds nesedz izdevumus, kas ir saistīti ar dalībvalstu un ELGF atbalsta saņēmēju administratīvajām un personāla izmaksām”. Pretstatā šiem ierobežojumiem nebija norādīta maksimālā summa, ko Komisija var izlietot tehniskajai palīdzībai I pīlāra ietvaros.

12

Lauku attīstības jomā noteikumi atļāva Komisijai izmantot līdz pat 0,25 % no ikgadējā ELFLA piešķīruma tehniskās palīdzības pasākumu finansēšanai. Tie tika definēti kā “sagatavošanas, uzraudzības, administratīvā atbalsta, novērtēšanas un kontroles pasākumi”⁸. Dalībvalstīm bija uzticēta pilnīga atbildība par savu tehniskās palīdzības budžetu, kas tika noteikts ne vairāk kā 4 % apmērā no kopsummas katrai lauku attīstības programmai un bija jāizlieto “sagatavošanas, apsaimniekošanas, uzraudzības, novērtēšanas, informācijas un kontroles pasākumiem”⁹. Šajās robežās gan Komisija, gan dalībvalstis varēja brīvi noteikt, cik līdzekļu atvēlēt tehniskajai palīdzībai un kuri projekti/pasākumi būtu jāfinansē.

13

Pašreizējam plānošanas periodam (2014.–2020. g.) Komisija nav ierosinājusi nekādas lielas izmaiņas tehniskās palīdzības finansēšanas principos ne lauku attīstībai, ne lauksaimniecības nozarei kopumā. Tikmēr gan dalībvalstu, gan Komisijas plānotos tehniskās palīdzības izdevumus ir paredzēts palielināt (sk. pielikumu).

Budžeta un izdevumu līmeņi

14

ES budžeta 05. sadaļā (“Lauksaimniecība un lauku attīstība”) apropriācijas tehniskās palīdzības izdevumiem parādās gan pamatdarbības izdevumu¹⁰, gan administratīvo izdevumu pozīcijās¹¹.

15

Tabulā sniegts apskats par tehnisko palīdzību lauksaimniecībā un lauku attīstībā 2007.–2013. gadā.

16

Plānošanas perioda beigās Komisija vēl nebija izsmēlusi savas tehniskās palīdzības saistības I pīlāram un II pīlāram. II pīlāra ietvaros piešķirtā summa bija 0,19 % no kopējā ELFLA budžeta, kas ir daudz mazāk nekā atļautā maksimālā summa, un līdz 2013. gada beigām bija izlietota tikai aptuveni ceturtdaļa no šā piešķīruma. Līdzīgs stāvoklis bija dalībvalstīs, kur vidējā II pīlāram plānotā summa bija mazāka par 1,9 % no kopējā lauku attīstības budžeta, bet vidējā izpilde 2013. gada beigās bija aptuveni 0,8 % – atkal abi skaitļi daudz zemāki nekā 4 % apmērā noteiktā maksimālā summa. Taču, tā kā uzskaitē var iekļaut izmaksas, kas radīsies līdz 2015. gadam (“n+2” noteikums), galīgie izpildes līmeņi no visiem budžetiem var būt daudz augstāki.

Tabula

Apskats par tehniskās palīdzības izdevumiem I un II pīlāra ietvaros

(miljoni EUR)
Politikas joma | Shēma | Finansējuma saņēmējs | Maksimālā summa (%) | Tehniskās palīdzības budžeta plānošana (saistības) 2007.–2013. gadā | Finanšu izpilde 2007.–2013. gadā
Lauksaimniecība un lauku attīstība | I pīlārs | Komisija | Neattiecas | 73,5 | 54,4
Dalībvalstis | Neattiecas | Konsolidēti dati nav pieejami
II pīlārs | Komisija | 240,6 (0,25 %) | 188,0 | 47,9
Dalībvalstis | 3 849,5 (4 %) | 1513,0 | 788,4
Lauksaimniecība un lauku attīstība KOPĀ | 1774,5 | 890,8

Piezīme. Visi skaitļi ir noapaļoti.

Avots: ERP, pamatojoties uz ES vispārējo budžetu un Komisijas sniegtajiem datiem.

1ESAO definīcija Attīstības palīdzības komitejas (DAC) Statistisko ziņojumu direktīvā, 2010. gada 12. novembris, 47. un 48. punkts.

2Tā kā Komisija ir vienīgā ES iestāde, kurai ir pamatdarbības budžets, tā viena pati ir atbildīga par tehniskās palīdzības finansēšanu, īstenošanu un pārraudzību ES līmenī.

3Visas 2004. un 2007. gada pievienošanās valstis, izņemot Kipru un Maltu.

4Ar valsts lauku tīklu starpniecību.

5Ar Eiropas lauku attīstības tīkla starpniecību.

6Galvenie noteikumi attiecībā uz 2007.–2013. gada periodu ir izklāstīti 5. pantā Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulā (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (KLP finansēšanas regula) (OV L 209, 11.8.2005., 1. lpp.), 66. pantā Padomes 2005. gada 20. septembra Regulā (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (ELFLA regula) (OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp.) un 40.–41.a pantā Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulā (EK) Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA atbalsta īstenošanas regula) (OV L 368, 23.12.2006., 15. lpp.). Tāpat kā 2002. gada Finanšu regula (Padomes Regula Nr. 1605/2002), minētās regulas tagad ir atceltas un aizstātas.

7Piemēram, vīnkopības un biškopības pasākumi, shēma “augļi skolai” un POSEI shēma attālākajiem reģioniem.

8ELFLA regula, 66. panta 1. punkts.

9ELFLA regula, 66. panta 2. punkts.

1005 02. un 05 03. nodaļas paredzētas īpašām shēmām I pīlāra ietvaros, 05 04. nodaļa – II pīlāram. Atsevišķi tehniskās palīdzības tēriņu elementi iekļauti arī 05 08. nodaļā, kurā apkopotas KLP vispārējās politikas koordinācijas darbības, piemēram, tās, kas ir plašākas par konkrētas programmas jomu.

1105 01 04. pants (atbalsta izdevumi). Kaut arī izmaksas ir klasificētas pie administratīvajām apropriācijām, šāda veida izmaksas grāmato kā pamatdarbības izdevumus tajā programmā, uz kuru tās attiecas. Izšķirošais ir tas, ka šīm izmaksām jābūt skaidri saistītām ar ELGF vai ar ELFLA. Uz šo revīziju attiecas arī cita 05 01. nodaļas (administratīvo) izdevumu daļa. Tā ir “Citi pārvaldības izdevumi” (05 01 02 11. postenis) –pozīcija, ko izmanto, lai finansētu darbības, kuras gan ir ļoti līdzīgas ar pamatdarbību saistītai tehniskai palīdzībai, bet nav raksturīgas kādai programmai un tādējādi saskaņā ar noteikumiem nav attiecināmas.

Revīzijas tvērums, mērķi un pieeja

Revīzijas tvērums un mērķi

17

Palāta revidēja tehniskās palīdzības finansējuma izlietojumu lauksaimniecībā un lauku attīstībā 2007.–2013. gada plānošanas periodā. Revīzijas centrā bija finansējuma pareizība, efektivitāte un lietderība Komisijas un dalībvalstu līmenī.

18

Revīzijas tēmas izvēli daļēji ietekmēja tehniskās palīdzības daudzveidība (kā izdevumu transversāla joma), kas parādās vairākās budžeta pozīcijās (14. punkts) un kam piemērojamajos tiesību aktos nav vienas skaidras definīcijas.

19

Revīzijas uzdevums bija novērtēt, cik labi tehniskā palīdzība bija pārvaldīta un vai tā sekmēja lauksaimniecības un lauku attīstības īpašo mērķu sasniegšanu. Konkrēti, tika pārbaudīts,

οkādas darbības finansēja no tehniskās palīdzības līdzekļiem (sk. 24.–51. punktu);

οvai tehniskajai palīdzībai deklarētās izmaksas bija attiecināmas (52.–59. punkts);

οvai kārtība tehniskās palīdzības darbības rezultātu mērīšanai bija pienācīga un efektīva (60.–82. punkts).

Revīzijas pieeja

20

Revīzijas pamatdarba gaitā revidenti apmeklēja Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorātu un piecas dalībvalstis (Itāliju, Lietuvu, Ungāriju, Austriju un Poliju), kas lauksaimniecībā un lauku attīstībā izmanto tehniskās palīdzības finansējumu. Šīs valstis izraudzījās tāpēc, ka, kopā ņemot, revidētajā periodā tajās bija veikti vairāk nekā 50 % no tehniskās palīdzības izdevumiem.

21

Revidentu konstatējumi balstās uz informāciju, ko ieguva revīzijas apmeklējumos un 27 dalībvalstu reģionālo un valsts vadošo iestāžu aptaujā. No šīm 92 iestādēm 50 iestādes atbildēja uz aptaujas jautājumiem, kaut arī ne vienmēr pilnībā vai pietiekami izvērsti. Viss iepriekš minētais – aptauja un valstu apmeklējumi – ļāva iegūt informāciju par aptuveni 76 % no visiem lauku attīstībai plānotajiem tehniskās palīdzības izdevumiem 2013. gada beigās.

22

Piecās atlasītās dalībvalstīs revidenti apmeklēja galvenos tehniskās palīdzības finansējuma saņēmējus – lauksaimniecības ministrijas, maksājumu aģentūras un citas struktūras, kas atbild par lauku attīstības pasākumu īstenošanu. Revidenti arī rīkoja sanāksmes ar citām ieinteresētajām personām, piemēram, ar lauksaimnieku apvienībām, zemkopības palātām, NVO un citiem valsts lauku tīklu dalībniekiem. Visbeidzot, revidenti pārbaudīja 20 Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāta projektus, kas bija finansēti no tehniskās palīdzības budžeta, un 91 tehniskās palīdzības projektu piecās dalībvalstīs.

23

Tā kā ar 13. pantu administratīvie tēriņi no ELGF ir aizliegti (sk. 11. punktu) un nav konsolidētu datu par tiem nedaudzajiem I pīlāram atļautajiem tehniskās palīdzības gadījumiem, revīzija dalībvalstīs koncentrējās uz lauku attīstības (II pīlārs) izdevumiem. Kandidātvalstu tehniskās palīdzības finansējumu revīzijā neskatīja, jo bija iesaistīta minimāla izdevumu summa (tikai 0,3 miljoni EUR visā plānošanas periodā).

Apsvērumi

Kā faktiski izlieto naudu tehniskajai palīdzībai?

24

Līdz 2007. gadam tehniskās palīdzības finansējumu KLP ietvaros pamatā izmantoja spēju veidošanas darbībām, un administratīvās izmaksas dalībvalstīs bija skaidri izslēgtas no visiem atbalsta veidiem¹². Pašlaik tehniskās palīdzības joma ir pietiekami elastīga, lai ietvertu dažādas administratīvo spēju pilnveidošanas vajadzības. Tomēr elastības nodrošināšanai nevajadzētu nozīmēt, ka tiek aizmirsta tehniskās palīdzības tradicionālā izpratne vai tas, kā finansējums ir jāizmanto praksē. Turklāt, lai nodrošinātu, ka tehniskās palīdzības finansējums sniedz pievienoto vērtību, tam nav jāaizstāj administratīvie izdevumi, kas jebkurā gadījumā valsts vai ES pārvaldes iestādēm būtu radušies publisko atbalsta shēmu ikdienas pārvaldībā.

25

Tāpēc, kaut arī pašreizējie noteikumi visos gadījumos neaizliedz tehniskās palīdzības finansējumu izmantot administratīvajām izmaksām, Palāta uzskata, ka šādam izmantojumam ir jābūt pilnībā pamatotam un pārredzamam. Ņemot vērā iepriekš minēto, revidenti pārbaudīja, kā tiek izmaksāta nauda tehniskajai palīdzībai un vai eksistē skaidra, vispārēja definīcija, kuras piemērošana nodrošina atbalstīto darbību pievienoto vērtību.

Skaidrības trūkums

26

ES tiesību aktos atrodama tikai viena formāla tehniskās palīdzības definīcija saistībā ar publisko iepirkumu no vispārējā budžeta: “(..) pasākumi atbalstam un spēju veidošanai, kas ir nepieciešamas programmas vai darbības īstenošanai, jo īpaši sagatavošanas, pārvaldības, uzraudzības, novērtēšanas, revīzijas un kontroles pasākumi”¹³. Līdz 2013. gadam šādas definīcijas nebija Finanšu regulā un nevienā no regulām, kuras veidoja juridisko pamatu 2007.–2013. gada KLP.

27

Attiecībā uz revidēto periodu tehniskā palīdzība tika attiecināta uz “citiem izdevumiem” posteņos pie “sagatavošanas, uzraudzības, administratīvā un tehniskā atbalsta, izvērtēšanas, audita un pārbaudes pasākumiem, kas vajadzīgi, lai īstenotu kopējo lauksaimniecības politiku, tostarp lauku attīstību” (KLP finansēšanas regulas 5. pants)¹⁴. Šajā sarakstā ir izlaista “spēju veidošana”. Tā ir minēta divreiz – katrreiz nedaudz citādāk – ELFLA regulas 66. pantā saistībā ar tehniskās palīdzības finansējumu lauku attīstībā, ko attiecīgi īsteno Komisija un dalībvalstis (sk. 12. punktu). Te minēts vispārīgs termins “administratīvais atbalsts” vai “pārvaldība”, kas ļauj tehnisko palīdzību vajadzības gadījumā attiecināt uz administratīvajām izmaksām. Ar nosacījumu, ka pastāv sasaiste ar programmu, atbildīgās iestādes būtībā ir atļāvušas izlietot tehniskās palīdzības finansējumu jebkādā veidā pēc to izvēles.

28

Tas, ka nav skaidras un ierobežojošas definīcijas, traucē izvirzīt uzdevumus un izmērāmus mērķus un tādējādi samazina pārskatatbildības pakāpi. Atšķirības notušēšana starp pamatdarbības un administratīvajām izmaksām arī kaitē budžeta pārredzamībai. Visbeidzot, lielāka izvēles brīvība ir novedusi pie neskaidra priekšstata par finansējuma uzdevumiem un par to, kā tas izlietojams.

Komisijā – uzsvars uz administratīvajām izmaksām

29

Regulās nav noteikta maksimālā summa, kuru Komisija drīkst izlietot tehniskajai palīdzībai I pīlāra ietvaros. II pīlāram pieejamā summa ir noteikta 0,25 % apmērā no kopējā ELFLA piešķīruma un to var izlietot plašam spektram darbību, kas saistītas ar lauku attīstību, tostarp “administratīvajam atbalstam”. Izņemot prasību izveidot Eiropas Lauku attīstības tīklu (ELAT), ELFLA regulā šīs darbības nav precīzāk definētas.

