CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tel. +352 4398-1

E-mail: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).

Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2015

Print | ISBN 978-92-872-2252-7 | ISSN 1831-0966 | doi:10.2865/353600 | QJ-AB-15-004-RO-C
PDF | ISBN 978-92-872-2285-5 | ISSN 1977-5806 | doi:10.2865/34513 | QJ-AB-15-004-RO-N
EPUB | ISBN 978-92-872-2269-5 | ISSN 1977-5806 | doi:10.2865/114255 | QJ-AB-15-004-RO-E

© Uniunea Europeană, 2015

Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei. Pentru utilizarea sau reproducerea în orice fel a figurii 1, trebuie să se solicite acordul direct de la deținătorul drepturilor de autor.

CUM VĂ PUTEȚI PROCURA PUBLICAȚIILE UNIUNII EUROPENE?

Publicații gratuite:

•un singur exemplar:
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•mai multe exemplare/postere/hărți:
de la reprezentanțele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),
de la delegațiile din țările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)
sau contactând rețeaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).

(*)Informațiile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).

Publicații contra cost:

•pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

RO
2015

nr. 05

Raportul special

Reprezintă instrumentele
financiare o soluție de
succes și de perspectivă
pentru domeniul
dezvoltării rurale?

[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4) al doilea paragraf TFUE]

Echipa de audit

Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor audituri ale performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului UE sau aspecte specifice legate de gestiune. Curtea selectează și concepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile existente la adresa performanței sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate și interesul existent în mediul politic și în rândul publicului larg.

Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera de audit I – condusă de doamna Rasa Budbergytė, membră a Curții de Conturi Europene – cameră specializată pe domeniile de cheltuieli aferente conservării și gestionării resurselor naturale. Auditul a fost condus de doamna Kersti Kaljulaid, membră a Curții de Conturi Europene, beneficiind de sprijinul unei echipe formate din: Peeter Lätti, șef de cabinet; Helder Faria Viegas, șef de unitate; Bertrand Tanguy, coordonator al echipei de audit; Jan Huth, coordonator adjunct al echipei de audit; Christine Kleinsasser, auditor; Ioannis Papadakis, auditor; Roberto Resegotti, auditor; și Jolanta Zemailaite, auditor.

De la stânga la dreapta: J. Zemailaite, I. Papadakis, B. Tanguy, R. Resegotti, K. Kaljulaid, H. Faria Viegas, J. Huth, C. Kleinsasser.

Cuprins

Acronime și termeni tehnici

Sinteză

Introducere

Audituri anterioare ale Curții

Justificarea pentru instrumentele financiare

Evoluții recente

Instrumentele financiare în domeniul dezvoltării rurale

Gestiunea instrumentelor financiare în domeniul dezvoltării rurale

Sfera și abordarea auditului

Observații

Au fost constituite și capitalizate în mod corespunzător instrumentele financiare în perioada de programare 2007-2013?

Cadrul de programare nu a fost conceput în mod satisfăcător

Normele privind efectuarea cheltuielilor sunt totuși avantajoase pentru statele membre

Supracapitalizarea considerabilă a instrumentelor financiare

Au înregistrat rezultate bune instrumentele financiare în perioada 2007-2013?

Instrumentele financiare au avut rezultate nesatisfăcătoare în ceea ce privește rata de reînnoire a fondurilor

Rareori se obține un efect de pârghie, iar crearea unora dintre fonduri a avut loc cu prea mare întârziere

Monitorizarea instrumentelor financiare în cursul perioadei 2007-2013 nu a pus la dispoziție suficiente informații relevante referitoare la performanța realizată

Au fost prevăzute condiții adecvate de lichidare și de ieșire din instrumentele financiare în perioada 2007-2013?

Închiderea programelor nu fusese încă bine pregătită și existau diferențe de interpretare a dispozițiilor între statele membre și Comisie

Lipsa de claritate a dispozițiilor privind politica de ieșire din instrumentele financiare

Are cadrul aplicabil perioadei 2014-2020 potențialul de a aduce îmbunătățirile necesare instrumentelor financiare?

Au apărut unele îmbunătățiri importante în noul cadru juridic,…

… dar persistă anumite obstacole

Concluzii și recomandări

Anexa I | – | Estimarea supracapitalizării fondurilor de garantare la 31 decembrie 2013, pe baza coeficienților de expunere la risc
Anexa II | – | Imagine de ansamblu a principalelor deficiențe care reduc performanța instrumentelor financiare auditate

Răspunsul Comisiei

Acronime și termeni tehnici

Acronime

FEADR: Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală.

Fonduri ESI: Fondurile structurale și de investiții europene (European Structural and Investment Funds).

Termeni tehnici

Acord de finanțare: acord între un stat membru (sau o autoritate de management) și un administrator de fond, în care se stabilesc termenii și condițiile de finanțare.

Administrator al fondului: organism responsabil de punerea în aplicare a unei strategii de investiții și de administrarea unui portofoliu de investiții legate de un instrument financiar.

Agenție de plăți: organism național sau regional responsabil de evaluarea, calcularea și plata subvențiilor agricole.

Autoritate de management: organism național sau regional desemnat de statul membru să gestioneze un program de dezvoltare rurală.

Axă (axe): grup coerent de măsuri, cu obiective specifice care rezultă direct din punerea în aplicare a acestor măsuri și care contribuie la realizarea unuia sau a mai multor obiective ale politicii de dezvoltare rurală. De exemplu, măsurile din cadrul axei 1 contribuie la ameliorarea competitivității în sectoarele agricol și forestier, în timp ce măsurile din cadrul axei 3 urmăresc să contribuie la calitatea vieții în mediul rural și la diversificarea economiei rurale.

Beneficiar final: persoană sau entitate care primește sprijin prin intermediul unui instrument financiar.

Coeficient de expunere la risc: limita maximă considerată acceptabilă, în administrarea unui fond de garantare, până la care se poate acoperi riscul de nerambursare a creditelor. De exemplu, coeficientul de expunere la risc ar fi de 1/5 în cazul în care s-ar anticipa că o proporție maximă de 20 % din garanții s-ar putea găsi în situație de executare ca urmare a nerambursării creditelor.

Efect de pârghie: calculat aici ca raport între suma în euro reprezentând fondurile (atât din surse publice, cât și din surse private) care au fost blocate cu titlu de garanții ori s-au plătit pentru a finanța activități rurale și suma în euro reprezentând totalul fondurilor publice (atât din partea UE, cât și din partea statelor membre).

Fond reînnoibil: sistem prin care banii care fac parte din capitalul de dotare al instrumentelor financiare sunt reutilizați sau „reciclați” după ce au fost deja utilizați o dată.

Fonduri de capital de risc: fonduri private cu scop lucrativ care investesc capital, de obicei în întreprinderi noi cu potențial mare și cu grad ridicat de risc.

Fonduri de garantare: aceste fonduri acordă garanții financiare în cazul solicitării de credite de către întreprinderi sau organizații rurale, facilitându-le astfel obținerea de finanțare din partea băncilor. Se consideră că aceste fonduri „se reînnoiesc” deoarece, pe măsură ce promotorii diverselor proiecte își rambursează împrumutul, garanțiile sunt deblocate și se pot emite noi garanții. Fondurile de garantare se reînnoiesc cu un anumit factor de multiplicare a capitalului de dotare.

Fonduri de împrumut: fonduri care acordă bani sub formă de împrumut pentru proiecte de dezvoltare a întreprinderilor mici. Se consideră că aceste fonduri „se reînnoiesc” deoarece banii devin disponibili pentru noi împrumuturi pe măsură ce diferitele proiecte rambursează creditele anterioare.