30

Komisija kopumā ir atturējusies precizēt vispārīgās definīcijas, kas dotas KLP finansēšanas un ELFLA regulās, un nav izstrādājusi visaptverošas pamatnostādnes par tās tehniskās palīdzības raksturu, kura saistīta ar pamatdarbību. Šādi parametri ir noteikti vienīgi saistībā ar publisko iepirkumu, IT finansēšanu un revīzijas izdevumiem. Centralizētā līmenī atbildīgie Komisijas dienesti ir izstrādājuši vispārīgus noteikumus (rokasgrāmatu) par KLP izdevumu finanšu pārvaldību, bet tajos nav skaidri izklāstīta atšķirība starp I pīlāra un II pīlāra attiecināmajiem tehniskās palīdzības izdevumiem un vispārīgām administratīvām izmaksām.

31

Lielākā daļa Komisijas iekšējo tehniskās palīdzības piešķīrumu 2007.–2013. gadā bija izlietota pamatdarbības vai spēju veidošanas pasākumiem (galvenokārt tādās pozīcijās kā sadarbības tīkla veidošana, ārējas konsultācijas, novērtējumi un IT). Saistību kopējā vērtība 2007. gadā bija 12,78 miljoni EUR, bet 2013. gadā tā bija par 71 % lielāka jeb 21,9 miljoni EUR. Tajā pašā laikā mainījās attiecība starp dažādo tehniskās palīdzības jomu darbībām. Absolūtos skaitļos budžets novērtējumiem un konsultācijām saglabājās diezgan stabils, bet daudz vairāk saistību bija uzņemts IT un sadarbības tīkla veidošanai. Šo izdevumu kategoriju relatīvās daļas 2007. un 2013. gadā ir parādītas 1. attēlā.

1. attēls

Diagrammas, kurās salīdzināts Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD tehniskās palīdzības izlietojums 2007. un 2013. gadā (uzņemtās saistības)

Avots: ERP, pamatojoties uz izvērstiem budžeta datiem, ko sniedza Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD.

32

Kaut gan īpašiem mērķiem paredzētu IT sistēmu ieviešanu un pilnveidošanu viegli var uzskatīt par tehnisko palīdzību, kas saistīta ar spēju veidošanu, regulārās IT uzturēšanas izmaksas ir grūtāk iekļaut šajā kategorijā. Tas tāpēc, ka IT uzturēšana ir nepieciešamās pārvaldības izmaksas, nevis ar konkrētu programmu saistīts rīks, un kā tādas tās agrāk finansēja tikai no administratīvā budžeta. Kaut arī Komisijas sniegtā informācija neļauj skaidri nošķirt IT uzturēšanu un IT izstrādi, tagad ir vērojama nepārprotama tendence no tehniskās palīdzības vairāk finansēt ar pamatdarbību nesaistītas IT izmaksas. Jautājums aplūkots turpmāk tekstā.

33

Pēdējos gados, pirmkārt, samazinājusies “citu pārvaldības izdevumu” joma (administratīvās izmaksas, kuras nav saistītas ar konkrētu programmu un kuras tādēļ nevar finansēt no tehniskās palīdzības budžeta pozīcijas). Komisija kopumā pastāvīgi samazina savas ikgadējās “citas pārvaldības” saistības no nepilniem 180 miljoniem EUR 2007. gadā līdz mazāk par 145 miljoniem EUR 2013. gadā – kopējais samazinājums pārsniedz 20 %. Kā parādīts 2. attēlā, samazinājums bija pat vēl lielāks lauksaimniecībā un lauku attīstībā. Tomēr tajā pašā periodā to vairāk nekā izlīdzināja kopējo tehniskās palīdzības izdevumu palielinājums (ELGF un ELFLA, izdevumi pamatdarbībai un ar to nesaistīti izdevumi) – 2007. gadā šie izdevumi bija gandrīz vienādi, taču līdz 2013. gadam tie bija gandrīz trīs reizes lielāki nekā “citi pārvaldības izdevumi”.

2. attēls

Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD pretēja tendence tehniskās palīdzības tēriņiem salīdzinājumā ar “citiem pārvaldības” posteņiem

Avots: ERP, pamatojoties uz 2007.–2013. gada vispārējo budžetu skaitliskajiem datiem.

34

Otrkārt, kopš 2014. gada Komisija nolēma savu IT sistēmu lauksaimniecībā un lauku attīstībā pilnībā finansēt no tehniskās palīdzības piešķīruma, atsaucoties uz mērķi “pastāvīgi samazināt administratīvā budžeta izmantošanu”¹⁵. Tā kā IT uzturēšana parasti nav pamatdarbība un nav saistīta ar programmu, ar šo lēmumu faktiski tiek oficiāli atzīts, ka vispārīgi administratīvi izdevumi ir attiecināmi tehniskās palīdzības tēriņi.

35

Ja IT uzturēšanu un citas nepieciešamās izmaksas grāmato budžeta pozīcijās, kuras neatspoguļo izdevumu patieso raksturu, izzūd atšķirība starp administratīviem un ar pamatdarbību saistītiem izdevumiem, un tam ir negatīva ietekme uz budžeta disciplīnu. Komisijā tas ir samazinājis tehniskās palīdzības tēriņu rakstura un ieguvumu pārredzamību un sekmējis viltus ekonomiju.

Dalībvalstīs – uzsvars uz algām

36

Lauku attīstībā tehniskās palīdzības finansējums, kas no SAPARD un ELVGF bija pieejams līdz 2006. gadam, bija vērsts uz valstu pārvaldes iestāžu spēju veidošanu. Atbalsta pamatā bija princips, ka vietējo spēju izveide un pilnveide ļaus laika gaitā finansējumu samazināt. Tomēr 2007.–2013. gadā kopējās finansējuma daļas pieauga, dalībvalstīm tika dotas lielākas pilnvaras rīkoties ar saviem tehniskās palīdzības tēriņiem un noteikumi kļuva elastīgāki, un tas ļāva finansēt izmaksas, kuras iepriekš nebija attiecināmas, piemēram, kārtējās administratīvās un algu izmaksas. Līdz ar to pieejamo līdzekļu izlietojums ļoti atšķīrās no tā, kāds tas bija 21. gadsimta pirmajos gados.

37

Tāpat kā iekšēji, kur Komisija ir maksimāli izmantojusi lielu elastību, arī attiecībā uz dalībvalstu tēriņiem tā ir pieņēmusi neiejaukšanās politiku. Tā kā norādījumi bija nepietiekami vai arī to nebija vispār, Komisija neiebilda, kad dalībvalstis izmantoja tehniskās palīdzības līdzfinansējumu plašam spektram ar pamatdarbību nesaistītu izdevumu.

38

Atbilstoši II pīlāram (ELFLA) dalībvalstīm ir tiesības izmantot līdz pat 4 % kopējā programmas finansējuma savu tehniskās palīdzības vajadzību segšanai. Dažas dalībvalstis 2007.–2013. gada periodam budžetā paredzēja lielu daļu no šīs maksimālās summas. Dānija, Igaunija, Ungārija, Lietuva, Latvija un Malta noteica gandrīz maksimālo daļu, un arī Zviedrijā tā pārsniedza 3 %. Plašāka informācija par visām dalībvalstīm ir dota pielikumā, kurā arī redzams, ka 2014.–2020. gadam vairākums dalībvalstu ir palielinājušas savus piešķīrumus tehniskajai palīdzībai, dažas no tām par ievērojamu daļu.

39

Turpmāk 3. attēlā ir atspoguļots budžeta sadalījums apmeklētajās dalībvalstīs lauku attīstības programmu trijās izplatītākajās izdevumu kategorijās, kas atbilst ELFLA regulā uzskaitītajām darbībām¹⁶.

40

Īpašu uzmanību izraisa kategorija “Sagatavošana, pārvaldība, uzraudzība, novērtēšana un kontrole”. Tajā ietverti svarīgākie administratīvo izdevumu veidi, galvenokārt algas. Dalībvalstīs tāpat kā Komisijā arvien pieaug tendence, kad vien tas ir likumīgi attaisnojams, arvien grūtāk īstenojamo personāla un administratīvā budžetu finansēt no alternatīviem avotiem.

41

Četras no piecām dalībvalstīm skaidri paziņoja, ka administratīvās izmaksas veido lielāko daļu no to faktiskajiem tehniskās palīdzības tēriņiem. Lietuvā 2007.–2013. gadā tās veidoja bija 51 % no kopējiem tehniskās palīdzības izdevumiem, Polijā un Ungārijā – vairāk nekā 60 %, bet Austrijā – gandrīz 95 %. Itālijā, kur daudzas tehniskās palīdzības pārvaldības iestādes ir ārēji konsultanti, kas pieder pie publiskā sektora, administratīvie izdevumi (kas aptver IT izmaksas un tehniskā un administratīvā atbalsta personālu) bieži vien bija iekļauti “spēju veidošanas” budžeta pozīcijā. Tādējādi visur sastopams augsts administratīvo tēriņu līmenis, pat tajās dalībvalstīs, kur kopumā tehniskās palīdzības saistības ir relatīvi nelielas – administratīvo izmaksu daļa ir lielāka Polijā (kur tehniskās palīdzības finansējums atbilda 1,49 %) nekā Ungārijā (3,94 %).

3. attēls

Plānotie tehniskās palīdzības izdevumi piecās dalībvalstīs 2007.–2013. gadam (ELFLA līdzfinansējums)

¹ Par informācijas un reklāmas pasākumiem dalībvalsts līmenī konsolidēti dati nav pieejami.

Avots: dalībvalstu lauku attīstības programmas un sniegtie dati.

42

Pašreizējie tēriņi no ELFLA piecās apmeklētajās dalībvalstīs un pārējās dalībvalstīs, kuras piedalījās aptaujā, ir apkopoti 4. attēlā ¹⁷. Tajā atspoguļotas tās pašas trīs galvenās darbību grupas kā 3. attēlā, taču kategorija “Sagatavošana, pārvaldība, uzraudzība, novērtēšana un kontrole” ir sadalīta divās daļās. Tas ļauj precīzāk izprast “administratīvās izmaksas”, kurās te iekļautas personāla un ar tām saistītās izmaksas, biroja pieskaitāmās izmaksas un citas kārtējās izmaksas, bet nav iekļautas novērtēšanas, apmācību un IT izmaksas. Līdzīgas izmaksas var būt sastopamas kā daļa no kategoriju “Informācijas un reklāmas pasākumi” un “Valsts lauku tīkls” izdevumiem, otrajā gadījumā līdz pat maksimālajai summai, kas ir 25 % no finansējuma¹⁸.

4. attēls

Tehniskās palīdzības izdevumi dažādās dalībvalstīs katrā kategorijā (2007.–2013. gadam, ELFLA līdzfinansējums)

Piezīme. Skaitliskie dati Spānijai, Vācijai un Itālijai, kurās ir reģionālo lauku attīstības programmu sistēma, ir ekstrapolēti no datiem, ko sniedza reģioni, kuri piedalījās aptaujā. Tvērums uzskatāms par pietiekami reprezentatīvu visos gadījumos (Spānijai 95 %, Vācijai 85 %, Itālijai 77 %).

43

Aptaujas rezultāti apliecina piecās revidētajās dalībvalstīs konstatēto: nosakot attiecināmības kritērijus tehniskās palīdzības finansējumam, kompetentās iestādes kopumā ļoti elastīgi interpretēja reglamentējošos noteikumus.

44

Tik plaša tehniskās palīdzības izpratne nav raksturīga tikai lauksaimniecībai un lauku attīstībai, bet sastopama arī citās ES finansējuma jomās. Kādā no nesenākajiem Komisijas ziņojumiem¹⁹ par algu finansēšanu no struktūrfondiem ir secināts, ka “visas dalībvalstis ir izmantojušas tehniskās palīdzības finansējumu personāla līdzfinansēšanai. Precīzāk, vairākums dalībvalstu izmanto tehnisko palīdzību, lai līdzfinansētu galvenokārt algas”.²⁰

45

Perioda sākumā algas jau veidoja lielu daļu no tehniskās palīdzības finansējuma, ko dalībvalstis izmantoja no ELFLA, un daudzos gadījumos šī daļa pēc tam vēl pieauga. Piemēram, Polijā apropriācijas pārvaldības (galvenokārt personāla) izdevumiem strauji pieauga 2013. gadā ar pārvedumu no informācijas un lauku tīkla darbībām. Sākot no 2009. gada vidus, to darbinieku algas, kuri tikai daļēji bija norīkoti lauku attīstības programmu īstenošanai, Lietuva pakāpeniski iekļāva tehniskās palīdzības piešķīrumā ar skaidru mērķi samazināt valsts budžeta slodzi. 2008. gadā visi darbinieki bija pilnībā iesaistīti LAP, bet līdz 2012. gada beigām gandrīz 75 % no visiem šādi finansētajiem darbiniekiem bija iesaistīti arī citos, ar lauku attīstības programmu nesaistītos uzdevumos. Ja to izmanto, lai finansētu jau esošu darbinieku algas, tehniskā palīdzība faktiski attiecas uz budžeta atbalstu. Problēmas, ko tas rada, ir aplūkotas turpmāk tekstā.

Tehniskās palīdzības finansējuma alternatīvās izmaksas

46

Ņemot vērā izplūdušo tehniskās palīdzības definīciju un izmaksas, kas saistītas ar KLP fondu darbību (sk. 1. izcēlumu), nav pārsteigums, ka dalībvalstis tāpat kā Komisija ir arvien vairāk izmantojušas savus tehniskās palīdzības tēriņus administratīvo izmaksu segšanai, kas ir lauku attīstības finansējuma papildizmaksas vai būtu jāsedz no budžeta, kurš nav paredzēts pamatdarbībai. Problēmu rada tas, ka ir ļoti grūti aprēķināt šādu izmaksu atdevi vai pierādīt, ka šādam tehniskās palīdzības izlietojumam ir lietderīga un efektīva ietekme uz lauku attīstības atbalsta paplašinājumu.

47

Jo lielāku daļu no kopējā ELFLA finansējuma dalībvalstis piešķir tehniskās palīdzības darbībām, jo mazāk naudas paliek lauku attīstības pamatpasākumiem, kuri dotu lielāku tūlītēju labumu lauksaimniekiem un lauku kopienām. Ja tehnisko palīdzību izlieto tikai kā budžeta atbalstu, tad patiesībā tas notiek uz galīgo saņēmēju rēķina.

48

No vienas puses, ņemot vērā mainīgās līdzfinansējuma daļas, tiem ES līdzekļu saņēmējiem, kam šie līdzekļi visvairāk vajadzīgi, risks ir vislielākais. 2007.–2013. gada periodā ELFLA ieguldījuma maksimālais apjoms bija 50 % Austrijā un Ziemeļitālijā, bet 75 % “konverģences” reģionos, kas ietver Poliju, Ungāriju un Lietuvu. Perspektīvā ieguldījuma attiecība 3:1 var dot dalībvalstīm papildu stimulu tērēšanai, tomēr dažas no potenciālām priekšrocībām zūd, ja nozīmīgu līdzfinansējuma daļu izlieto ar pamatdarbību nesaistītiem mērķiem.