Garanție: angajament asumat de un terț (garantul) de a achita datoriile unui împrumutat. În cazul în care împrumutații nu pot rambursa ei înșiși datoriile, răspunderea achitării acestora revine garantului.

Gestiune partajată: una dintre modalitățile de execuție a bugetului UE. Se consideră că gestionarea este „partajată” atunci când proiectele finanțate de UE sunt gestionate de organisme naționale sau regionale (în speță, „autoritățile de management”). Comisia are responsabilități de supraveghere.

Lichidare: în contextul închiderii programelor de dezvoltare rurală la sfârșitul perioadei de programare, procedura aplicată fondului cu scopul de a se determina suma eligibilă pentru cofinanțare din partea FEADR.

Măsură: sistem de ajutor financiar pentru punerea în aplicare a unei politici. Măsurile de investiții sunt măsuri prin care se oferă sprijin financiar pentru achiziționarea de utilaje și echipamente, pentru lucrări de construcții și/sau pentru alte lucrări.

Perioadă de programare: perioadă acoperită de un program de dezvoltare rurală.

Rată de plată către beneficiarii finali: în cazul fondurilor de împrumut, proporția din capitalul investit în fond care este vărsată beneficiarilor finali. În cazul fondurilor de garantare, proporția din capitalul investit în fond care este utilizată pentru a garanta împrumuturi acordate beneficiarilor finali.

Realizări și rezultate: realizările constituie activități realizate direct prin intermediul instrumentelor financiare. De exemplu, „numărul de garanții emise” constituie o realizare a unui fond de garantare. Rezultatele reprezintă efecte directe sau schimbări care rezultă în urma implementării unui proiect. De exemplu, obținerea unui credit de la o bancă constituie un „rezultat” în favoarea beneficiarilor finali.

Supracapitalizare: situație care apare atunci când cuantumul transferat capitalului unui instrument de inginerie financiară este prea mare în raport cu totalul sumelor care sunt efectiv acordate beneficiarilor finali sub formă de împrumuturi sau de garanții emise.

Sinteză

I

Instrumentele financiare (cunoscute până în 2014 sub numele de „instrumente de inginerie financiară”) au fost puse în aplicare pentru prima dată în domeniul agriculturii în perioada de programare 2000-2006 și folosirea lor a fost extinsă în perioada 2007-2013, cu scopul de a ajuta agricultorii și întreprinderile rurale de mici dimensiuni să obțină finanțare privată pentru proiecte de investiții rurale. Aceste instrumente, implementate sub formă de fonduri de împrumut și de fonduri de garantare, sunt menite, pe de o parte, să atragă un capital public și/sau privat suplimentar (efectul de pârghie) și, pe de altă parte, să permită reutilizarea alocărilor inițiale de fonduri (factorul de reînnoire). Până la sfârșitul anului 2013, UE și statele membre contribuiseră cu aproximativ 700 de milioane de euro la instrumentele financiare din domeniul dezvoltării rurale.

II

Cadrul aplicabil instrumentelor financiare a fost prelungit și în perioada 2014-2020, în care Comisia intenționează să maximizeze impactul fondurilor UE. Aceasta preconizează, de asemenea, că gradul de utilizare a instrumentelor va crește în anii următori și invită statele membre să își asume angajamentul că vor apela într-o măsură mai mare la aceste instrumente, cel puțin de două ori mai mult decât în prezent, în anumite domenii-cheie de investiții.

III

Prin intermediul acestui audit, Curtea a încercat să ofere un răspuns la întrebarea dacă instrumentele financiare au reprezentat o soluție de succes în domeniul dezvoltării rurale și dacă se vor bucura de succes în viitor. Pentru a răspunde la această întrebare, Curtea a încercat să stabilească dacă instrumentele au fost bine concepute și gestionate în perioada de programare 2007-2013 și în ce măsură modificările introduse pentru perioada 2014-2020 erau susceptibile să aibă un impact semnificativ asupra principalelor deficiențe identificate.

IV

Concluzia Curții este că, per ansamblu, instrumentele financiare nu s-au dovedit a fi o soluție de succes în domeniul dezvoltării rurale și, cu toate că perioada 2014-2020 prezintă un potențial promițător, obținerea impactului dorit va reprezenta o provocare semnificativă. Curtea a remarcat că argumentele aduse în favoarea creării instrumentelor financiare în perioada de programare 2007-2013 nu erau clare și că aceste instrumente au fost supracapitalizate. În special, cadrul juridic nu a ținut seama de caracteristicile politicii de dezvoltare rurală și nu s-a procedat la realizarea unei evaluări a nevoilor reale.

V

Curtea a concluzionat, de asemenea, că nu erau disponibile informații cuantificabile fiabile care să justifice tipul de instrument financiar creat, să determine care era cererea de instrumente financiare în domeniul agriculturii și să demonstreze că cuantumul de capital alocat fondului în cauză era adecvat. Conform estimării Curții, fondurile de garantare erau supracapitalizate cu 370 de milioane de euro la sfârșitul anului 2013.

VI

Curtea a ajuns, de asemenea, la concluzia că instrumentele financiare nu au funcționat conform așteptărilor și, în consecință, nu și-au atins potențialul maxim în ceea ce privește efectul de pârghie și efectul de reînnoire. Această situație este explicată parțial de întârzierile în implementare (faptul că instrumentele financiare au fost create cu întârziere sau nu au fost create la momentul oportun). Mai mult, cadrul juridic al UE nu conținea dispoziții adecvate care să încurajeze obținerea efectelor benefice scontate. În fine, nici Comisia, nici statele membre nu introduseseră sisteme adecvate de monitorizare care să furnizeze date fiabile cu ajutorul cărora să se poată determina dacă instrumentele și-au atins obiectivele în mod eficace.

VII

Analiza Curții a inclus o examinare a politicii de lichidare și a politicii de ieșire referitor la instrumentele financiare. Curtea concluzionează că, în perioada 2007-2013, nu au fost prevăzute condiții precise pentru determinarea soldului instrumentelor financiare care trebuie plătit la sfârșitul perioadei de programare și nici condiții legate de politica de ieșire referitor la aceste instrumente, în principal din cauza absenței unor norme și orientări clare din partea Comisiei cu privire la aceste aspecte.

VIII

Potrivit constatărilor Curții, cadrul aplicabil perioadei 2014-2020 are potențialul de a iniția îmbunătățirile necesare. Totuși, există încă anumite obstacole care împiedică utilizarea pe scară mai largă a instrumentelor financiare și, deși noul cadru juridic cuprinde noi dispoziții specifice pentru limitarea problemei recurente a supracapitalizării, riscul poate să fie în continuare prezent. În plus, nu s-a pus un accent suficient pe efectele pe termen lung și instrumentele financiare riscau să fie în continuare prea dependente de finanțările nerambursabile. Nu în ultimul rând, unele aspecte esențiale legate de performanță, precum efectul de pârghie și efectul de reînnoire, nu au fost abordate în mod corespunzător.

IX

Curtea formulează următoarele recomandări:

(a)Comisia ar trebui:

•să stimuleze într-o mai mare măsură statele membre să creeze instrumente financiare pentru dezvoltarea rurală, prin identificarea provocărilor, a caracteristicilor specifice și a obstacolelor întâmpinate în acest domeniu și să încurajeze în mod activ statele membre să utilizeze astfel de instrumente atunci când este necesar;

•să ofere orientări și să promoveze în mod activ calitatea evaluărilor ex ante obligatorii realizate de statele membre, menite să servească drept instrumente esențiale pentru evitarea supracapitalizării;

•să stabilească standarde și niveluri-țintă adecvate pentru efectul de pârghie și pentru efectul de reînnoire;

•să ofere în timp util norme precise și funcționale de punere în aplicare înainte de închiderea perioadei de programare 2007-2013 (inclusiv cu referire la politica de ieșire cu privire la instrumentele financiare);

(b)Comisia și statele membre ar trebui să adopte norme clare care să reglementeze tranziția între perioadele de programare;

(c)statele membre ar trebui:

•să aibă în vedere stabilirea unui anumit procent din bugetul disponibil al FEADR pentru instrumentele financiare și să facă aceste instrumente mai atractive, în condiții clar definite, decât finanțările nerambursabile;

•să valideze coeficientul de expunere la risc apelând la o expertiză tehnică adecvată, pentru a se evita supracapitalizarea;

•să pună în aplicare noile dispoziții legislative în așa fel încât să se asigure nivelul cel mai ridicat de flexibilitate, de exemplu prin crearea unui instrument financiar unic (care să ofere atât împrumuturi, cât și garanții), capabil să răspundă tuturor tipurilor de nevoi de finanțare;

•atunci când evaluează cererile de finanțare, să acorde o atenție deosebită apariției unui potențial efect de balast (deadweight) sau de dislocare, aplicând indicatori adecvați în acest sens. În cazul prezenței unor astfel de riscuri, instrumentele financiare ar putea deveni opțiunea preferată;

•să examineze modalitatea optimă de combinare a finanțărilor nerambursabile și a instrumentelor financiare în scopul obținerii celui mai bun raport costuri-beneficii, prin optimizarea efectului de pârghie/de reînnoire.

Introducere

01

Instrumentele financiare (cunoscute până în 2014 sub numele de „instrumente de inginerie financiară”) reprezintă instrumente bugetare dezvoltate de UE pentru a da beneficiarilor posibilitatea de a obține finanțare sub formă, de exemplu, de împrumuturi, de garanții sau de participare la capital. Ele diferă de ajutoarele nerambursabile în principal prin faptul că sunt rambursabile, așa cum se arată în figura 1.

02

Instrumentele financiare au fost utilizate în aproape toate domeniile majore ale bugetului UE (pentru politicile interne gestionate la nivel central de către Comisie sau în comun cu instituțiile financiare, pentru politicile de coeziune și de dezvoltare rurală, în cazul cărora gestiunea fondurilor este partajată între Comisie și statele membre, precum și pentru politicile externe¹).

03

În ceea ce privește domeniile care fac obiectul gestiunii partajate, instrumentele financiare au fost utilizate îndeosebi în cadrul politicii de coeziune. Au existat peste 941 de instrumente financiare în acest domeniu de politică, iar sprijinul de la bugetul UE și contribuțiile naționale la aceste instrumente reprezentau, cumulat, 14,3 miliarde de euro la sfârșitul exercițiului 2013².

Figura 1

Comparație între schemele de finanțare pe bază de ajutoare nerambursabile și instrumentele financiare

Sursa: INTERACT, Financial Instruments in European Territorial Cooperation Programmes (Instrumentele financiare în cadrul programelor de cooperare teritorială europeană), 2013.

Audituri anterioare ale Curții

04

Până în prezent, instrumentele financiare au făcut obiectul auditului Curții cu precădere în domeniul politicii de coeziune³. Parlamentul European a solicitat Curții de Conturi să procedeze la un audit al acestor instrumente în toate domeniile de politică⁴. Prezentul raport dă curs acestei solicitări în ceea ce privește domeniul dezvoltării rurale. Până la sfârșitul anului 2013, în acest domeniu, statele membre contribuiseră cu aproximativ 700 de milioane de euro la instrumentele financiare.

Justificarea pentru instrumentele financiare

05

Atunci când bugetele publice sunt afectate de constrângeri fiscale, realizarea unui număr mai mare de investiții cu mai puțini bani publici este de o importanță crucială. Instrumentele financiare au potențialul de a îmbunătăți utilizarea resurselor publice limitate prin faptul că, din același buget limitat, se furnizează fonduri pentru un număr mai mare de investiții. Principiul de funcționare este acela că fondurile vor reutiliza alocarea inițială de resurse financiare care au fost întrebuințate pentru constituirea lor (factorul de reînnoire) și că vor stimula într-o mai mare măsură realizarea obiectivelor urmărite de politică prin atragerea de capital public sau privat suplimentar (efectul de pârghie). Argumentația pe care se sprijină instrumentele financiare este prezentată în caseta 1.

Caseta 1

Justificarea pentru instrumentele financiare

„Urmărirea obiectivelor de politică ale UE: Instrumentele financiare inovatoare urmăresc obiective de politică specifice ale UE prin asigurarea finanțării necesare pentru domeniile care prezintă interes pentru UE […]. Acestea vizează corectarea eșecurilor/imperfecțiunilor de pe piață care se află la originea unei finanțări insuficiente a unor astfel de domenii din surse de pe piață, de exemplu deoarece domeniul respectiv este perceput ca fiind prea riscant de către sectorul privat.”⁵

„Mobilizarea investițiilor: Prin colaborarea cu sectorul privat în ceea ce privește instrumentele financiare inovatoare, se poate amplifica impactul bugetului UE, ceea ce permite efectuarea unui număr mai mare de investiții strategice, consolidându-se, astfel, potențialul de creștere al UE.”⁶

„Efectul multiplicator al bugetului UE: Mai mult, un efect multiplicator suplimentar se obține pe durata de viață a instrumentului financiar inovator, dacă rambursările de capital sau de dobânzi, precum și încasările de pe urma unei investiții pot fi reutilizate în scopul instrumentului. Acest caracter „repetitiv” poate lărgi considerabil sfera de aplicare a instrumentelor.”⁷

06

Consiliul⁸ și Comisia au preconizat că rata de utilizare a instrumentelor financiare va crește în cursul cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020, comparativ cu rata înregistrată în perioada 2007-2013.

07

În rezoluția sa privind descărcarea de gestiune pentru exercițiul financiar 2010⁹, Parlamentul European a subliniat faptul că Comisia promovase o utilizare mai intensă a instrumentelor financiare pentru următorul cadru financiar multianual¹⁰.

Evoluții recente

08

În comunicarea sa recentă intitulată „Un plan de investiții pentru Europa”¹¹, Comisia își face cunoscută intenția de a maximiza impactul exercitat de fondurile UE. Prin urmare, pentru perioada de programare 2014-2020, ea invită statele membre să își mărească sensibil gradul de utilizare a instrumentelor financiare în domenii esențiale de investiții din cadrul fondurilor ESI¹², pentru a se asigura cel puțin dublarea per total a fondurilor utilizate. În acest sens, Comisia recomandă, printre altele, stabilirea unor procente-țintă pentru gradul de utilizare a instrumentelor¹³.

Instrumentele financiare în domeniul dezvoltării rurale

09

Politica de dezvoltare rurală a Uniunii Europene este pusă în aplicare prin intermediul unor programe de dezvoltare rurală. Fiecare dintre aceste programe acoperă o perioadă de șapte ani. Instrumentele financiare au fost introduse în politica de dezvoltare rurală începând cu anul 2000.

10

Principalul act legislativ aplicabil acestui domeniu pentru perioada de programare 2007-2013 este Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei¹⁴, care prevedea trei tipuri de instrumente financiare: fonduri de capital de risc, fonduri de garantare și fonduri de împrumut. Situația în realitate a fost următoarea: statele membre au constituit 11 fonduri de garantare [în Bulgaria, Franța (Corsica), 8 regiuni din Italia și România] și 3 fonduri de împrumut (în Grecia, Letonia și Lituania) între 2009 și 2014, dar niciun fond de capital de risc (a se vedea figura 2).