49

Šāds ES līdzekļu izlietojums, kaut arī procentuāli neliels, novirza ievērojamas summas no finansējuma pamatmērķiem. Tas, ka administratīvās izmaksas atļautas no tehniskās palīdzības, gan Komisijai, gan dalībvalstīm rada interešu konfliktu. Būdamas KLP pārvaldītājas, tās nolemj, cik būtu jātērē dažādiem pasākumiem, tostarp tehniskajai palīdzībai, lai naudas atdeve būtu vislielākā. Tajā pašā laikā tās saņem tehnisko palīdzību administratīvo izdevumu finansēšanai, un tām rodas stimuls maksājumus pēc iespējas novirzīt uz programmas pārvaldībai nepieciešamo izmaksu segšanu (sk. 1. izcēlumu).

1. izcēlums

Tehniskā palīdzība un programmas pārvaldības izmaksas

Gan ELGF, gan ELFLA īstenošana paredz noteiktus administratīvos izdevumus. ES līmenī Komisijas uzdevums ir izveidot un pārvaldīt fondus, kā arī izveidot ELAT, kas ir nepārprotami saistīts ar tehniskās palīdzības tēriņiem.

Dalībvalstīs valstu un/vai reģionālajām iestādēm bija uzdots īstenot daudzveidīgus pasākumus, kam varētu būt nepieciešama jauna administratīva kārtība. Saskaņā ar galvenajiem KLP regulējošiem tiesību aktiem dalībvalstīm ir jādara viss iespējamais, lai aizsargātu Savienības finanšu intereses. Šim nolūkam ELFLA regulā sadaļās par pārvaldību un kontroli, informācijas un reklāmas pasākumiem un uzraudzību un vērtēšanu bija norādīti obligāti pasākumi. Kopā ar prasību izveidot vietējās attīstības stratēģijas un vietējās rīcības grupas, kā arī valsts lauku attīstības tīklus, minētie pasākumi saistībā ar šīs palīdzības sniegšanu dalībvalstīm radīja būtiskas izmaksas. Skatīt piemēru turpmāk.

Savā darbības pārskatā par 2013. gadu Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD apkopoja dalībvalstu paziņotos kopējos tēriņus par I pīlāra un II pīlāra apstiprināto maksājumu pārbaudēm un kontroles mehānismiem²¹. I pīlāra kontroles struktūru izmaksas (tostarp algas, apmācības, uzturēšanas un ar ēkām saistītās izmaksas) veidoja aptuveni 5,13 % no kopējiem izdevumiem par ELGF pasākumiem. Tā kā saskaņā ar I pīlāru tehniskās palīdzības sniegšana dalībvalstīm tikpat kā nav paredzēta, par šo summu nevar prasīt nekādu ES līdzfinansējumu. II pīlāra ietvaros atbilstošie skaitliskie dati, kas aprēķināti, pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem, bija 8,13 %. Šādos apstākļos ir liels stimuls atgūt pēc iespējas lielāku summu kā tehnisko palīdzību, un tāpēc dažas dalībvalstis ir noteikušas maksimālo summu 4 % apmērā vai tuvu tam.

50

Turklāt pašreizējā tehniskās palīdzības kārtība ir piešķīrusi dalībvalstīm lielāku patstāvību un tādējādi ir pastiprinājusi to paļaušanos uz ES naudu, kura arvien vairāk ir izlietota jomās, kam nav skaidras ietekmes uz spēju stiprināšanu un attīstīšanu. Revīzijas laikā Polijas un Lietuvas iestādes pauda neapmierinātību ar neprecīzajiem noteikumiem, kā arī vēlēšanos saņemt no Komisijas precīzākus norādījumus par to, kā efektīvāk un lietderīgāk izmantot tehnisko palīdzību.

51

Izskatās, ka 2014.–2020. gadā joprojām saglabāsies pašreizējā augstā tehniskās palīdzības līdzekļu piešķīruma daļa administratīvajām izmaksām. Četras no piecām apmeklētajām dalībvalstīm paskaidroja, ka būtībā uzskata tehnisko palīdzību par līdzekli savu lauku attīstības programmu īstenošanas pamatstruktūras finansēšanai²². Turklāt tehniskā palīdzība tagad veido lielāku kopējo izdevumu daļu. Kā redzams pielikumā, kaut gan kopumā lauku attīstības budžets visām dalībvalstīm jaunajā plānošanas periodā ir mazāks, tehniskajai palīdzībai ieplānotā kopsumma (1,9 miljardi EUR) ir ievērojami lielāka (24 %).

Vai izmaksas ir attiecināmas?

Dažai formāli neattiecināmi gadījumi Komisijā

52

Komisijā Palāta pārbaudīja 20 Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD projektus, kas attiecās uz revidēto periodu visās tehniskās palīdzības jomās. Četros projektos tika konstatēti pārkāpumi, visos gadījumos tāpēc, ka nepareizi bija izmantots ar pamatdarbību nesaistītais ELGF budžets. Trīs no četriem projektiem (51 500 EUR par 40 portatīvo datoru iepirkumu, 10 000 EUR par programmatūras licenču iepirkumu un 13 800 EUR par “ugunsmūra” uzturēšanas līgumu) bija piesaistīti tikai ELGF, kaut gan tie attiecās arī uz II pīlāru. Tā kā ir noteikts, ka ar pamatdarbību nesaistītiem izdevumiem ir jāattiecas uz kādu programmu, lai par tiem varētu saņemt tehniskās palīdzības finansējumu, šīs izmaksas būtu proporcionāli jādala starp ELGF un ELFLA budžetiem. Ceturtais projekts saistīts ar tehniskās palīdzības dotāciju 278 000 EUR apmērā, kas izmaksāta ESAO un kas bija iekļauta arī ELGF budžetā, kaut gan iepriekšējie tā paša dotāciju nolīguma maksājumi tika pareizi finansēti no vispārējās KLP koordinēšanas budžeta.

53

Nevienā no iepirkumiem, kas saistīti ar 20 atlasītajiem projektiem, nekādu lielu neatbilstības kļūdu nebija. Procedūras bija pareizi izraudzītas un izziņotas un pēc tam īstenotas, kā prasīts tiesību aktos.

Biežāk sastopamās problēmas dalībvalstīs

54

Revīzija atklāja vairākus gadījumus, kad piecās revidētajās dalībvalstīs finansējums bija nepareizi izmaksāts no II pīlāra tehniskās palīdzības. Revīzijā pārbaudīja 91 tehniskās palīdzības projektu, un neattiecināmi vai daļēji neattiecināmi izdevumi tika konstatēti 35 projektos. Galvenās problēmas ir saistītas ar to, ka finansējums tika izmantots vai nu abiem pīlāriem kopīgām darbībām (un tādējādi nav pilnībā attiecināms), vai arī līgumslēgšanas un iepirkuma jautājumiem. Dažos projektos bija abu veidu pārkāpumi.

Dažu dalībvalstu darbības neattiecas tikai uz II pīlāru

55

Kā jau minēts, KLP finansēšanas regulas 13. pantā skaidri aizliegts finansēt administratīvas vai personāla izmaksas saistībā ar ELGF (I pīlārs). Tomēr revidenti konstatēja, ka dalībvalstīs 25 no revidētajiem projektiem ietvēra tehniskās palīdzības maksājumus, kas veikti no II pīlāra par administratīvajām izmaksām, kuras faktiski bija radušās saistībā ar I pīlāru, vai par darbībām, kuras nebija saistītas ar ELFLA. Šādu gadījumu risks ir īpaši liels tad, kad iepirkumi un projekti I un II pīlāram ir kopīgi. Protams, šādos gadījumos daļa izdevumu nav attiecināmi un līdzfinansējums tiem nebūtu jāpiešķir.

56

Piemēri 2. izcēlumā liecina, ka pastāv nepareizu izdevumu risks, jo ir nepilnības uzskaitē, koeficientu izmantojumā vai citās administratīvās procedūrās, kas ir saistītas ar pārlieku sarežģīti īstenojamu un kaut kādā mērā patvaļīgu divu ļoti līdzīgu darbības jomu izdevumu nošķiršanu. Ja nav citu atšķirību, tad nav skaidrs, kāpēc administratīvās un personāla izmaksas nedrīkst segt no I pīlāra, bet drīkst segt no II pīlāra.

2. izcēlums

Neattiecināmības risks gadījumos, kad izmaksas ir kopīgas ar I pīlāru

Lielākā daļa gadījumu, kad izmaksas ir kopīgas, attiecas uz atlīdzību darbiniekiem, kuri iesaistīti gan lauku attīstības programmas darbībās, gan ar to nesaistītās darbībās, it īpaši tad, ja nav pietiekamu pierādījumu, lai pamatotu, no II pīlāra segto daļu. Lietuvā nevarēja pierādīt, ka koeficienti, ko izmantoja, lai noteiktu ar lauku attīstības programmu saistīto pienākumu izmaksas, bija pareizi, un tādējādi izdevumu deklarāciju attiecināmību nevarēja pārbaudīt. Ungārijā personāla izmaksas tika uzskatītas par attiecināmām tikai tiem ierēdņiem, kas bija norīkoti pilna laika darbā tieši saistībā ar 2007.–2013. gada lauku attīstības programmas darbībām. Tomēr daži darbinieki, kas strādāja ar tehnisko palīdzību, bija nodarbināti dienestos, kuru parastie pienākumi bija plašāki par lauku attīstības programmu (ministriju sekretariāti, finanšu un juridiskās nodaļas), bet nebija īstas pārliecības, ka tie pilnu laiku strādā ar lauku attīstības programmu pasākumiem. Līdzīgi gadījumi tika konstatēti Polijā un Austrijā.

Vēl viena joma, kurā I un II pīlāra izmaksas ir kopīgas, ir IT aprīkojuma vai programmatūras iepirkums un uzturēšana. Polijā koeficients, ko izmantoja, lai maksājumu aģentūrā noteiktu IT uzturēšanas tēriņu daļu lauku attīstības darbībām, nebija atjaunināts vismaz četrus gadus. Itālijā nebija skaidrs, vai videokonferences iekārta, kuru iepirka Lauksaimniecības ministrija un par kuru tika maksāts tikai ar ELFLA līdzekļiem, tika izmantota vienīgi saistībā ar II pīlāra vajadzībām.

Visbeidzot, kopīgo izmaksu joma attiecas uz savstarpējās atbilstības pārbaudēm²³, kur tad, ja skaidri nenošķir pēc atbalsta veida, ir iespējams, ka ELGF darbība saņem līdzekļus no finansējuma, kas paredzēts vienīgi ELFLA. Austrijā koeficients, kuru izmantoja, lai saistītu savstarpējās atbilstības pārbaužu izmaksas ar VMS deklarācijām (neattiecināmas) un tās nošķirtu no lauku attīstības agrovides deklarācijām (attiecināmas), nebija atjaunināts katru gadu. 2011. gadā tas sākotnēji radīja 15§ 600 EUR pārmaksājumu no ELFLA.

Pārkāpumi iepirkuma procedūrās

57

Revidenti atklāja daudzas problēmas saistībā ar līgumslēgšanas un iepirkuma praksi dalībvalstīs (no 51 revidētās procedūras 17 procedūrās, galvenokārt informācijas un reklāmas pasākumu jomā). Problēmas attiecas uz līgumslēgšanas tiesību piešķiršanu tiešu sarunu ceļā, nevis konkurenci veicinošos konkursos, un tas ir pretrunā Iepirkumu direktīvas noteikumiem par pārredzamību, vienlīdzīgu attieksmi un nediskrimināciju²⁴ un dažreiz arī attiecīgajiem valsts noteikumiem. Nepareizu procedūru izmantošana ne tikai pārkāpj ES un/vai valsts tiesību aktus, bet arī rada traucējumus brīvajā tirgū, diskriminē citus potenciālos līgumslēdzējus un var radīt pārtēriņus.

3. izcēlums

Iepirkuma procedūru pārkāpumu piemēri

Nepareizas procedūras piemērošana

Itālijā divas ceļojumu aģentūras iepirka pakalpojumus (attiecīgi par 170 000 EUR un 130 000 EUR) tiešu sarunu ceļā, kas ir pretrunā valsts noteikumiem, kuri paredz, ka par līgumiem, kas pārsniedz 40 000 EUR, ir jārīko atklāti konkursi.

Polijā nepamatoti tika izmantotas tiešas sarunas, lai noslēgtu līgumus ar pakļauto valdības struktūru (par viesnīcas, ēdināšanas, konferenču un mācību pakalpojumiem) un ar iepriekšējo līgumslēdzēju (valsts aģentūrai sniegtie IT pakalpojumi).

Līgumu cenas pārspīlēšana

Ungārijā sarežģītu pamatlīgumu ar pasākumu organizētāju piešķīra 2008. gadā, pamatojoties uz vienības cenām, kas pat pēc sešiem gadiem joprojām būtu pārāk augstas. Līgums par pārspīlētajām cenām pēc tam tika pārtraukts divus gadus agrāk.

Konkursa specifikācijas kā šķērslis pārredzamībai un vienlīdzīgai attieksmei

Itālijā revidenti atklāja vairākus gadījumus, kad valsts izsludinātos konkursos bija nepietiekama vai neprecīza informācija par tehniskajiem kritērijiem, kas, piešķirot līgumu, būtu jāņem vērā. Tas neļāva kompetentiem, bet nepieredzējušiem pretendentiem pareizi noformēt piedāvājumus un apgrūtināja arī piedāvājumu salīdzinošo izvērtēšanu un galīgā piešķiršanas lēmuma pamatošanu.

Vāji piemērotas kontroles sistēmas

58

Neskarot komentārus 56. punktā, revidenti konstatēja, ka dalībvalstu kontroles sistēmas, ar kurām nosaka, vai izmaksas ir pareizi piesaistītas II pīlāram, nedarbojās pienācīgi. Daudzos gadījumos, kad dalībvalstīm bija īpaši koeficienti vai citi aprēķini, lai noteiktu izmaksu sadalījumu starp ELGF un ELFLA, formula netika regulāri piemērota vai arī nebija regulāri atjaunota, un vēl nekādas pārbaudes nebija atklājušas, ka tas ir jālabo. Šajā sakarā ar gandarījumu var atzīmēt, ka kopš šīs revīzijas Komisija ir pastiprinājusi noteikumus, kas reglamentē dalībvalstu tehniskās palīdzības izdevumu pārbaudes²⁵.

59

Tādējādi lielākajai daļai projektu, kuros revidenti konstatēja iepirkuma procedūru pārkāpumus, attiecīgās valsts iestādes bija veikušas administratīvas pārbaudes. Tā kā šajās pārbaudēs netika konstatēti ERP atklātie trūkumi, tās uzskatāmas par neefektīvām. Tāpēc, reaģējot uz vajadzību uzlabot dalībvalstu tehniskās palīdzības pārvaldības un kontroles sistēmu efektivitāti, Komisija jau ir paziņojusi, ka tā gatavo norādījumus par publisko iepirkumu 2014.–2020. gada periodā.

Cik atbilstoša ir tehniskās palīdzības darbības rezultātu sistēma?

60

Finanšu regulas preambulā saimnieciskums, lietderība un efektivitāte ir noteikti kā pareizas finanšu pārvaldības pamatprincipi visās budžeta tēriņu jomās. Lai ievērotu šos principus, katrā darbības jomā ir jānosaka SMART²⁶ mērķi, kuru īstenošana ir jāuzrauga ar rezultatīvo rādītāju starpniecību, sagatavojot gada darbības pārskatus. Iestādēm (šajā gadījumā Komisijai) tiek prasīts, visbeidzot, veikt ex ante un ex post novērtējumus.²⁷

61

Dalītās pārvaldības kontekstā iepriekš minētie uzdevumi ir deleģēti dalībvalstīm, kuras atbild par līdzekļu izlietošanu saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem un principiem.²⁸

62

Visa KLP finansējuma izlietojumu tādējādi stingri regulē prasības, kas attiecas uz garantijām par izdevumu pareizību. Revidenti atklāja, ka īstenotājiestādes bieži vien no šo noteikumu darbības jomas izslēdza tehnisko palīdzību. Taču, kā paskaidrots 4. izcēlumā, Finanšu regulas prasības vienlīdz attiecas uz tehnisko palīdzību kā uz jebkuru darbību politikas jomā “Lauksaimniecība un lauku attīstība”.

4. izcēlums

Vai tehniskā palīdzība ir darbība vai vienkārši līdzeklis?

Revidenti kopumā konstatēja, ka atbildīgās iestādes tehnisko palīdzību uzskata par administratīvā atbalsta avotu būtiskām finansēšanas darbībām, kas izslēdzamas no reglamentējošajām prasībām, kuras attiecas uz izpildi jeb darbības rezultātiem. Austrijai tehniskā palīdzība ir tikai un vienīgi līdzeklis lauku attīstības programmas īstenošanai, un vienīgā tās efektivitātes mēraukla ir programmas sasniegumi. No šāda viedokļa tehnisko palīdzību nevar plānot un tai nevar izvirzīt mērķus vai formulēt rādītājus, kas daudz vairāk piederas pamatpasākumiem²⁹, kuros tā dod ieguldījumu. Ja tehnisko palīdzību definētu kā atsevišķu konsolidētu darbību pašu par sevi, Komisijai būtu grūti novērtēt tās devumu katrā lauku attīstības darbības jomā.

Šāda domu gaita, kad tehniskās palīdzības finansējums tiek uzskatīts par kaut ko pasīvu, kas nav daļa no pamatdarbības rezultātu sasniegšanas sistēmas, ir pretrunā noteikumiem. ELFLA regulas 66. pantā tehniskā palīdzība ir nosaukta gan par “aktivitāti”, gan par “pasākumu”, un 2. panta d) apakšpunktā “pasākums” definēts kā “darbību kopums, kas veicina ass īstenošanu”. Turklāt, ņemot vērā tehniskās palīdzības tēriņiem atvēlēto finanšu apmēru, it īpaši dalībvalstīs (vairāk nekā 1,5 miljardi EUR), ir svarīgi iegūt skaidrību par to, ka tā tiek pareizi pārvaldīta un sekmē programmas īstenošanu. To vislabāk var sasniegt ar pareizu plānošanu un konkrētās ietekmes pienācīgu uzraudzību un novērtēšanu.

63

Kaut arī tehniskā palīdzība ir tikai neliela, plānošanas perioda kopējo izdevumu daļa tai atvēlēti nozīmīgi naudas līdzekļi, un tie ir pienācīgi jāuzskaita. Neraugoties uz Komisijas un dalībvalstu sniegtajiem apliecinājumiem par to, ka tehniskās palīdzības tēriņi ar pamatdarbību nesaistītām izmaksām ir gan nepieciešami, gan proporcionāli un ka tie veido vērtīgu ieguldījumu programmas sasniegumos, lielākoties nepastāv darbības rezultātu vērtēšanas sistēma, kas pierādītu, ka tā tiešām ir. Šai jomai raksturīga nepietiekama daudzgadu plānošana, trūkst pienācīga vajadzību novērtējuma, mērķi ir neprecīzi (līdz ar to tie nav konkrēti, izmērāmi, sasniedzami, atbilstoši un laikā ierobežoti) un nav uz darbības rezultātiem orientētas tehniskās palīdzības programmu uzraudzības un vērtēšanas (tā vietā lielāka uzmanība ir pievērsta finanšu aspektiem).

Nepilnības plānošanā un vajadzību novērtēšanā

64

Lai pienācīgi izstrādātu mērķus un nospraustu uzdevumus, ir svarīgi veikt sākotnējo vajadzību novērtējumu un sagatavot plānus vidējam termiņam un ilgtermiņam. Turklāt tā ir daļa no ex ante novērtēšanas procedūras, kas noteikta ELFLA regulā³⁰.

65

Tā kā Komisijā tehniskās palīdzības tēriņus uztver kā administratīvo atbalstu, sekas ir tādas, ka tos lielā mērā uzskata par ikgadējiem izdevumiem. Gandrīz visās darbības jomās (izņemot pētniecību, novērtēšanu un ELAT) nebija sākotnējo vajadzību novērtējuma kārtējam laikposmam un nenotika arī šo līdzekļu izlietojuma daudzgadu plānošana. Dažos gadījumos tas nozīmēja, ka budžeta piešķīrumus no gada uz gadu atjaunināja, neapstiprinot, vai (īstermiņa) vajadzības, kas paustas pirms dažiem gadiem, joprojām ir aktuālas. Turklāt bez pienācīga vajadzību novērtējuma īstenošana var būt fragmentāra un nemērķtiecīga.

66

ELFLA regulā prasīts, lai dalībvalstis veiktu savu lauku attīstības programmu ex ante novērtēšanu, jo ar to “nosaka un novērtē termiņa vidus un ilgtermiņa vajadzības, mērķus, kas jāsasniedz, gaidāmos rezultātus, kvantitātes mērķus, jo īpaši to ietekmi saistībā ar sākumstāvokli, Kopienas pievienoto vērtību, pakāpi, kādā ir ņemtas vērā Kopienas prioritātes, iepriekšējā programmēšanā gūto pieredzi un īstenošanas, uzraudzības, novērtēšanas un finanšu apsaimniekošanas procedūru kvalitāti.³¹”

67

Tāpat kā Komisija, arī piecas revidētās dalībvalstis parasti neiekļāva tehnisko palīdzību savā daudzgadu lauku attīstības vajadzību novērtējumā. Šādas politikas galvenās sekas ir nestabili tehniskās palīdzības budžeti, kurus groza ar administratīviem dekrētiem. Pat Polijā, kur bija sagatavots tehniskās palīdzības vajadzību novērtējums vienai lauku attīstības programmas komponentei, sākotnējais budžets bija novērtēts krietni par zemu. Piekopjot šādu neiejaukšanās pieeju attiecībā uz dalībvalstu tēriņiem šajā pozīcijā, Komisija bez iebildēm apstiprināja vajadzīgos programmas grozījumus.

Mērķi nepavisam neatbilst SMART kritērijiem

68

SMART mērķu nolūks ir precīzāk novirzīt finansējumu un tādējādi efektīvāk sasniegt konkrētus rezultātus. Mērķi, kas atbilst SMART kritērijiem, arī sniedz skaidrāku sistēmu rezultātu uzraudzībai un vērtēšanai.

69

Tā kā nebija pienācīgas plānošanas un vajadzību novērtējuma, Komisijai kopumā neizdevās izstrādāt SMART kritērijiem atbilstošus mērķus tehniskās palīdzības finansējumam. Tehniskā palīdzība neparādās Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD izvērstajos ikgadējos pārvaldības plānos, kuros apkopoti dienesta mērķi un rādītāji nākamajam gadam, kaut arī šajos plānos ir iekļauti projekti un darbības, ko atbalsta no tehniskās palīdzības finansējuma. Pamatdarbību finansēšanas lēmumos, ko ģenerāldirektorāts sagatavojis, nav SMART mērķu vai rādītāju tehniskās palīdzības projektiem, kurus skata tāpat kā Komisijas vispārējos administratīvos izdevumus. Vienīgais izņēmums ir novērtējumu un pētniecības joma, kurā, kā jau minēts, notiek daudzgadu plānošana un mērķi atbilst SMART kritērijiem, kas ir iestrādāti attiecīgo īpašo regulu prasībās.

70

Dalībvalstīs ir ļoti maz darīts, lai izstrādātu īpašus tehniskās palīdzības mērķus. Daudzgadu plānošanas trūkums tehniskās palīdzības dažādās darbības jomās (tādās kā valsts lauku tīkla informācijas un reklāmas pasākumi) mazina pārredzamību un traucē formulēt mērķus. Stāvokli sarežģī arī tas, ka atsevišķas tehniskās palīdzības darbības jomas nav skaidri nošķirtas vai arī ir grūti tās nošķirt no citām līdzīgām darbībām, kas nav saistītas ar ELFLA mērķiem. No piecām apmeklētajām dalībvalstīm tikai Itālijas tvērums bija plašāks nekā regulu vispārīgais tvērums. Taču arī Itālijā mērķi nebija izteikti skaitļos un nebija ierobežoti laikā.

5. izcēlums

Piemēri neatbilstoši formulētiem mērķiem dalībvalstu plānošanas dokumentos

Lietuvas mērķi bija formulēti šādi: “nodrošināt programmas pienācīgu sagatavošanu, efektīvu īstenošanu un novērtēšanu (..), nodrošināt informācijas pienācīgu izklāstu un reklāmu (..), nodrošināt informācijas pieejamību”.

Polijas mērķu formulējums aprobežojās ar ELFLA regulas 66. un 68. pantā ietverto darbību uzskaitījumu. Līdz ar to, kaut arī tie atbilda regulas prasībām, tehniskās palīdzības sagaidāmie rezultāti vai ietekme nebija precizēti, nebija arī izklāsta par to, kā mērīt tehniskās palīdzības rezultātus.

Ierobežota uzraudzība un vērtēšana

71

Finanšu regulā ir noteiktas prasības attiecībā uz Komisijas uzraudzības un vērtēšanas darbībām. Būtībā tajās ir formulēts pienākums katru gadu budžeta lēmējinstitūcijai iesniegt ziņojumus par mērķu sasniegšanu pēc izpildes rādītājiem³².

72

Lauku attīstībā³³ galvenie punkti 2007.–2013. gadam ietvēra prasību izveidot Komisijai un dalībvalstīm vienotu uzraudzības un novērtēšanas sistēmu (VUNS) ar noteiktu, visām lauku attīstības programmām kopīgu rādītāju skaitu. Bija iecerēts, ka katra dalībvalsts izstrādās papildu rādītājus, kas ļaus izmērīt tās lauku attīstības programmas attīstību, efektivitāti un lietderību visos īstenošanas posmos. Bija jābūt gada progresa ziņojumam, ko iesniedz Komisijai, kā arī ex ante, starpposma un ex post novērtējumiem par programmas kvalitāti, efektivitāti un lietderību.

73

VUNS tika izveidota, kā prasīts. Tomēr, ņemot vērā, ka uz tehnisko palīdzību neattiecas prasības par darbības rezultātiem, vispārējos norādījumos par VUNS tā nebija pieminēta un nebija minēta arī pasākumu un kopīgo rādītāju aprakstā.

74

Tādējādi Komisijā tehniskās palīdzības finansējuma uzraudzība un vērtēšana ir tikpat ierobežota kā tehniskās palīdzības plānošana. Nav kritēriju, kas to saistītu ar programmas kopējiem rezultātiem, bet ir pārāk liela koncentrēšanās uz finanšu un citiem gluži administratīviem aspektiem, tādiem kā izdevumu maksimālo summu un līgumu izpildes termiņu ievērošana.

75

Dalībvalstīs stāvoklis ir ļoti līdzīgs, un arī tāpēc, ka tehniskā palīdzība VUNS neparādās. Komisijas veiktā dalībvalstu lauku attīstības programmu uzraudzība aprobežojas ar budžeta izpildes pārbaudi un 4 % maksimālās summas ievērošanu. Dalībvalstu pašu galvenais uzraudzības rīks ir gada progresa ziņojums, kuru katra no tām sagatavo par savu lauku attīstības programmu, bet gada progresa ziņojumos par trim no sešām pārbaudītajām lauku attīstības programmām tehniskās palīdzības novērtējuma nebija. Ja šāds novērtējums bija, tad rezultatīvo un ietekmes rādītāju vai skaidru izklāsta vadlīniju trūkums sašaurināja uzraudzības tvērumu, un tas aprobežojās ar finanšu izpildi.

Neatbilstošās darbības rezultātu sistēmas sekas

76

Komisijai kā iestādei, kas atbild par ES budžeta izpildi, ir jānodrošina ELFLA pareiza finanšu pārvaldība. Tās pienākumos ietilpst sniegt stingras norādes par tehniskās palīdzības efektīvu un lietderīgu izlietojumu. Taču, tā kā Komisija nedefinēja pati savas tehniskās palīdzības vajadzības kā daļu no darbības rezultātu sistēmas un neuzstāja, lai dalībvalstis to darītu, tā ir mazinājusi savu lomu tehniskās palīdzības tēriņu vispārējās ietekmes novērtēšanā un tādējādi nav izmantojusi iespēju finansējumu mērķtiecīgi novirzīt tur, kur tas dotu vislielāko labumu.

77

Darbības rezultātu sistēma noderētu arī kā pamats priekšlikumiem par tehniskās palīdzības izmantošanu, lai risinātu īpašās problēmas, kas varētu rasties saistībā ar ELFLA. Kad 2011. un 2012. gadā Komisija aicināja visas dalībvalstis izstrādāt rīcības plānus, lai samazinātu nepieņemami augsto kļūdu īpatsvaru lauku attīstībā, tika palaista garām iespēja apzināt tehnisko palīdzību kā līdzekli, kas atvieglo vai palīdz īstenot koriģējošu darbību.

78

Tādā mērā, kādā Finanšu regulā prasītie plānošanas, uzraudzības un novērtēšanas elementi Komisijā un dalībvalstīs ir ieviesti, tie vairāk aptver pamatdarbības, nevis administratīvos izdevumus, kas tehniskās palīdzības budžetos tagad veido lielāko daļu. Viens no galvenajiem iemesliem it tas, ka ir ļoti grūti plānot un novērtēt algu ieguldījumu, piemēram, vispārējos programmas rezultātos. Šāda veida tēriņu atbilstību pareizas finanšu pārvaldības principiem ir daudz grūtāk pamatot nekā pamatdarbības izdevumu atbilstību.