Figura 2

Instrumentele financiare în domeniul dezvoltării rurale în perioada de programare 2007-2013

Sursa: Date din contractele de finanțare relevante.

11

Statele membre recurg la instrumente financiare pentru a direcționa resurse financiare către activități din cadrul axelor 1 și 3 din programele de dezvoltare rurală, fiind vizate măsuri precum modernizarea exploatațiilor agricole, creșterea valorii adăugate a produselor agricole și forestiere sau înființarea și dezvoltarea de întreprinderi. Fondurile de garantare acordă garanții financiare în cazul solicitării de credite de către întreprinderi sau organizații, pentru ca acestea să obțină mai ușor finanțare din partea băncilor. Pe măsură ce promotorii proiectelor rambursează împrumuturile, garanțiile sunt deblocate și se pot emite noi garanții. Fondurile de împrumut acordă finanțare sub formă de împrumut pentru proiecte de dezvoltare a întreprinderilor. Fondurile devin disponibile pentru noi împrumuturi pe măsură ce diferitele proiecte rambursează creditele anterioare.

12

Din suma totală de 700 de milioane de euro¹⁵ cu care s-a contribuit la instrumentele financiare (a se vedea punctul 4), fondurile publice au reprezentat 564 de milioane de euro, din care contribuția UE s-a ridicat la aproximativ 440 de milioane de euro. În figura 3 sunt prezentate alocările pe state membre.

Figura 3

Finanțarea instrumentelor financiare la sfârșitul anului 2013

Sursa: Date din planurile de afaceri, rapoartele relevante pe 2013 privind progresele înregistrate și calculele realizate de Curtea de Conturi Europeană.

Gestiunea instrumentelor financiare în domeniul dezvoltării rurale

13

Gestiunea instrumentelor financiare este partajată de Comisie și statele membre. Comisia evaluează și aprobă programele de dezvoltare rurală elaborate și transmise de statele membre, acestora revenindu-le responsabilitatea de a adopta toate dispozițiile legale, administrative și de reglementare necesare pentru a se asigura funcționarea corectă a instrumentelor financiare. Principalii patru actori din statele membre sunt autoritatea de management (în general, ministerul agriculturii), administratorul fondului, instituțiile financiare (de exemplu, bănci și instituții de credit) și beneficiarii finali (de exemplu, exploatații agricole sau societăți de prelucrare a produselor agroalimentare).

14

Autoritățile de management asigură conceperea instrumentelor financiare și supravegherea lor. Administratorii fondurilor au obligația de a pune în aplicare strategia de investiții și de a verifica dacă investițiile își ating cu adevărat obiectivele vizate. Instituțiile financiare evaluează viabilitatea economică a proiectelor prezentate și analizează bonitatea beneficiarilor finali. Aceștia din urmă încheie contracte (de împrumut sau de garantare) cu administratorii fondurilor și/sau cu instituții financiare. Beneficiarii finali au, de asemenea, responsabilitatea de a executa efectiv investițiile și de a rambursa banii instituțiilor financiare în conformitate cu prevederile contractelor lor.

15

Responsabilitățile și sarcinile specifice ale diverșilor actori depind, de asemenea, de tipul de instrument financiar aplicat, având în vedere că fondurile de împrumut funcționează în mod diferit față de fondurile de garantare. De exemplu, în cazul fondurilor de împrumut, există ieșiri de capital, ceea ce nu este cazul fondurilor de garantare, cu excepția cazului în care beneficiarul nu își îndeplinește obligațiile de plată.

Instrumentele financiare pe scurt

οInstrumente rambursabile: banii pot fi reutilizați în domeniile vizate de program. Efectul reînnoibil este important într-o perioadă în care bugetele publice sunt limitate.

οUn alt efect major scontat este acela de atragere de capital privat suplimentar în scopul atingerii obiectivelor urmărite de politicile UE: acest efect este cunoscut sub denumirea de efect de pârghie.

οNu există suficientă experiență cu aceste instrumente în domeniul dezvoltării rurale, importanța lor financiară fiind și ea redusă în domeniul acesta, deoarece, până în prezent, principalul domeniu vizat de instrumentele financiare a fost coeziunea.

οPredomină fondurile de garantare, dar au fost constituite și unele fonduri de împrumut.

οResponsabilitățile de gestionare sunt împărțite între Comisie și statele membre.

οComisia promovează utilizarea instrumentelor financiare, însă sunt întâmpinate anumite dificultăți, precum și riscuri, în ceea ce privește implementarea.

1În conformitate cu cadrul financiar multianual pentru perioada 2007-2013, un procent de puțin peste 1 % din bugetul UE (13,6 miliarde de euro) a fost alocat pentru instrumentele financiare din domeniul politicilor interne și din cel al politicilor de coeziune.

2Raportul Comisiei privind progresele obținute în finanțarea și implementarea instrumentelor de inginerie financiară care sunt raportate de autoritățile de management în conformitate cu articolul 67 alineatul (2) litera (j) din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO L 210, 31.7.2006, p. 25), perioada de programare 2007-2013, situația la 31 decembrie 2013. Document datat 19 septembrie 2014 și identificat cu referința EGESIF_14-0033-00.

3A se vedea, de exemplu, Raportul special nr. 2/2012: „Instrumentele financiare cofinanțate de Fondul european de dezvoltare regională în vederea sprijinirii IMM-urilor”. Concluzia principală a fost că „eficacitatea și eficiența măsurilor au fost diminuate de o serie de deficiențe importante, care își au sursa principală în caracterul neadecvat al actualului cadru de reglementare a fondurilor structurale” (http://eca.europa.eu).

4Rezoluția Parlamentului European din 10 mai 2012 conținând observațiile ce fac parte integrantă din deciziile privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia și agențiile executive (punctul 20).

5COM(2011) 662 final din 19 octombrie 2011: „Un cadru pentru noua generație de instrumente financiare inovatoare – platformele de capital propriu și platformele de datorie ale UE”.

6COM(2011) 500 final din 29 iunie 2011: „Un buget pentru Europa 2020”.

7COM(2011) 662.

8A se vedea, de exemplu, punctul 26 din concluziile Consiliului European (24/25 octombrie 2013) (EUCO 169/13), în care se afirmă că: „negocierile pentru programarea fondurilor structurale și de investiții europene ar trebui să fie utilizate pentru sporirea substanțială a sprijinului global acordat de UE din aceste fonduri pentru instrumente financiare bazate pe efectul de pârghie pentru IMM-uri în perioada 2014-2020, oferind totodată un sprijin cel puțin dublu în țările în care condițiile rămân restrictive.”

9Decizia Parlamentului European din 10 mai 2012 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia [COM(2011) 473 final – C7-0256/2011 – 2011/2201(DEC)] P7_TA(2012)0153.

10COM(2011) 662 final, ibidem.

11COM(2014) 903 final din 26 noiembrie 2014.

12Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime.

13Statelor membre li se recomandă să repartizeze, prin instrumente financiare, un anumit procentaj din alocările prevăzute în acordurile lor de parteneriat fiecărui domeniu-cheie de investiții, după cum urmează: 50 % pentru sprijinirea IMM-urilor, 20 % pentru măsuri de reducere a CO₂, 10 % în domeniul tehnologiilor informației și comunicațiilor, 10 % în domeniul transporturilor sustenabile, 5 % pentru sprijinirea cercetării, dezvoltării și inovării și 5 % în domeniul mediului și al utilizării eficiente a resurselor.

14Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei din 15 decembrie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 368, 23.12.2006, p. 15).

15În acest total era inclusă suma de 138 de milioane de euro reprezentând fonduri private plătite fondului de împrumut din Grecia în plus față de fondurile publice în valoare de 115 milioane de euro.