Sadarbības tīkli – iespējas efektīvai darbības rezultātu sistēmai

79

ELAT³⁴ ir vienīgais tehniskās palīdzības komponents Komisijā, kas ir precīzi definēts ES lauksaimniecības un lauku attīstības tiesību aktos. Šā tīkla mērķi ir skaidri formulēti un saistīti ar lauku attīstības prakses un kapacitātes konsolidēšanu un stiprināšanu visā Savienībā.

80

Viens no ELAT uzdevumiem ir atbalstīt dalībvalstu lauku tīklus, kurus arī finansē no tehniskās palīdzības³⁵. Administratīvo struktūru vajadzībām atvēlētā summa nedrīkst pārsniegt 25 % no piešķīruma katram lauku attīstības tīklam³⁶, savukārt pārējā piešķīruma daļa jāizlieto rīcības plānam, kas ietver specifisku informāciju un spēju stiprināšanas darbības³⁷.

81

Tādējādi gan attiecībā uz ELAT, gan valsts lauku tīkliem tiesību aktos ir doti daudz precīzāki norādījumi par tehniskās palīdzības finansējuma izmantošanu un ir skaidri nošķirts, kas ir pamatdarbība un kas tā nav. Lielākā daļa tīkla tēriņu teorētiski ir saderīga ar darbības rezultātu sistēmu, kura varētu veicināt tehniskās palīdzības darbību saskaņotību šajā jomā un atvieglot novērtēšanu un pārbaude atbilstoši pareizas finanšu pārvaldības vispārējiem principiem.

82

Tomēr tīklu darbībām bieži vien bija raksturīga nepilnīga plānošana, uzraudzība un vērtēšana, tāpat kā tehniskajai palīdzībai lauku attīstībā kopumā. Vispārinot, šo darbību ietekmi ir grūti novērtēt, kaut arī Itālijas lauku attīstības tīklu var uzskatīt par izņēmumu (sk. 6. izcēlumu) – dažos aspektos tas ir paraugs tehniskās palīdzības plānošanai un darbībai.

6. izcēlums

Itālijas lauku attīstības tīkls³⁸ – paraugs labai darbības rezultātu sistēmai

Revidenti konstatēja, ka Itālijas valsts lauku tīkls ir lielā mērā sasniedzis tā vispārējos darbības mērķus (labāka vadība, pārvaldības un administratīvo spēju veidošana, zināšanu un labas prakses izplatīšana) un ka tas piedāvā efektīvu koordināciju un atbalstu Itālijas reģionālajām lauku attīstības programmām (apkopojot datus un konsultējot), kā arī sekmējot pārrobežu sadarbību. Valsts lauku tīkla vietne ir populāra, un tīkls organizē plaša spektra iniciatīvas un notikumus. Tā komunikācijas pasākumi ir ļoti plaši (ietver īpašu tīmekļa vietni jauniem lauksaimniekiem un skolas projektus). Lai apzinātu un izplatītu labu praksi, jaunajiem lauksaimniekiem tiek organizēti videokonkursi, un uzvarētāja darbu augšupielādē valsts lauku tīkla vietnē.

Valsts lauku tīkla sasniegumi un panākumi tā lietotāju vidū radušies daļēji tāpēc, ka darbības tiešie rezultāti bija rūpīgi izplānoti. Valsts lauku tīklu uzrauga un vērtē attiecībā pret virkni rādītāju, kam pievienotas mērķa vērtības. Tiešo rezultātu rādītāju kopa (piem., sarīkotās sanāksmes, publicētie norādījumi) attiecas uz konkrētām darbībām programmā, bet koprezultāta rādītāji (klientu apmierinātības līmenis, labas prakses izplatīšana) un ietekmes rādītāji (pārvaldībā iesaistīto galveno dalībnieku skaits, lauku attīstības politikas virzienu redzamības uztvere sabiedrībā) bija noteikti valsts lauku tīklam kopumā.

Visbeidzot, valsts lauku tīkla programmā tiek ņemti vērā tehniskās palīdzības finansējuma ex ante un pastāvīgie novērtējumi. Visus ieteikumus, kurus neatkarīgs starpposma vērtētājs 2010. gadā sagatavoja attiecībā uz to, ka ir vajadzīga visām tehniskās palīdzības darbībām kopīga rādītāju sistēma, Itālijas iestādes ņēma vērā, lai uzlabotu uzraudzības kvalitāti.

12Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV L 160, 26.6.1999., 103. lpp.) (pilnībā atcelta 2006. gadā) 1. panta 4. punktā teikts: “[ELVGF] nepārņem izdevumus, kas ir saistīti ar dalībvalstu un fonda atbalsta saņēmēju administratīvajām izmaksām un personālu.”

13Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.), 121. panta 7. punkts.

14Formulējums, kas izmantots 6. pantā “jaunajā” KLP finansēšanas regulā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV L 347, 20.12.2013., 549. lpp.)), ir skaidrāks, bet būtiski neatšķiras.

15Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD 2013. gada informācijas tehnoloģiju ģenerālplāns, 12. lpp.

1666. panta 2. un 3. punkts.

17Bulgārija un Rumānija faktiski neatbildēja uz aptaujas jautājumiem, bet vajadzīgā informācija bija pieejama šo valstu lauku attīstības programmās un tēriņu sadalījumā, ko sniedza Komisija.

18Regula (EK) Nr. 1974/2006, 41. panta 2. punkts.

19Co-financing salaries, bonuses, top-ups from Structural Funds during the 2007-2013 period [Algu, piemaksu un papildu piemaksu līdzfinansēšana no struktūrfondiem 2007.–2013. gadā], Metis GmbH, Eiropas Savienības Publikāciju birojs, Luksemburga, 2014.

20Turpat, 67. lpp.

21http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/doc/agri_aar_2013.pdf

22Izņēmums ir Ungārija, kura ir nolēmusi savu tehniskās palīdzības finansējumu 2014.–2020. gadam atvēlēt vienīgi valsts lauku tīklam un ar to saistītu darbību nodrošināšanai 2,4 % apmērā. Visas pārējās lauku attīstības finansējuma vajadzības ir jāsedz no valsts budžeta.

23“Savstarpējā atbilstība” ir prasība, kas paredz, ka lauksaimnieki, kuri saņem tiešos maksājumus no I pīlāra, ievēro pamatprasības vides, pārtikas drošuma, dzīvnieku un augu veselības un dzīvnieku labturības jomā. Tā attiecas arī uz lielāko daļu II pīlāra vides maksājumu.

24Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.).

25Komisijas 2014. gada 17. jūlija Īstenošanas regulas (ES) Nr. 809/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, lauku attīstības pasākumiem un savstarpējo atbilstību (OV L 227, 31.7.2014., 69. lpp.) 62. pantā ir skaidri noteikts, ka uz dalībvalstu tehniskās palīdzības izdevumiem attiecas vispārējās prasības par administratīvajām pārbaudēm, pārbaudēm uz vietas un ziņošanu. Tajā uzsvērta arī neatkarība, kas izpaužas prasībā kontroles struktūrām būt “funkcionāli neatkarīgām” no struktūrām, kas atļauj maksājumu.

26Konkrēti, izmērāmi, sasniedzami, atbilstoši un laikā ierobežoti mērķi.

27Uz šajā punktā aprakstītajiem principiem un noteikumiem attiecas 2002. gada Finanšu regulas 27. pants.

28Sk. 2002. gada Finanšu regulas 53.b pantu.

29Kā aprakstīts ELFLA regulas IV sadaļas I nodaļā. Tehniskā palīdzība ir aplūkota IV sadaļas II nodaļā.

3085. pants.

3185. pants.

322002. gada Finanšu regula, 27. panta 3. punkts.

33ELFLA regula, 77.–87. pants.

34Izveidots saskaņā ar ELFLA regulas 67. pantu.

35Saskaņā ar ELFLA 68. pantu.

36Regula (EK) Nr. 1974/2006, 41. panta 2. punkts.

37“(..) vismaz labas, pārņemamas prakses un informācijas nodrošināšanu par to, sadarbības tīklu uzturēšanas, pieredzes un prasmju apmaiņas organizēšanas, mācību programmas topošām vietējām rīcības grupām sagatavošanas un tehniskas palīdzības starpteritoriālai un starptautiskai sadarbībai identifikāciju un analīzi.”

38Itālija ir viena no nedaudzajām dalībvalstīm, kurās darbojas reģionālo lauku attīstības programmu sistēma. Tas nozīmē, ka valsts lauku tīkls darbojas ne tikai kā tehniskās palīdzības pasākums, bet arī kā koordinācijas un atbalsta struktūra reģioniem visās lauku attīstības politikas jomās. Tādējādi uz to tāpat kā uz valsts lauku attīstības programmu attiecas VUNS prasības.

Secinājumi un ieteikumi

83

Kopumā Palāta secina, ka, tā kā tehniskās palīdzības izdevumiem lauksaimniecībai un lauku attīstībai nav pienācīgas darbības rezultātu novērtēšanas sistēmas, ne Komisija, ne dalībvalstis nespēj pierādīt, cik labi tehniskā palīdzība ir sekmējusi KLP galveno politikas mērķu sasniegšanu.

84

Neraugoties uz to, ka ir iesaistītas nozīmīgas summas, tiesību aktu sistēma skaidri nedefinē tehnisko palīdzību un par tās iespējamo izlietojumu noteikumi ir nenoteikti. Revīzijā tika secināts, ka Komisija un dalībvalstis šo situāciju ir pilnībā izmantojušas savā labā. Taču šī izvēles brīvība ir radījusi stingrības trūkumu (28. punkts). Komisija vēl nav sagatavojusi visaptverošas pamatnostādnes par tehniskās palīdzības finansējumu ne iekšējai lietošanai, ne arī dalībvalstīm (30. un 37. punkts).

85

Komisijā ir izplūdusi pamatdarbības un vispārējo administratīvo izdevumu robeža. Tēriņi IT uzturēšanai kļūst par arvien lielāku tehniskās palīdzības budžeta daļu (32.–35. punkts). Savukārt četras no piecām dalībvalstīm paziņoja, ka administratīvās izmaksas veido lielāko daļu no to faktiskajiem tehniskās palīdzības tēriņiem, īpaši akcentējot algas. Ja iesaistītajiem darbiniekiem jebkurā gadījumā būtu vajadzējis īstenot politiku, šāds tehniskās palīdzības izlietojums faktiski pielīdzināms budžeta atbalstam. Tagad vairākās ES politikas jomās par ierastu praksi ir kļuvis finansēt algas no tehniskās palīdzības (39.–45. punkts).

86

Tas, ka pamatdarbības izmaksas un administratīvās izmaksas nav skaidri nošķirtas un nav īsti skaidrs, kāda veida darbības no tehniskās palīdzības būtu jāfinansē, samazina budžeta pārredzamību un apgrūtina budžeta izlietojuma rūpīgu uzraudzību (26.–28. punkts).

87

Revidenti Komisijā atklāja dažus formālas neattiecināmības gadījumus, kad izmaksas bija attiecinātas uz nepareizo budžeta posteni (52. punkts). Dalībvalstīs galvenās problēmas ir saistītas vai nu ar to, ka finansējums ir izmantots abiem pīlāriem kopīgām darbībām (un tādējādi nav pilnībā attiecināms), vai arī ar līgumslēgšanas un iepirkuma jautājumiem (54.–59. punkts). Tomēr Palāta secina, ka lielākā daļa tehniskās palīdzības izdevumu atbilst pašlaik spēkā esošajiem elastīgajiem attiecināmības kritērijiem.

88

Revidenti konstatēja, ka praksē administratīvās izmaksas, piemēram, algām vai IT, bieži vien attiecas uz abiem KLP pīlāriem. Fakts, ka tādējādi tās ir attiecināmas tikai II pīlāram (dalībvalstīs) vai proporcionāli gan I pīlāram, gan II pīlāram (Komisijā), rada nepieciešamību piemērot apgrūtinošas procedūras, lai pamatotu izmaksu sadalījumu (52., 54.–56. punkts).

89

Turklāt administratīvo izmaksu kontekstā ir ļoti grūti aprēķināt līdzekļu atdevi. Tādējādi, kaut arī šādu izmaksu segšana no tehniskās palīdzības varētu kaut kādā mērā sekmēt KLP politikas mērķu sasniegšanu, faktiski nav iespējams ticami novērtēt tādu ieguldījumu un it īpaši – pierādīt, ka tāds tehniskās palīdzības tēriņu veids dod lielāku atdevi nekā tiešie tēriņi KLP pasākumiem (46.–48. punkts).

90

Turklāt atļauja segt administratīvās izmaksas no tehniskās palīdzības rada interešu konfliktu gan Komisijai, gan dalībvalstīm. Būdamas KLP pārvaldītājas, tās nolemj, cik būtu jātērē dažādiem pasākumiem, tostarp tehniskajai palīdzībai, lai naudas atdeve būtu vislielākā. Tajā pašā laikā tās saņem tehnisko palīdzību, lai segtu administratīvos izdevumus, un tām rodas stimuls pēc iespējas palielināt programmas pārvaldībai nepieciešamās izmaksas (49. punkts).

1. ieteikums

Komisijai ir jāpaskaidro tehniskās palīdzības tvērums un piemērošana. Īpaši jāpaskaidro atšķirība starp pamatdarbības / ‘“spēju veidošanas” izdevumiem un attiecināmām administratīvajām / “budžeta atbalsta” izmaksām, konkrēti – saistībā ar algām.

Šāds skaidrojums ļautu labāk pārredzēt veidus, kā finansējumu var izmantot. Komisijai stingri jāuzrauga, kā dalībvalstis īsteno tehnisko palīdzību.

2. ieteikums

Komisijai arī jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka vispārēji administratīvi izdevumi, piemēram, kārtējie IT uzturēšana, netiek apmaksāti no tehniskās palīdzības budžeta pozīcijām.

3. ieteikums

Komisijai turpmāk ir jāprasa dalībvalstīm atsevišķi paziņot administratīvās / “budžeta atbalsta” izmaksas lauku attīstībai, lai būtu labāk redzams, ka daļa tehniskās palīdzības finansējuma ir izlietota šādam atbalstam.

91

Palāta konstatēja, ka ne Komisijā, ne dalībvalstīs nav izveidota piemērota darbības rezultātu sistēma, lai pierādītu tehniskās palīdzības finansējuma nepieciešamību un efektivitāti. Neprecizitāte saistībā ar tehnisko palīdzību 2007.–2013. gada regulās ļāva vadošajām iestādēm to izslēgt no šā pareizai finanšu pārvaldībai būtiskā aspekta. Tā kā lielākā daļa tehniskās palīdzības izdevumu nav saistīti ar pamatdarbību, to lielā mērā uzskata par ikgadējiem izdevumiem un neiekļauj kopējā vērtēšanas un uzraudzības sistēmā. Rezultātā netiek veikta atbilstoša daudzgadu plānošana un trūkst pienācīga vajadzību novērtējuma, kas noved pie neprecīziem mērķiem un tā, ka netiek veikta uz darbības rezultātiem orientēta uzraudzība un vērtēšana (60.–75. punkts).

92

Tā kā Komisija nedefinēja pati savas tehniskās palīdzības vajadzības kā daļu no darbības rezultātu sistēmas un neuzstāja, lai dalībvalstis to darītu, tā ir mazinājusi savu lomu tehniskās palīdzības tēriņu vispārējās ietekmes novērtēšanā un tādējādi nav izmantojusi iespēju finansējumu mērķtiecīgi novirzīt tur, kur tas dotu vislielāko labumu. Tādējādi tehniskās palīdzības finansējuma potenciālā efektivitāte ir nopietni apdraudēta (76.–78. punkts).

93

Palāta secināja, ka sadarbības tīklu veidošanas kārtība radīja lielāku savietojamību ar darbības rezultātu sistēmas elementiem, jo bija izstrādātas precīzākas pamatnostādnes par to, kā tehniskās palīdzības finansējums izlietojams, un bija skaidra šķirtne starp to, kas ir un kas nav pamatdarbība, turklāt dalībvalstīm bija noteikti pārvaldības izmaksu limiti (79.–82. punkts).

4. ieteikums

Komisijai un dalībvalstīm jāizveido piemērota darbības rezultātu sistēma tehniskās palīdzības finansējumam. Īpaši svarīgi ir pareizi novērtēt Komisijas un dalībvalstu tehniskās palīdzības vajadzības, un ir jāievieš mehānisms mērķu izvirzīšanai un jāmēra virzība uz tiem, kas savukārt ļautu stiprināt pārskatatbildību un uzlabotu izdevumu lietderību un efektivitāti.

Šo ziņojumu 2015. gada 11. marta sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas locekle Rasa BUDBERGYTĖ.

Revīzijas palātas vārdā –

priekšsēdētājs
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Pielikums

Pielikums

Tehniskās palīdzības finansiālā plānošana lauku attīstībā 2007.–2013. un 2014.–2020. gadam, pamatojoties uz Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD datiem

Dalībvalsts | 2007.–2013. g. | 2014.–2020. g. | Izmaiņas 2007.–2013. g. un 2014.–2020. g. (2007.–2013. g. = 100 %)
Finanšu plāns: lauku attīstība (EUR) | Finanšu plāns: tehniskā palīdzība (EUR) | Tehniskā palīdzība kā daļa no lauku attīstības | Finanšu plāns: lauku attīstība (EUR) | Finanšu plāns: tehniskā palīdzība (EUR) | Tehniskā palīdzība kā daļa no lauku attīstības | Izmaiņas lauku attīstības plānošanā | Izmaiņas tehniskās palīdzības plānošanā
Beļģija¹ | 487 484 306 | 5 653 734 | 1,16 % | 647 797 759 | 7 614 324 | 1,18 % | 132,89 % | 134,68 %
Bulgārija¹ | 2 642 248 596 | 39 545 031 | 1,50 % | 2 338 783 966 | 54 500 000 | 2,33 % | 88,51 % | 137,82 %
Čehijas Republika¹ | 2 857 506 354 | 13 514 430 | 0,47 % | 2 281 445 107 | 22 500 000 | 0,99 % | 79,84 % | 166,49 %
Dānija² | 577 918 796 | 23 100 024 | 4,00 % | 629 400 690 | 25 175 839 | 4,00 % | 108,91 % | 108,99 %
Vācija¹ | 9 078 378 263 | 92 685 319 | 1,02 % | 8 768 178 051 | 199 667 445 | 2,28 % | 96,58 % | 215,43 %
Igaunija | 723 736 855 | 28 586 354 | 3,95 % | 823 341 558 | 28 083 108 | 3,41 % | 113,76 % | 98,24 %
Īrija¹ | 2 494 540 590 | 2 160 000 | 0,09 % | 2 190 000 000 | 3 180 000 | 0,15 % | 87,79 % | 147,22 %
Grieķija¹ | 3 906 228 424 | 45 000 000 | 1,15 % | 4 223 960 793 | 79 723 255 | 1,89 % | 108,13 % | 177,16 %
Spānija¹ | 8 049 474 764 | 101 591 356 | 1,26 % | 8 214 328 821 | 118 952 677 | 1,45 % | 102,05 % | 117,09 %
Francija¹ | 7 584 497 109 | 49 972 316 | 0,66 % | 11 353 567 383 | 127 974 320 | 1,13 % | 149,69 % | 256,09 %
Itālija¹ | 8 985 781 883 | 191 256 136 | 2,13 % | 10 384 714 084 | 260 147 585 | 2,51 % | 115,57 % | 136,02 %
Kipra¹ | 164 563 574 | 2 913 089 | 1,77 % | 132 214 377 | 2 381 377 | 1,80 % | 80,34 % | 81,75 %
Latvija | 1 054 373 504 | 41 644 500 | 3,95 % | 1 074 576 782 | 42 983 070 | 4,00 % | 101,92 % | 103,21 %
Lietuva | 1 765 794 093 | 67 996 680 | 3,85 % | 1 613 088 240 | 57 323 530 | 3,55 % | 91,35 % | 84,30 %
Luksemburga¹ | 94 957 826 | – | 0,00 % | 100 574 600 | 1 058 045 | 1,05 % | 105,92 % | N/A
Ungārija¹ | 3 860 091 392 | 152 233 735 | 3,94 % | 3 430 667 653 | 74 055 333 | 2,16 % | 88,88 % | 48,65 %
Malta¹ | 77 653 355 | 3 063 355 | 3,94 % | 97 326 898 | 3 893 076 | 4,00 % | 125,34 % | 127,09 %
Nīderlande² | 593 197 167 | 3 251 167 | 0,55 % | 607 305 360 | 21 695 360 | 3,57 % | 102,38 % | 667,31 %
Austrija | 4 025 575 992 | 87 807 211 | 2,18 % | 3 937 551 997 | 114 181 478 | 2,90 % | 97,81 % | 130,04 %
Polija² | 13 398 928 156 | 199 950 000 | 1,49 % | 8 598 280 814 | 132 527 195 | 1,54 % | 64,17 % | 66,28 %
Portugāle¹ | 4 056 570 600 | 86 483 763 | 2,13 % | 4 057 788 354 | 77 095 212 | 1,90 % | 100,03 % | 89,14 %
Rumānija¹ | 8 124 198 745 | 100 895 834 | 1,24 % | 8 015 663 402 | 178 367 919 | 2,23 % | 98,66 % | 176,78 %
Slovēnija | 915 992 729 | 12 922 668 | 1,41 % | 837 849 803 | 24 946 000 | 2,98 % | 91,47 % | 193,04 %
Slovākija² | 1 996 908 078 | 42 238 362 | 2,12 % | 1 545 272 844 | 59 291 790 | 3,84 % | 77,38 % | 140,37 %
Somija | 2 155 018 907 | 23 082 183 | 1,07 % | 2 380 408 388 | 29 874 500 | 1,26 % | 110,46 % | 129,43 %
Zviedrija¹ | 1 953 061 954 | 64 188 151 | 3,29 % | 1 763 315 250 | 63 410 453 | 3,60 % | 90,28 % | 98,79 %
Apvienotā Karaliste¹ | 4 612 120 420 | 31 294 724 | 0,68 % | 5 190 459 683 | 67 171 685 | 1,29 % | 112,54 % | 214,64 %
Dalībvalsts kopējā/vidējā daļa³ | 96 236 802 432 | 1 513 030 122 | 1,57 % | 95 237 862 657 | 1 877 774 575 | 1,97 % | 98,96 % | 124,11 %

1Periodam no 2014. līdz 2020. gadam Komisija lauku attīstības programmu vai programmas vēl nebija apstiprinājusi vai arī bija apstiprinājusi tikai daļēji (stāvoklis 2015. gada februāra beigās).

2Periodam no 2014. līdz 2020. gadam elastīga pieeja (pārvedumi no 1. pīlāra) vēl nav iekļauta.

3Izņemot Horvātiju, kura pievienojās ES 2013. gadā un kurai nebija ELFLA izdevumu 2007.-2013. gadam; 2014.-2020. gadam tās plānotais ELFLA budžets ir 2026 miljoni EUR, ieskaitot 55 miljonus EUR tehniskajai palīdzībai.

Komisijas atbilde

Kopsavilkums

IV

Komisija uzskata, ka Regulas (EK) Nr. 1290/2005 5. pants ietver vienīgo skaidro juridisko atsauci gan Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondam (ELGF), gan Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA) Komisijas līmenī un/vai tās vārdā.

Tehniskā palīdzība jaunajā plānošanas periodā dalībvalstu līmenī ir noteikta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 59. pantu.

No regulatīvā elastīguma izrietoša izvēles brīvība ir nepieciešama, lai nodrošinātu ļoti dažādās vajadzības, ar ko saskaras valstu un reģionālās iestādes. Spēju veidošana ir lielā mērā saistīta ar konkrēta veida izmaksām, piemēram, administratīvajām izmaksām vai IT rīkiem. Tehniskās palīdzības ietvaros finansētā tehniskā palīdzība ir tieši saistīta ar lauku attīstības programmu (LAP) sagatavošanu, īstenošanu un novērtēšanu.

Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu Komisija dalībvalstīm ir nosūtījusi vispārējas pamatnostādnes un atbildīgajiem darbiniekiem ir sniegusi politiskās nostādnes, lai racionalizētu pieejas, ko izmanto sarunās par jaunajām LAP.

V

Dalībvalstīm ir jānodrošina, ka visi lauku attīstības pasākumi, kurus tās plāno īstenot, ir pārbaudāmi un kontrolējami. Šajā nolūkā dalībvalstis nosaka kontroles kārtību, kas nodrošina tām pietiekamu pārliecību, ka tiek ievēroti atbilstības kritēriji un citas saistības (Regulas (EK) Nr. 1974/2006 48. pants).

Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodā sniegto tehnisko palīdzību veiks administratīvas pārbaudes un pārbaudes uz vietas (Regulas (ES) Nr. 809/2014 62. pants), paaugstinot pārliecības līmeni attiecībā uz izdevumu atbilstību.

Tehniskās palīdzības izdevumiem jābūt izsekojamiem. Tās ietvaros finansētajiem resursiem jābūt nosakāmiem, izmantojot pareizu grāmatvedības praksi. Tāds pats princips attiecas uz citiem izdevumiem, atbalsta saņēmējiem un darbībām, ko var finansēt no citu ES fondu līdzekļiem vai ar valsts atbalstu.

VI

Gada progresa ziņojumā dalībvalstīm ir jāsniedz informācija par programmu īstenošanas kvalitāti un efektivitāti, arī par tehniskās palīdzības izmantošanu (Regulas (EK) Nr. 1974/2006 VII pielikums).

Tehniskās palīdzības izdevumi sekmē programmu netraucētu īstenošanu, kas galu galā nodrošina ieguvumus atbalsta saņēmējiem.

VII

Tehniskā palīdzība sekmē LAP īstenošanu, uzraudzību, kontroli un novērtēšanu. Tikai LAP ex-post novērtējumu kopsavilkumā būs iespējams parādīt tehniskās palīdzības ieguldījumu kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) vispārējos mērķos.

Saistībā ar tehniskās palīdzības līdzekļu izmantošanu likumdevējs izlēma dalībvalstīm ļaut rīkoties elastīgi.

VII – 1. ieteikums

Komisija pieņem šo ieteikumu un turpinās šajā saistībā izstrādāt norādījumus.

VII – 2. ieteikums

Komisija nevar pieņemt šo ieteikumu. Komisija uzskata, ka IT uzturēšana ir darbības pasākums, kas saistīts ar sistēmu atjaunināšanu un izstrādi. Saskaņā ar Komisijas 2014. gada 16. maija Eiropas strukturālo un investīciju fondu (ESI fondi) budžeta pamatnostādnēm par dalītās pārvaldības programmām attiecībā uz darbības un ar darbību nesaistītas (administratīvās) tehniskās palīdzības izmantošanu IT un revīzijas izdevumu gadījumā visu veidu IT izmaksas neatkarīgi no tā, vai tās ir saistītas ar IT izstrādi vai IT uzturēšanu, vienmēr būtu jāietver vienā un tajā pašā budžeta pozīcijā, kurā ir ietvertas to attiecīgās IT izstrādes izmaksas. Šī pieeja nostiprina budžeta disciplīnu un saskaņotību visās Komisijas budžeta dalītās pārvaldības jomās.

VII – 3. ieteikums

Komisija pieņem šo ieteikumu.

Vidējā termiņā Komisija pašreizējās ziņošanas sistēmās pieprasīs sīkāku informāciju, lai uzlabotu tehniskās palīdzības budžeta izmaksu veidu (t. i., administratīvo un darbības izmaksu) uzraudzību.

VII – 4. ieteikums

Komisija pieņem šo ieteikumu. Komisija mudinās dalībvalstis izmantot atbilstošus rādītājus tehniskās palīdzības izdevumu uzraudzīšanai, lai gan tā nenoteiks šādu uzraudzību par obligātu.

Ievads

13

Tehniskās palīdzības izdevumu apjoms tiek plānots saskaņā ar noteiktajām attiecīgajām vajadzībām. Piemēram, Regulas (ES) Nr. 1305/2014 8. panta c) apakšpunkta vi) punktā ir noteikts, ka vadošajām iestādēm ir jānodrošina, ka ir pietiekami daudz padomdevēju, kas var sniegt konsultācijas par normatīvajām prasībām un darbībām inovācijas jomā, un tas, iespējams, radīja atbilstošas papildu tehniskās palīdzības vajadzības.

Komisija ir racionalizējusi pieeju attiecībā uz tehnisko palīdzību visos ESI fondos, nosakot kopīgas normas, kas piemērojamas visiem fondiem. Šis noteikums (Regulas (ES) Nr. 1303/2013 59. pants) nedaudz paplašina uz atbalstu attiecināmo izdevumu piemērošanas jomu, ietverot komunikācijas, sadarbības tīklu veidošanas, sūdzību izskatīšanas un revīzijas darbības, kas netika izmantotas tehniskās palīdzības definīcijā iepriekšējā lauku attīstības tiesiskajā regulējumā.

16

Attiecībā uz I pīlāru visas saistības ir jāuzņemas attiecīgajā budžeta gadā, un, izņemot retus gadījumus, kad ir pieļaujama pārnešana no viena budžeta gada uz nākamo, saistībām attiecīgā gada beigās beidzas termiņš. Tomēr maksājumu veikšanas laiks var pārsniegt viena budžeta gada ietvarus.