Sfera și abordarea auditului

16

Acest audit a urmărit să verifice dacă instrumentele financiare puse în aplicare în cadrul politicii de dezvoltare rurală au fost bine concepute și gestionate în perioada de programare 2007-2013. În plus, au fost aprobate recent și principalele regulamente ale UE pentru perioada de programare 2014-2020 aferentă dezvoltării rurale. Acest lucru a permis Curții să analizeze măsura în care modificările introduse de noul cadru juridic erau susceptibile să aibă un impact semnificativ asupra deficiențelor principale identificate în urma auditului.

17

Întrebarea generală de audit a fost:

Instrumentele financiare reprezintă o soluție de succes și de perspectivă pentru domeniul dezvoltării rurale?

Mai precis, auditul a avut drept obiectiv furnizarea de răspunsuri la următoarele întrebări:

—Au fost constituite și capitalizate în mod corespunzător instrumentele financiare în perioada de programare 2007-2013?

—Au înregistrat rezultate bune instrumentele financiare în perioada 2007-2013?

—Au fost prevăzute condiții adecvate de lichidare și de ieșire referitor la instrumentele financiare în perioada 2007-2013?

—Are cadrul aplicabil perioadei 2014-2020 potențialul de a aduce îmbunătățirile necesare instrumentelor financiare?

18

Curtea a stabilit un set de criterii de audit cu privire la conceperea, la implementarea și la monitorizarea/evaluarea instrumentelor financiare. Aceste criterii au fost elaborate pornindu-se de la alte audituri anterioare ale Curții, precum și pe baza legislației, a unor documente ale Comisiei și a altor publicații. De asemenea, Curtea a consultat experți din partea OCDE¹⁶ cu privire la valabilitatea și la fezabilitatea acestor criterii de audit și a analizat literatura de specialitate elaborată de OCDE.

19

S-au efectuat vizite de audit în Franța, Grecia, Lituania, România și Italia, asigurându-se acoperirea atât a unor fonduri de garantare¹⁷, cât și a unor fonduri de împrumut¹⁸. În fiecare stat membru, s-au colectat probe de audit în urma discuțiilor cu reprezentanți ai diferitelor organizații vizate și a analizei documentelor și a datelor, probele de audit fiind examinate în raport cu criteriile de audit. Auditorii au recurs, de asemenea, la examinări documentare pentru a colecta și a analiza informații suplimentare privind instrumentele financiare care fuseseră implementate de statele membre sau de regiunile în care nu s-au efectuat vizite (în special, Bulgaria și Letonia). În afară de aceasta, auditorii Curții au purtat discuții cu reprezentanți ai Comisiei și au analizat diverse alte documente relevante.

20

Curtea a realizat un sondaj în rândul unui eșantion de 37 de autorități de management, dintre care 32 nu implementaseră niciun instrument financiar în cadrul politicii de dezvoltare rurală în perioada 2007-2013. Până la sfârșitul anului 2013, aceste autorități de management absorbiseră aproximativ 90 % din plățile FEADR pentru măsurile de investiții principale în cadrul cărora au fost utilizate instrumente financiare¹⁹. Scopul sondajului a fost, în principal, identificarea factorilor care determinaseră în mod specific aceste autorități, în faza de concepție și de planificare, să nu procedeze la constituirea de instrumente financiare.

16Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică.

17Franța (Corsica), Italia (Apulia și Sicilia) și România.

18Grecia și Lituania.

19În special măsura 121 (modernizarea exploatațiilor agricole) și măsura 123 (creșterea valorii adăugate a produselor agricole și forestiere).

Observații

Au fost constituite și capitalizate în mod corespunzător instrumentele financiare în perioada de programare 2007-2013?

21

Pentru a se putea dispune de o bază solidă pentru instrumentele financiare, era necesară o pregătire atentă a perioadei de programare 2007-2013. În special, cadrul juridic pentru instrumentele financiare trebuia să țină cont de caracteristicile specifice ale politicii de dezvoltare rurală și trebuia să existe o evaluare a nevoilor reale, bazată pe informații cuantificabile fiabile, care să justifice tipul de instrument de inginerie financiară care era necesar, care să determine măsura în care exista o cerere pe piață pentru sprijin financiar care să fie acordat prin intermediul instrumentelor de inginerie financiară și care să demonstreze că cuantumul de capital alocat fondului în cauză era adecvat. Curtea a examinat aceste caracteristici principale ale modului în care au fost concepute instrumentele financiare în cursul perioadei de programare 2007-2013.

Cadrul de programare nu a fost conceput în mod satisfăcător

22

În cadrul acestei secțiuni, se evaluează dacă particularitățile politicii de dezvoltare rurală au fost luate în considerare la elaborarea cadrului juridic pentru instrumentele financiare și dacă acesta s-a bazat pe o evaluare temeinică a nevoilor. Secțiunea oferă, de asemenea, informații obținute în urma chestionarului trimis statelor membre, informații care abordează aspectul gradului scăzut de utilizare a instrumentelor financiare în perioada 2007-2013.

Cadrul juridic pentru instrumente financiare aplicabil în perioada 2007-2013 nu a fost conceput în mod specific pentru dezvoltarea rurală

23

Potrivit constatărilor Curții, cadrul juridic pentru instrumentele financiare din domeniul dezvoltării rurale aplicabil perioadei 2007-2013 a fost influențat cu preponderență de politica de coeziune. Comisia nu a fost în măsură să demonstreze că, la elaborarea acestui cadru, a evaluat și a abordat caracteristicile specifice ale dezvoltării rurale. De exemplu, spre deosebire de coeziune, majoritatea beneficiarilor potențiali din domeniul dezvoltării rurale erau ferme de mici dimensiuni, care erau obișnuite cu finanțările nerambursabile, iar proiectele erau, la rândul lor, de mică amploare. În plus, autoritățile de management din statele membre nu dispuneau de o experiență suficientă cu alte tipuri de finanțare în afara finanțărilor nerambursabile.

24

Nici Comisia nu avea suficientă experiență anterioară cu instrumente financiare în domeniul dezvoltării rurale pe care să se bazeze la elaborarea cadrului pentru perioada de programare 2007-2013. Cu toate că, în perioada de programare 2000-2006, fusese teoretic disponibilă o măsură separată de inginerie financiară, în practică, doar Portugalia și patru regiuni din Italia²⁰ creaseră instrumente financiare. Măsura de inginerie financiară a avut cel mai redus grad de implementare.

25

Numai trei tipuri de instrumente au fost incluse în cadrul juridic aplicabil perioadei 2007-2013 (a se vedea punctul 10), fără a se furniza vreo explicație în acest sens. Mai mult, parcurgând literatura de specialitate elaborată de OCDE și de FAO²¹ și în urma discuțiilor purtate cu experții din partea OCDE și cu autoritățile naționale în cursul vizitelor efectuate în statele membre, Curtea a constatat că în sectorul agricol se utilizau, în realitate, și alte tipuri de instrumente precum finanțarea pe bază de recipise de depozit²².

Obiectivele erau formulate în termeni generali și nu exista o evaluare explicită a nevoilor reale

26

Statele membre care au apelat la instrumente financiare nu au stabilit obiective precise și măsurabile. În cazurile în care chiar au fost definite obiective, acestea erau mai degrabă vagi și, prin urmare, nu erau considerate a fi utile pentru a se evalua dacă s-a contribuit la facilitarea accesului la credite. În caseta 2 sunt ilustrate diferite moduri de definire a obiectivelor.

Caseta 2

Exemple de obiective stabilite pentru instrumentele financiare

În Grecia, obiectivele vizate de constituirea fondului de împrumut erau enunțate în termeni generali în versiunea revizuită a programului de dezvoltare rurală. Printre aceste obiective se numărau: creșterea lichidităților disponibile pentru beneficiarii finali/împrumutați, alocarea de credite de către bănci în condiții favorabile pentru a sprijini antreprenoriatul, precum și accelerarea absorbției fondurilor FEADR.