Attiecībā uz II pīlāru plānoto tehniskās palīdzības līdzekļu izmantošanas rezultāts vēl nav pilnībā zināms, jo dalībvalstis izdevumu deklarācijas var iesniegt visa 2015. gada laikā. Dažādās dalībvalstīs ļoti atšķiras lauku attīstības piešķīruma daļa, ko tās plāno izmantot tehniskajai palīdzībai.

Apsvērumi

24

I pīlāra gadījumā dalībvalstu administratīvo izmaksu finansējums nav ietverts ELGF. Darbības fondu vai programmu atbalsta saņēmēju administratīvās izmaksas ir attiecināmas un var tikt iekļautas dalībvalstu deklarācijās, pamatojoties uz Komisijas pieņemtajiem deleģētajiem aktiem saskaņā ar jauno Regulu (ES) Nr. 1308/2013 par tirgu kopīgu organizāciju.

25

Komisija atzīst tehniskās palīdzības finansētu administratīvo izmaksu pamatotības un pārredzamības nozīmi. Lai pareizi īstenotu programmas un visbeidzot arī lauku attīstības politiku pārvaldes iestādēm ir vajadzīgi attiecīgi resursi.

26

Komisija uzskata, ka Regulas (EK) Nr. 1290/2005 5. pants ietver vienīgo skaidro juridisko atsauci gan ELGF, gan ELFLA Komisijas līmenī un/vai tās vārdā.

Tehniskā palīdzība jaunajā plānošanas periodā dalībvalstu līmenī ir noteikta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 59. pantu.

27

Neraugoties uz termina “spēju veidošana” netiešu iekļaušanu 5. pantā, visas posteņos iekļautās darbības galu galā veicina Komisijas un dalībvalstu dienestu spēju veidošanu, lai likumīgi un regulāri piemērotu KLP noteikumus.

28

Pieņemot regulas, likumdevējs izvēlējās elastīgu un plašu pieeju attiecībā uz to, kā dalībvalstis izmanto tehnisko palīdzību. Komisija nevar iejaukties šādu noteikumu piemērošanā, it sevišķi, ja izdevumi ir atzīti par attiecināmiem.

Tomēr pašreizējam plānošanas periodam Komisija ir izdevusi konkrētas pamatnostādnes dalībvalstīm, kā arī politiskās nostādnes un indikatīvus rādītājus atbildīgajiem darbiniekiem.

Tehniskās palīdzības atbalstītajām administratīvajām izmaksām ir jābūt nepārprotami saistītām ar programmas īstenošanu. Tehniskās palīdzības līdzekļu izmantošanas elastīgums maksimālās summas ietvaros neliecina par stingrības trūkumu. Saskaņā ar dalīto pārvaldību dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka ES budžets tiek izmantots, ievērojot saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principus (Finanšu regulas (ES) Nr. 966/2012 30. pants).

Tehniskās palīdzības izdevumi atbalsta dalībvalstu lauku tīkla darbības, kas ir skaidri definētas un noteiktas tiesiskajā regulējumā (Regulas (EK) Nr. 1698/2005 68. pants) un LAP.

30

Pēc Komisijas domām, tehniskās palīdzības “definīcija” un “raksturs” būtu jānosaka likumdevējam.

Tiešās pārvaldības režīma rokasgrāmatas mērķis ir sniegt norādījumus par apstiprināšanu, finanšu plūsmām, procesiem un procedūrām, ko piemēro budžeta īstenošanai, nevis izklāstīt noteikumus par budžeta piešķīrumiem starp pozīcijām.

31

Saskaņā ar Komisijas grāmatvedības sistēmām 2013. gada saistību kopējā vērtība bija EUR 21 879 114. Komisija 2007.–2013. gada plānošanas perioda beigās nostiprināja sadarbības tīklu darbības, it sevišķi saistībā ar Eiropas inovācijas partnerību. Sadarbības tīklu darbības bija arī galvenais elements, gatavojot nākamo plānošanas periodu. Kopumā sadarbības tīkli ir svarīga, uz rezultātiem vērsta darbība, kas ir politikas jēdziena pamatā. Attiecībā uz IT sistēmām jaunus un modernākus rīkus (piemēram, RDIS2, SFC) 2014.–2020. gada perioda sagatavošanai galvenokārt izstrādāja, sākot no 2012. gada, tādēļ saistītie izdevumi ir ievērojami lielāki nekā 2007. gadā. Skatīt arī atbildes uz 32.–35. punktu.

Kopējā atbilde uz 32.–35. punktu

Atbildīgie Komisijas dienesti ir finansējuši IT izdevumus no vairākiem budžeta pantiem atkarībā no attiecīgo izdevumu saistības ar pamatā esošo darbību.

Šim finansējumam izmantotie budžeta panti ir saistīti ar atbalsta izdevumu netehnisku darbības palīdzību KLP darbībām (ELGF un ELFLA tika atsevišķi finansēti no 05 01 04. panta) un tehnisku darbības palīdzību, kas tieši saistīta ar KLP darbības programmu un darbību īstenošanu (ELGF tika finansēts no 05 08 09. panta, savukārt ELFLA – no 05 04 05 02. posteņa).

IT administratīvo sistēmu izstrādi un uzturēšanu ir pakāpeniski pieņēmuši Komisijas horizontālie dienesti. Tomēr Komisija joprojām atbild par IT sistēmām, ko izmanto KLP. Iepriekš minētie budžeta panti ietver attiecīgo IT sistēmu sākotnējās izstrādes izmaksas un to uzturēšanas izmaksas. Uzturēšanas izmaksas saistītas gan ar šo sistēmu turpmāku izstrādi pēc vajadzības (uzlabojošā uzturēšana), gan ar tām nepieciešamo korektīvo uzturēšanu un darbību.

Komisija ir izdevusi pamatnostādnes par dalītās pārvaldības programmām, kurās sniegti vajadzīgie norādījumi par budžeta pozīciju, kas jāizmanto IT izdevumu (un revīzijas) gadījumā, lai panāktu atbilstošu konsekvenci attiecībā uz IT izdevumu budžeta plānošanu. Šīs pamatnostādnes būtu jāievēro attiecībā uz visu veidu IT izmaksām neatkarīgi no tā, vai tās ir IT izstrādes vai uzturēšanas izmaksas, un uzturēšanas izmaksas vienmēr būtu jāattiecina uz to pašu budžeta pozīciju, kurā iekļautas to attiecīgās IT izstrādes izmaksas. Šī pieeja nostiprina budžeta disciplīnu un saskaņotību visos dalītās pārvaldības ģenerāldirektorātos.

36

Skatīt Komisijas atbildi uz 28. punktu.

37

Skatīt Komisijas atbildi uz 28. punktu.

38

Tehniskās palīdzības izmantošanas vidējais rādītājs 2007.–2013. gada plānošanas periodā (1,57 %) un lēstais rādītājs 2014.–2020. gada plānošanas periodam (1,97 %) atspoguļo mērenus piešķīrumus dalībvalstīs un liecina, ka līdzekļi tiek tērēti tikai ar LAP īstenošanu saistītajām vajadzīgajām darbībām. Turklāt faktiskā 2007.–2013. gadā (2014. gada 31. oktobrī) izmantotā summa bija vien 70 % no pielikumā norādītajām plānotajām summām. Tādējādi tehniskajai palīdzībai no 2007.–2013. gada izpildītā budžeta ir faktiski izmantoti tikai 1,16 %.

Skatīt arī Komisijas atbildi uz 13. punktu.

Kopējā atbilde uz 40. un 41. punktu

Lauku attīstības politikas pareizai finanšu pārvaldībai un vērienīgiem politikas mērķiem ir vajadzīgas labākas administratīvās spējas dalībvalstīs. Lai nodrošinātu atbilstošu īstenošanu, lielāks resursu izmantojums tika atvēlēts administratīvo spēju uzturēšanai dalībvalstīs.

Turklāt revidēto periodu ietekmēja arī smaga ekonomikas krīze, it sevišķi konkrētās dalībvalstīs, kur valstu pārvaldes iestādes saskārās ar būtiskiem resursu samazinājumiem un trūkumu. Lai nodrošinātu politikas pareizu īstenošanu un samazinātu kļūdu īpatsvara paaugstināšanos, šīs pārvaldes iestādes pieteicās ES finansējumam ar tehniskās palīdzības atbalsta starpniecību.

43

Regulas (EK) Nr. 1698/2005 66. panta 2. punktā ir noteikts: “Pēc dalībvalstu ierosmes ELFLA attiecībā uz katru lauku attīstības programmu programmas atbalstam drīkst finansēt sagatavošanas, apsaimniekošanas, uzraudzības, novērtēšanas, informācijas un kontroles pasākumus. Šīm aktivitātēm drīkst atvēlēt līdz 4 % no katrai programmai paredzētā kopapjoma”. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 71. panta 3. punktu noteikumus par izdevumu atbilstību nosaka kompetentās valsts iestādes, ievērojot īpašus nosacījumus, kas Regulā (EK) Nr. 1698/2005 izklāstīti attiecībā uz konkrētiem lauku attīstības pasākumiem.

45

Komisija uzskata, ka apropriāciju pārdale pārvaldībai uzlabo atbalsta pieteikumu izskatīšanu un konsultāciju pakalpojumu sniegšanu LAP atbalsta saņēmējiem, it sevišķi attiecībā uz sarežģītiem ieguldījumu pasākumiem, tādējādi uzlabojot programmu vispārējo īstenošanu.

46

Tehnisko palīdzību daļēji izmanto LAP vispārējai pārvaldībai, ko lēmumu pieņēmēji uzskata par vajadzīgu atbalstu politikas īstenošanai. Tādēļ tās novērtējumā būtu jāņem vērā LAP rezultatīvie rādītāji.

47

Tehnisko palīdzību lielā mērā izmanto atbalsta saņēmēju administratīvā sloga mazināšanai, uzlabojot viņu zināšanas un informētību par programmu īstenošanu vai pilnvērtīgi izmantojot IT rīkus un e-pārvaldi. Tādēļ tehniskās palīdzības izdevumiem, pat ja tie ir daļēji paredzēti budžeta atbalstam, ir pozitīva ietekme uz atbalsta saņēmējiem.

48

Valstu pārvaldes iestādēm ekonomiski vājākās dalībvalstīs ir vajadzīgs lielāks atbalsts, lai izpildītu ES saistības un pienākumus attiecībā uz programmu īstenošanu. Šādi izdevumi ir nepieciešami, lai finansētu ar programmas īstenošanu saistītos administratīvos resursus.

Polijas tehniskās palīdzības izdevumu procentuālais īpatsvars ir samērā mazs.

49

Tehniskā palīdzība atbalsta galveno politikas mērķu īstenošanu, kuri netiktu sasniegti bez šāda finansējuma. Tādēļ Komisija uzskata, ka tehniskās palīdzības izdevumi nenovirza būtiskus resursus no politikas mērķiem, bet, gluži pretēji, nostiprina īstenošanas pasākumus dalībvalstīs.

Laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam tehniskajai palīdzībai iztērēja vien 1,16 % no izdevumiem (no maksimāli iespējamajiem 4 %). Šis samērā nelielais īpatsvars lauku attīstības izdevumos neliecina par vēlmi pēc iespējas palielināt maksājumus dalībvalstu administratīvo izmaksu segšanai.

1. izcēlums

Ņemot vērā to, ka tehniskās palīdzības budžets finansē dažus pieskaitāmos izdevumus, kas attiecināmi uz programmu īstenošanu, šādu izdevumu daļa (t. i., 1,16 %) salīdzinājumā ar politikas kopējo budžetu šķiet ļoti maza.

Komisija uzskata, ka, lai gan kontroles pasākumu izmaksas dalībvalstīs nevajadzētu palielināt, uzsvars būtu jāliek uz nepieciešamību uzlabot kontroles pasākumu kvalitāti un efektivitāti.

Lai politika būtu sekmīga, ir vajadzīgi ar pārvaldību, kontroli, informāciju, publicitāti, sadarbības tīklu uzraudzību un novērtēšanu saistīti pienākumi, un ELFLA ir jānodrošina šo pienākumu izmaksu līdzfinansēšana.

50

Komisija ar Lauku attīstības komitejas starpniecību ir dalībvalstīm nosūtījusi pamatnostādnes par tehniskās palīdzības izmantošanu 2014.–2020. gada plānošanas periodā.

51

Pielikumā ietvertās tabulas pamatā ir dalībvalstu iesniegtie LAP projekti, no kuriem lielākā daļa vēl tiek apspriesta.

Skatīt arī Komisijas atbildi uz 13. punktu.

54

Komisija dalībvalstīs veic vairākas revīzijas, lai pārbaudītu tehniskās palīdzības izdevumus. Attiecībā uz Komisijas un Eiropas Revīzijas palātas paziņotajām kļūdām veic turpmākus pasākumus un ierosina finanšu korekcijas.

Ir nostiprināts 2014.–2020. gada plānošanas perioda tiesiskais regulējums. Dalībvalstīm iesniegtais norādījumu dokuments ietver šādu ieteikumu: “Ir skaidri jānosaka ar tehniskās palīdzības starpniecību finansētās atbalsta saņēmēju administratīvās izmaksas, tostarp personāla izmaksas (administratīvo izmaksu veids un attiecināšanas kritēriji). Turklāt gadījumā, ja atbalsta saņēmēji izmanto līdzekļus arī no citiem fondiem (t. i., ESI fondiem vai ELGF), ir jānodrošina ar tehniskās palīdzības starpniecību finansēto administratīvo izmaksu pārbaudāmība un novērtējamība.”

55

Dalībvalstis tiek informētas, ka tehniskā palīdzība drīkst būt saistīta tikai ar LAP un ka ir jāpierāda ar I un II pīlāru saistīto administratīvo izmaksu un personāla izmaksu nepārprotama nodalīšana.

Skatīt arī atbildi uz 54. punktu.

2. izcēlums

Kā norādījušas Lietuvas iestādes, ministrija regulāri apstiprina atjauninātus to darbinieku sarakstus, kuri noteiktu procentuālo daļu no sava darbalaika ir norīkoti strādāt ar LAP. Maksājumu aģentūrā darbinieku darbalaika proporcionālo sadalījumu nosaka, ņemot vērā dažādus fondus, ko pārvalda aģentūra, kā arī uzticētos uzdevumus un funkcijas, apstiprinātos rīcības plānus, plānotos uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus un to izskatīšanu, pārbaudes uz vietas utt.

Attiecībā uz Ungāriju 2014. gada 19. decembrī Komisija atgādināja Ungārijas iestādēm, ka ir jāiesniedz 2014.–2020. gada plānošanas perioda tehniskās palīdzības saņēmēju saraksts. Turklāt gadījumā, ja atbalsta saņēmēji izmanto līdzekļus arī no citiem fondiem (t. i., ESI fondiem vai ELGF), ir jānodrošina finansēto administratīvo izmaksu pārbaudāmība un novērtējamība.