În Lituania, obiectivul stabilit pentru fondul de împrumut inclus în programul de dezvoltare rurală era de a oferi acces la credite pentru investițiile care urmăreau obiectivele enumerate în cadrul măsurilor.

În Italia (Apulia și Sicilia), obiectivul stabilit pentru instrumentul financiar era sporirea accesului la credite pentru exploatațiile agricole. Programele de dezvoltare rurală ale acestor regiuni nu menționau niciun alt obiectiv în afară de acesta.

În programul de dezvoltare rurală al României, obiectivele schemelor de garantare erau următoarele: creșterea accesibilității la sursele de creditare în domeniul dezvoltării rurale și creșterea interesului și a încrederii instituțiilor financiar-bancare în economia rurală.

27

Evaluarea nevoilor reale nu s-a bazat pe informații cuantificabile fiabile și nu erau disponibile analize oficiale ale deficitului de finanțare în cazul niciunuia dintre statele membre care au implementat instrumente financiare. Într-adevăr, legislația nu prevedea realizarea unei analize a deficitului de finanțare. Totuși, nu se efectuase niciun alt tip de analiză cu valoare probatorie echivalentă, cum ar fi furnizarea unor informații cuantificate privind natura nevoilor și tipul optim de instrument financiar în raport cu situația existentă. Niciunul dintre programe nu făcea altceva decât să menționeze câțiva factori precum lichiditatea insuficientă și dificultăți de ordin general legate de obținerea accesului la creditare în sectorul agricol. Aceste lacune în evaluările inițiale ale nevoilor au avut drept rezultat un număr mare de instrumente financiare care erau supracapitalizate (a se vedea punctul 43).

Majoritatea statelor membre nu au considerat instrumentele financiare ca fiind utile

28

Sondajul realizat de Curte a confirmat faptul că majoritatea statelor membre nu considerau ca fiind utilă măsura privind instrumentele financiare²³. Una dintre problemele majore pe care le-au întâmpinat autoritățile de management a fost să stabilească dacă instrumentele financiare aveau un caracter adecvat în raport cu caracteristicile majorității beneficiarilor din cadrul FEADR. Principalul motiv invocat a fost acela că nu exista o cerere suficientă pentru instrumentele financiare, deoarece beneficiarii potențiali nu erau familiarizați cu acestea, fiind obișnuiți ca proiectele să fie finanțate prin intermediul finanțărilor nerambursabile.

29

Tabelul prezentat în continuare confirmă interesul redus care a existat pentru instrumente financiare în perioada de programare 2007-2013, întrucât fondurile care au fost plătite prin intermediul acestor instrumente au reprezentat doar aproximativ 1,5 % din totalul sumelor reprezentând fonduri FEADR cheltuite pentru axele 1 și 3 relevante pentru dezvoltarea rurală (tabelul 1).

Normele privind efectuarea cheltuielilor sunt totuși avantajoase pentru statele membre

30

Curtea a constatat că instrumentele financiare erau atractive pentru anumite state membre, deoarece ele permiteau o efectuare mai rapidă a cheltuielilor, contribuind astfel la aplicarea cu mai multă ușurință a anumitor dispoziții în ceea ce privește absorbția fondurilor UE. În plus, instrumentele financiare puteau genera venituri (dobânzi).

Tabelul 1

Sume reprezentând fonduri FEADR vărsate către instrumente financiare în raport cu totalul cheltuielilor FEADR

| Suma (în milioane de euro) | Procentaj din plățile FEADR efectuate pentru axele 1 și 3 până la 15 octombrie 2014 (inclusiv avansurile)
Totalul cheltuielilor FEADR declarate pentru axele 1 și 3 (T4 2006-T3 2014)¹ | 32 767 | 100,00 %
Instrumente financiare (ponderea maximă disponibilă a fondurilor FEADR din capitalul de dotare până la data celei de a treia declarații pe 2014 - T3 2014)² | 530 | 1,62 %

1Sursa: DG Agricultură și Dezvoltare Rurală – Anexa la nota informativă privind programele de dezvoltare rurală – Comitetul pentru dezvoltare rurală – 19 noiembrie 2014.

2Calcule efectuate de Curtea de Conturi Europeană pe baza declarațiilor de cheltuieli trimestriale.

Contribuțiile la instrumentele financiare sunt tratate cu titlu de cheltuieli suportate

31

Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului prevede obligația Comisiei de a face plăți intermediare cu scopul de a rambursa cheltuielile suportate la punerea în aplicare a programelor²⁴. În Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei, se afirmă că cheltuielile declarate Comisiei ca fiind suportate trebuie să includă cheltuielile totale care au fost achitate pentru constituirea instrumentelor financiare sau drept contribuție la capitalul acestora²⁵. Această dispoziție a dat statelor membre posibilitatea de a declara niveluri mai ridicate de cheltuieli decât cele efectuate în realitate.

Dobânda acumulată le revine statelor membre

32

Legislația permite, de asemenea, ca de la bun început să poată fi solicitat și plătit întregul cuantum aferent capitalului de dotare a unui instrument financiar. Statele membre aveau tot interesul de a proceda astfel, deoarece aveau posibilitatea de a percepe dobândă în urma investirii capitalului de dotare. Cazul care ilustrează cel mai bine această situație a fost constatat în România, unde întregul cuantum al capitalului de dotare a fost plătit printr-o contribuție unică și apoi a fost ținut în conturi naționale. Date fiind tipul de instrument financiar care a fost creat (fond de garantare) și rata scăzută de neîndeplinire a obligațiilor de plată²⁶ (sub 1 %), statul membru nu a fost nevoit, în realitate, să cheltuiască o parte semnificativă din capital, situație care i-a permis să genereze o sumă considerabilă reprezentând dobânzi. Până la sfârșitul anului 2013, România a câștigat în total aproximativ 50 de milioane de euro în acest mod.

Garanțiile care erau deblocate la sfârșitul perioadei de programare erau eligibile pentru cofinanțare din partea UE

33

Toate împrumuturile acordate unor beneficiari finali și apoi restituite fondului de împrumut sau toate garanțiile care au fost emise pentru a garanta împrumuturile și apoi deblocate erau considerate, la sfârșitul perioadei de programare, a fi eligibile pentru cofinanțare din partea FEADR. Astfel, s-a ajuns la situația în care banii puteau fi păstrați de statul membru în cauză, chiar dacă, în cele din urmă, suma respectivă nu mai era expusă riscurilor (deoarece împrumutul fusese restituit) sau nu exista niciun cost real ori nu avusese loc nicio ieșire de capital (întrucât garanțiile fuseseră deblocate). Cu toate că o astfel de interpretare este justificată chiar de către un regulament de punere în aplicare²⁷, Curtea dorește să sublinieze faptul că nu sunt respectate principiile bunei gestiuni financiare atunci când se consideră că garanțiile deblocate sunt cheltuieli eligibile, deoarece aceste garanții nu au reprezentat niciodată o cheltuială efectivă în termeni monetari (a se vedea, de asemenea, punctele 75-77).

Instrumentele financiare au fost create pentru ca utilizarea de fonduri publice (sub formă de împrumuturi/garanții) să contribuie la cheltuirea altor fonduri publice (finanțări nerambursabile)

34

Instrumentele financiare au fost utilizate cu precădere pentru a contribui la deblocarea cheltuirii fondurilor FEADR în perioada 2007-2013, însă impactul lor asupra absorbției de finanțări nerambursabile nu a fost întotdeauna confirmat de datele disponibile. Au existat, de asemenea, factori structurali care au împiedicat producerea unui astfel de impact (a se vedea caseta 3).

35

Instrumentele financiare au fost create pentru a se utiliza fonduri publice (sub formă de împrumuturi/garanții) cu scopul de a stimula cheltuirea altor fonduri publice (finanțări nerambursabile) mai degrabă decât pentru a se oferi o alternativă la aceste finanțări nerambursabile. Curtea a constatat, în cazul tuturor instrumentelor financiare implementate de statele membre vizitate în perioada 2007-2013, că numai solicitanții de finanțări nerambursabile puteau avea acces la aceste instrumente (acces indirect).

Caseta 3

Dificultăți de ordin structural în obținerea accesului la credite în România

Agenția de plăți a estimat că un număr de proiecte aprobate, în valoare totală de 700 de milioane de euro, din cadrul tuturor măsurilor de investiții, nu au putut fi executate în cele din urmă, deoarece beneficiarii potențiali nu reușiseră să obțină un credit sau nu dispuneau de garanții reale. În cazul a aproximativ 69 % din proiectele care au fost abandonate până în iunie 2014, anularea lor a fost cauzată de imposibilitatea acoperirii de către beneficiar a cotei de cofinanțare. Din cauza a diverși factori structurali (dezinteresul băncilor față de sectorul agriculturii, lipsa unui istoric de creditare, absența altor garanții adecvate, lipsa de viabilitate, în percepția băncilor, a proiectelor), deficitul de finanțare prin creditare nu a putut fi redus, nici măcar prin crearea unui instrument financiar, iar gradul de absorbție a finanțărilor nerambursabile în combinație cu garanții era încă scăzut. Din datele disponibile până la 31 martie 2014, reiese că valoarea totală a garanțiilor acordate de fondul de garantare cofinanțat de UE în vederea garantării împrumuturilor necesare pentru acoperirea cotei de cofinanțare a beneficiarilor proiectelor corespunde unui procent de aproximativ 15 % din totalul finanțărilor nerambursabile plătite.

36

În Italia (Apulia și Sicilia), în Lituania și în România, au fost identificate cazuri specifice în care valoarea cumulată a finanțării nerambursabile și a sumei obținute cu ajutorul instrumentului financiar era egală sau aproape egală cu valoarea costurilor eligibile ale proiectului ori chiar mai mare decât aceasta. Prin urmare, la sfârșitul perioadei de programare 2007-2013, exista riscul ca unele proiecte să fi fost de fapt finanțate în proporție de 100 % din fonduri publice.

37

În domeniul politicii de coeziune, această situație este interzisă în mod expres, dat fiind faptul că instrumentele financiare și finanțările nerambursabile funcționează separat. Nu este autorizată posibilitatea ca instrumentele financiare să acopere costurile unui proiect care primește deja sprijin sub formă de finanțare nerambursabilă.

În anumite cazuri, instrumentele financiare au condus la o aplicare mai puțin strictă a regulii privind dezangajările

38

Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului prevede un mecanism de stimulare a execuției financiare a programelor. Acesta conține o regulă care impune Comisiei obligația de a dezangaja (a anula) orice parte din bugetul anual care nu a fost utilizată în cursul următoarelor două exerciții financiare (cunoscută sub denumirea de „regula N+2”²⁸). Scopul acestei reguli este „să accelereze derularea programelor și să contribuie la o gestionare financiară cât mai corectă”²⁹. Curtea a atras deja atenția în mai multe rânduri că există riscul ca instrumentele financiare să contribuie la eludarea acestei reguli³⁰.

39

Comisia admite și ea existența acestui risc în anumite state membre³¹. Curtea a constatat că acest risc era prezent în Bulgaria, în Grecia (caseta 4) și în Italia (Sicilia) în momentul în care au fost înființate fondurile.

Caseta 4

Situația în ceea ce privește regula „N+2” în Grecia

În Grecia, o plată în valoare de 115 milioane de euro din fonduri publice a fost efectuată către un fond de împrumut în decembrie 2013. Așa cum a constatat Curtea, exista un risc ridicat ca unul dintre motivele pentru care fusese constituit fondul în cauză să fi fost împiedicarea aplicării regulii „N+2”. Această interpretare poate fi argumentată de următoarele aspecte:

οsuma alocată reprezenta o parte semnificativă din fondurile disponibile³²;

οsumele efectiv vărsate către beneficiarii finali erau nesemnificative (a se vedea caseta 5);

οriscul de dezangajare era semnificativ în 2013.

40

Prin urmare, în trei dintre cele șapte state membre care au înființat instrumente financiare în perioada de programare 2007-2013, ele au fost create și utilizate, printre altele, mai degrabă cu scopul de a se păstra și de a se reține plățile din partea UE decât pentru a se răspunde unor nevoi și obiective comunicate oficial. Prin tolerarea unor astfel de practici, Comisia a arătat că nu s-a asigurat de respectarea principiilor bunei gestiuni financiare³³.

Supracapitalizarea considerabilă a instrumentelor financiare

41

O situație de supracapitalizare apare atunci când cuantumul transferat capitalului instrumentelor financiare este prea mare în raport cu totalul sumelor care sunt efectiv acordate beneficiarilor finali sub formă de împrumuturi sau de garanții emise.

42

Figura 4 demonstrează că acest proces debutează cu determinarea potențialului de piață pentru instrumentul financiar respectiv. Această informație servește apoi la estimarea capitalului de dotare. O estimare incorectă ar putea avea drept rezultat o supracapitalizare a instrumentului financiar.

Figura 4

Factorii care pot contribui la supracapitalizare

Cuantumul necesar pentru capitalul de dotare a fost în general supraestimat

43

Procesul de determinare a cuantumului necesar pentru capitalizarea instrumentelor financiare a fost supervizat de Comisie. În pofida acestei supervizări, Curtea a observat situații de supracapitalizare semnificativă în Bulgaria, Grecia, Italia (Basilicata, Sicilia), Lituania și România. Comisia a luat măsuri concrete doar în cazul Bulgariei, obținându-se astfel o reducere a capitalului de dotare. Mai multe exemple de supracapitalizare sunt prezentate în caseta 5.

Una dintre cauzele supracapitalizării este absența unei analize solide a cererii de instrumente financiare în statele membre

44

Curtea a remarcat că statele membre încercaseră să estimeze, în documente operaționale precum planurile de afaceri, cererea existentă pe piață pentru instrumentele financiare create, dar aceste analize se bazau pe estimări aproximative ale ratei de absorbție a finanțărilor nerambursabile. Au fost constatate deficiențe similare în cazul tuturor instrumentelor financiare auditate din statele membre (a se vedea punctul 19), cu excepția Franței (Corsica). Informațiile colectate în vederea examinării arată că deficiențe similare existau și în Bulgaria. Caseta 6 prezintă o serie de exemple ilustrând această situație.

Caseta 5

Exemple de supracapitalizare a instrumentelor financiare

În Grecia, fondul de împrumut a beneficiat de finanțare publică în valoare de 115 milioane de euro, bani care urmau să fie cheltuiți în perioada 2014-2015. În realitate, până în noiembrie 2014, nu au fost plătite către beneficiarii finali decât 0,5 milioane de euro.

În Lituania, dimensiunea planificată inițial pentru fond era de peste 130 de milioane de euro; în practică însă, alocarea maximă atribuită fondului a fost de numai 52 de milioane de euro. La sfârșitul exercițiului 2013, capitalul de dotare a fost redus și mai mult, coborând la 13,8 milioane de euro.