Attiecībā uz Austriju 2014.–2020. gada programmu sarunu laikā iestādes tika informētas, ka tehniskā palīdzība drīkst būt saistīta tikai ar LAP un ka ir jāpierāda ar I un II pīlāru saistīto administratīvo izmaksu un personāla izmaksu skaidra nodalīšana.

Polijas koeficienti tika aprēķināti, pamatojoties uz pieņēmumu, ka perioda gaitā, visticamāk, nemainītos daļa starp I un II pīlāru.

Jānorāda, ka Komisija savu revīziju gaitā ņem vērā Palātas apsvērumus. Skatīt arī atbildi uz 55. punktu.

56

Skatīt Komisijas atbildi uz 54. punktu.

3. izcēlums

Komisija divpusējās sanāksmēs un dažādos dokumentos, kas iesniegti vadošajām iestādēm saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1698/2005 82. panta 2. punkta f) apakšpunktu, ir vairākkārt uzsvērusi, cik svarīgi ir ievērot noteikumus par publisko iepirkumu.

Itālijas vadošā iestāde gada progresa ziņojumā ir sniegusi konkrētas garantijas par atbilstību, it sevišķi attiecībā uz konkurences un publiskā iepirkuma noteikumiem.

Regulas (ES) Nr. 1305/2013 62. pants paplašināja jomu, kurā neatkarīgiem ekspertiem ir jāveic un jāapstiprina aprēķini. Tas attieksies arī uz visām darbībām, kurās izmantos vienkāršoto izmaksu iespējas.

62

Valstu lauku tīklus 2014.–2020. gada plānošanas periodā uzraudzīs ar 3 konkrētiem rezultātu rādītājiem (Regulas (ES) Nr. 808/2014 IV pielikums). Attiecībā uz pārējām ar tehniskās palīdzības starpniecību finansētajām darbībām dalībvalstīm iesniegtais norādījumu dokuments ietver šādu ieteikumu: “Lai nodrošinātu atbilstību ES fondu pareizas finanšu pārvaldības vispārējiem principiem, tehniskās palīdzības izdevumu pamatā jābūt SMART darbības mērķiem (Finanšu regulas Nr. 966/2012 30. pants) saskaņā ar atbilstošu vajadzību novērtējumu. Rezultāti ir jāuzrauga un jānovērtē, pamatojoties uz rezultatīvajiem rādītājiem. Dalībvalstis tiek mudinātas noteikt īpašus papildu rādītājus attiecībā uz tehnisko palīdzību.”

4. izcēlums

LAP tiek īstenotas ar tādu pasākumu starpniecību, kuriem ir vajadzīgs atbalsts tehniskās palīdzības veidā, lai tos varētu vispārēji pareizi īstenot. Šajā ziņā Komisija šos pasākumus uzskata par politikas instrumentiem (instrumentu kopumu), savukārt tehnisko palīdzību – par transversālu darbību, kas atbalsta LAP efektīvu pārvaldību.

Nolūku uzskatīt tehnisko palīdzību par nošķiramu no pasākumiem skaidri apliecina tas, ka tie ir noteikti lauku attīstības tiesību aktu atsevišķās nodaļās. Piemēram, Regulas (ES) Nr. 1305/2013 gadījumā: III sadaļas I nodaļā ir aprakstīti pasākumi, II nodaļā – vairākiem pasākumiem kopīgi noteikumi, savukārt III nodaļā – tehniskā palīdzība un sadarbības tīklu veidošana. Tehniskā palīdzība ir skaidri nošķirta no pasākumiem. Tomēr šī nošķiršana nenozīmē, ka tehniskā palīdzība netiek uzraudzīta vai novērtēta. LAP tiek pienācīgi plānotas, uzraudzītas un novērtētas, un tehniskās palīdzības ietekme palīdz kopumā pareizi īstenot LAP un panākt efektīvus rezultātus.

Austrijas gadījumā maksājumu aģentūras izpildītais administratīvo izmaksu finansējums bija atbilstošs attiecīgajiem ES tiesību aktiem, tādēļ Komisija to apstiprināja.

63

Uzraudzības un novērtēšanas sistēma vērtē LAP vispārējos rezultātus, tādēļ programmas rezultātus neveicinošu (ar darbību nesaistītu) izmaksu pārtēriņu atspoguļotu vājāki vispārējie rezultāti. Tādēļ Komisija uzskata, ka tehniskās palīdzības ieguldījums ir netieši ietverts novērtējumā.

64

Mērķi un uzdevumi tiek attiecīgi noteikti LAP līmenī.

Skatīt arī Komisijas atbildi uz 62. punktu.

67

Dalībvalstīm ir pienākums novērtēt, kā LAP var nodrošināt vidēja termiņa un ilgtermiņa vajadzības kopumā.

Dalībvalstīm ir pienācīgi jāpamato programmu grozījumi un, ja mainās tehniskās palīdzības izdevumi, jāsniedz konkrēts pamatojums.

Turklāt Polijas piemērs parāda iespējamos sarežģījumus saistībā ar atsevišķa jēgpilna ilgtermiņa novērtējuma sagatavošanu attiecībā uz vajadzībām tehniskās palīdzības jomā.

69

Komisija neizvirzīja atsevišķus mērķus visam tehniskās palīdzības finansējumam, jo neuzskatīja to par vajadzīgu, rentablu vai samērīgu. Tomēr attiecīgos gadījumos Komisija ir izstrādājusi daudzgadu plānošanas un saistītos mērķus (novērtēšana, IT ģenerālplāns utt.).

73

Vispārējos norādījumos par vienoto uzraudzības un novērtēšanas sistēmu (VUNS) tehniskā palīdzība netika minēta atsevišķi, jo rezultātu prasības ir netieši ietvertas un vērtētas saistībā ar to pasākumu rezultātiem, kurus tās sekmē.

VUNS paredz izmantot LAP papildu rādītājus (Regulas (EK) Nr. 1698/2005 81. panta 2. punkts), kas ir jānosaka dalībvalstīm, lai varētu uzraudzīt un novērtēt LAP konkrētos aspektus. Tāpat VUNS paredzēja kopīgus novērtēšanas jautājumus attiecībā uz tehnisko palīdzību, kura ir jānovērtē vidēja termiņa un ex-post novērtējumos.

75

Ņemot vērā dažādās vajadzības, kas ietvertas tehniskās palīdzības jomā, jāpaskaidro, ka, lai uzraudzību un novērtēšanu nodalītu no tiem LAP elementiem, kurus tā sekmē, būtu vajadzīga ļoti liela un dārga sistēma samērā nelielu izdevumu pārbaudēm. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1974/2006 VII pielikumu gada progresa ziņojumā būtu jāietver informācija par vadošās iestādes un uzraudzības komitejas veiktajiem pasākumiem, lai nodrošinātu programmu īstenošanas, tostarp tehniskās palīdzības, kvalitāti un efektivitāti. Tomēr LAP novērtēšana (arī rezultātu un ietekmes novērtējumi) būtu jāveic vidēja termiņa un ex-post novērtējumos.

76

Ņemot vērā LAP lielo skaitu un dažādās ietvertās vajadzības, tiek uzskatīts, ka būtu piemērotāk, ja dalībvalstis novērtētu, kur un kā atbalsts ir vairāk nepieciešams saskaņā ar tiesību aktiem. Mērķus nosaka dalībvalstis, pamatojoties uz vajadzību novērtējumu, un līdzekļus piešķir konkrētām jomām, ko uzskata par būtiskām. Kā liecina dati, šīs jomas starp dalībvalstīm būtiski atšķiras.

77

Dalībvalstis it sevišķi ir paplašinājušas sadarbību starp maksājumu aģentūrām, lai novērtētu un novērstu esošos trūkumus īstenošanā, kuri rada lielu kļūdu īpatsvaru. Šādu sadarbību var finansēt ar tehniskās palīdzības starpniecību.

78

Skatīt Komisijas atbildi uz 75. punktu.

82

Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu viens no lauku tīklu asamblejas uzdevumiem, kas noteikts Komisijas Īstenošanas lēmuma 2014/825/ES 3. panta d) apakšpunktā, ir nodrošināt pienācīgu Eiropas lauku attīstības tīkla (ELAT) un Eiropas Inovācijas partnerības tīkla darbības uzraudzību un novērtēšanu. Minētā lēmuma 8. panta c) apakšpunktā noteikts, ka ir pastāvīgi jānovērtē ELAT un Eiropas Inovācijas partnerības tīkla darbības efektivitāte un lietderība.

Secinājumi un ieteikumi

83

Tehniskā palīdzība sekmē LAP īstenošanu, uzraudzību, kontroli un novērtēšanu. Tikai LAP ex-post novērtējumu kopsavilkumā būs iespējams parādīt tehniskās palīdzības ieguldījumu KLP vispārējos mērķos.

Saistībā ar tehniskās palīdzības līdzekļu izmantošanu likumdevējs izlēma dalībvalstīm ļaut rīkoties elastīgi.

84

Komisija uzskata, ka Regulas (EK) Nr. 1290/2005 5. pants ietver vienīgo skaidro juridisko atsauci gan ELGF, gan ELFLA Komisijas līmenī un/vai tās vārdā.

Tehniskā palīdzība jaunajā plānošanas periodā dalībvalstu līmenī ir noteikta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 59. pantu.

No regulatīvā elastīguma izrietoša izvēles brīvība ir nepieciešama, lai nodrošinātu ļoti dažādās vajadzības, ar ko saskaras valstu un reģionālās iestādes. LAP pareiza īstenošana ir lielā mērā saistīta ar vajadzīgajām izmaksām, piemēram, IT rīku administratīvajām izmaksām. Tehniskās palīdzības ietvaros finansētā tehniskā palīdzība ir tieši saistīta ar lauku attīstības programmu (LAP) sagatavošanu, īstenošanu un novērtēšanu.

Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu Komisija dalībvalstīm ir nosūtījusi vispārējas pamatnostādnes un atbildīgajiem darbiniekiem ir sniegusi politiskās nostādnes, lai racionalizētu pieejas, ko izmanto sarunās par jaunajām LAP.

85

Saskaņā ar Komisijas ESI fondu budžeta pamatnostādnēm par dalītās pārvaldības programmām attiecībā uz darbības un ar darbību nesaistītas (administratīvās) tehniskās palīdzības izmantošanu IT un revīzijas izdevumu gadījumā visu veidu IT izmaksas neatkarīgi no tā, vai tās ir saistītas ar IT izstrādi vai IT uzturēšanu, vienmēr būtu jāietver vienā un tajā pašā budžeta pozīcijā, kurā ir ietvertas to attiecīgās IT izstrādes izmaksas. Šī pieeja nostiprina budžeta disciplīnu un saskaņotību visās Komisijas budžeta dalītās pārvaldības jomās. Attiecībā uz tehnisko palīdzību pēc dalībvalstu iniciatīvas algas ir attiecināmi izdevumi, ja resursi, kas saņem šīs algas, ir tieši saistīti ar LAP īstenošanu. Šajā saistībā dalībvalstīm nosūtītajā norādījumu dokumentā par tehniskās palīdzības izmantošanu 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir ietverta konkrēta informācija par to, kā attiecināt un finansēt personāla izmaksas.

86

Komisija mudina dalībvalstis nodrošināt, lai ar tehniskās palīdzības starpniecību finansētās atbalsta saņēmēju administratīvās izmaksas, tostarp personāla izmaksas, tiktu skaidri noteiktas. Turklāt gadījumā, ja atbalsta saņēmēji izmanto līdzekļus arī no citiem fondiem (t. i., ESI fondiem vai ELGF), ir jānodrošina ar tehniskās palīdzības starpniecību finansēto administratīvo izmaksu pārbaudāmība un novērtējamība¹.

1. ieteikums

Komisija pieņem šo ieteikumu un turpinās šajā saistībā izstrādāt norādījumus.

2. ieteikums

Komisija nevar pieņemt šo ieteikumu. Komisija uzskata, ka IT uzturēšana ir darbības pasākums, kas saistīts ar sistēmu atjaunināšanu un izstrādi. Saskaņā ar Komisijas 2014. gada 16. maija ESI fondu budžeta pamatnostādnēm par dalītās pārvaldības programmām attiecībā uz darbības un ar darbību nesaistītas (administratīvās) tehniskās palīdzības izmantošanu IT un revīzijas izdevumu gadījumā visu veidu IT izmaksas neatkarīgi no tā, vai tās ir saistītas ar IT izstrādi vai IT uzturēšanu, vienmēr būtu jāietver vienā un tajā pašā budžeta pozīcijā, kurā ir ietvertas to attiecīgās IT izstrādes izmaksas. Šī pieeja nostiprina budžeta disciplīnu un saskaņotību visās Komisijas budžeta dalītās pārvaldības jomās.

3. ieteikums

Komisija pieņem šo ieteikumu.

Vidējā termiņā Komisija pašreizējās ziņošanas sistēmās pieprasīs sīkāku informāciju, lai uzlabotu tehniskās palīdzības budžeta izmaksu veidu (t. i., administratīvo un darbības izmaksu) uzraudzību.

91

Tā kā tehniskā palīdzība ir transversāla atbalsta darbība, tās izdevumu uzraudzība un novērtēšana ir ietverta programmu vispārējā uzraudzībā un novērtēšanā.

Tehniskajai palīdzībai piemēro īpašus finanšu rezultātu rādītājus.

92

Rīka potenciālā efektivitāte nav atkarīga no tā, vai pastāv sistēma tā ietekmes novērtēšanai.

4. ieteikums

Komisija pieņem šo ieteikumu.

Komisija mudinās dalībvalstis izmantot atbilstošus rādītājus tehniskās palīdzības izdevumu uzraudzīšanai, lai gan tā nenoteiks šādu uzraudzību par obligātu.

1Tehniskās palīdzības norādījumu dokuments (2014.–2020. gads).

QJ-AB-15-003-LV-E  1977-5717

Tehnisko palīdzību tradicionāli saista ar specializētām zināšanām un finansējumu, ko sniedz, lai palīdzētu valdības departamentiem īstenot politiku. Šajā revīzijā Palāta pārbaudīja ES tehniskās palīdzības izdevumus lauksaimniecībā un lauku attīstībā 2007.–2013. gadā. Palāta secināja, ka ir notikusi nobīde no izpratnes par tehnisko palīdzību kā “spēju veidošanu” uz atbalstu regulārām administratīvajām izmaksām. Šā iemesla dēļ un arī tāpēc, ka nav pienācīgas darbības rezultātu novērtēšanas sistēmas, ne Komisija, ne dalībvalstis nespēj pierādīt, cik liela ir bijusi tehniskās palīdzības ietekme uz KLP.