În Italia (Sicilia), cuantumul vărsat fondului de garantare a fost de aproximativ 38 de milioane de euro. Această sumă a fost mult supraestimată, având în vedere că absorbția nu s-a ridicat decât la aproximativ 5 milioane de euro (a se vedea punctul 55).

Caseta 6

Exemple de analize incorecte ale cererii de instrumente financiare

În Italia (Apulia și Sicilia), abordarea utilizată a fost estimarea cererii potențiale care exista pentru fonduri de garantare. Această cerere potențială era echivalentă cu aproximativ 75 % (în cazul Apuliei), respectiv cu 50 % (în cazul Siciliei), din creditele preconizate a fi acordate de către sectorul bancar pentru finanțarea cotei de cofinanțare privată din costurile proiectelor legate de măsurile de investiții în cauză. Pe baza acestei analize, s-a ajuns la o cerere estimată (de 312 milioane de euro pentru Apulia și de 120 de milioane de euro pentru Sicilia) care depășea substanțial cererea reală. Astfel, valoarea totală a garanțiilor care au fost efectiv emise de administratorul fondului pentru întreaga țară³⁴ până în luna iulie 2014 a fost cu 8 % mai mică decât cererea estimată de fonduri de garantare doar pentru două regiuni (Apulia și Sicilia).

În Bulgaria, autoritățile au considerat că fondul de garantare urma să acopere 75 % din totalul investițiilor potențiale. Bazându-se pe această premisă, cererea potențială pentru fondul de garantare a fost apoi stabilită la aproximativ 600 de milioane de euro pentru perioada 2012-2015. Această estimare a fost de 12 ori mai mare decât cererea reală înregistrată pe piață până la sfârșitul lunii aprilie 2014. Comisia a supravegheat procesul fără să conteste faptul că nu s-a adus nicio justificare care să susțină ipoteza de 75 % pe care s-au bazat calculele.

În România, nu s-a furnizat nicio dovadă privind efectuarea unei analize ex ante care să vină în sprijinul estimărilor. Potrivit declarațiilor autorităților responsabile, aceste estimări s-au calculat pe baza experienței anterioare și a programului SAPARD, fără a se cuantifica însă volumul garanțiilor din perioada precedentă.

45

Curtea a constatat că atractivitatea instrumentelor financiare pentru beneficiarii finali potențiali depindea în principal de costul creditului, care, la rândul său, depindea de ratele dobânzii de pe piață. Această situație poate fi ilustrată de cazul Lituaniei. Perioadele în care s-au încheiat efectiv contractele cu beneficiarii finali au coincis în mare parte cu perioadele în care fondul de împrumut a fost atractiv din punctul de vedere al ratelor dobânzilor³⁵. Acest caz demonstrează faptul că cererea de instrumente financiare trebuie să fie evaluată cu rigurozitate și pe termen lung, deoarece ea depinde de un concurs de circumstanțe și de situații intrinsece, precum și de tendințele de pe plan extern.

O altă cauză a supracapitalizării fondurilor de garantare: stabilirea incorectă a coeficientului de expunere la risc

46

În cazul fondurilor de garantare, coeficientul de expunere la risc servește la stabilirea limitei maxime considerate acceptabile în administrarea fondului până la care se poate acoperi riscul de nerambursare a creditelor. Dacă în urma înmulțirii cuantumului capitalului cu coeficientul de expunere la risc rezultă o valoare prea mare în raport cu valoarea totală a garanțiilor care au fost emise către beneficiarii finali, apare o situație de supracapitalizare.

47

Valoarea coeficientului de expunere la risc influențează puternic cuantumul capitalului care trebuie transferat fondurilor de garantare. Este necesar ca valoarea utilizată pentru coeficientul de expunere la risc să fie adaptată în funcție de valoarea ratei de nerambursare a creditelor, constatată efectiv pe piață. De exemplu, în România, rata de nerambursare a creditelor (mai mică de 1 %, a se vedea punctul 32) observată la sfârșitul anului 2013 era cu mult mai mică decât limita maximă de 20 %, care a constituit baza utilizată pentru capitalizarea fondului de garantare.

Estimarea supracapitalizării fondurilor de garantare

48

Curtea a estimat valoarea care corespundea supracapitalizării fondurilor de garantare la 31 decembrie 2013 pe baza coeficienților de expunere utilizați de autoritățile naționale. Calculele din anexa I arată că, pentru a se fi acoperit valoarea totală a garanțiilor emise până la sfârșitul anului 2013 de către ansamblul instrumentelor financiare implementate în perioada 2007-2013, ar fi fost suficient un capital total de aproximativ 50 de milioane de euro care să fi fost transferat acestor fonduri. În realitate, fusese investită o sumă totală de aproximativ 420 de milioane de euro. Acest lucru semnalează existența unei supracapitalizări masive la sfârșitul anului 2013, având în vedere că suma investită era de opt ori mai mare decât necesarul real.

Au fost observate și exemple de abordări prudente pentru capitalizarea fondurilor

49

Deși a supraestimat cererea potențială, regiunea italiană Apulia a aplicat o abordare prudentă etapizată și a limitat transferul de bani către fond la 20 % din capitalul estimat a fi necesar pentru acesta, astfel încât să se evite supracapitalizarea. Decizia respectivă s-a dovedit a fi relativ conformă cu volumul de garanții emise (a se vedea punctul 55). O astfel de abordare a fost urmată și de alte regiuni din Italia (Campania și Molise).

50

Și în Franța (Corsica) s-a observat o abordare similară. Fondului i-a fost transferat efectiv numai jumătate din capitalul de dotare planificat inițial, fapt care a fost în concordanță cu volumul garanțiilor emise. Cu toate acestea, luând în considerare coeficientul de expunere la risc, instrumentele financiare din Italia (Apulia) și Franța (Corsica) ar fi fost pe deplin operaționale și cu un capital de dotare net inferior.

Au înregistrat rezultate bune instrumentele financiare în perioada 2007-2013?

51

Pentru a putea înregistra rezultate bune, instrumentele financiare ar trebui să întrunească anumite condiții. Se poate considera că ele funcționează conform așteptărilor și, în consecință, că oferă toate beneficiile potențiale (efectul de reînnoire și efectul de pârghie) numai atunci când un volum suficient din resursele lor financiare ajunge la beneficiarii finali în timp util. Așteptarea este ca în cadrul juridic al UE să se prevadă dispoziții adecvate care să stimuleze realizarea acestor beneficii. Un alt factor care ar trebui să contribuie la obținerea acestor avantaje preconizate este înființarea în timp util, în cursul perioadei de programare, a instrumentelor financiare. De asemenea, ar trebui să existe sisteme de monitorizare care să furnizeze date fiabile, permițându-se astfel să se aprecieze dacă instrumentele obțin sau nu rezultatele vizate.

52

Curtea a evaluat dacă erau întrunite aceste condiții esențiale pentru înregistrarea unor rezultate bune pe parcursul implementării instrumentelor financiare în perioada de programare 2007-2013, însă a constatat că, per ansamblu, aceste condiții nu erau îndeplinite.

Instrumentele financiare au avut rezultate nesatisfăcătoare în ceea ce privește rata de reînnoire a fondurilor

53

Raportul anual al Curții privind exercițiul financiar 2013 subliniază nivelul scăzut de asistență financiară furnizată beneficiarilor finali prin intermediul instrumentelor financiare în domeniul politicii de coeziune³⁶. În raport se afirma că ratele de plată către beneficiarii finali erau „în continuare prea scăzute pentru a se considera că va fi posibilă utilizarea cel puțin o dată a tuturor fondurilor disponibile”. Auditul efectuat în scopul elaborării prezentului raport a confirmat că această situație era prezentă și în cazul dezvoltării rurale. Până la 31 decembrie 2013, numai 45 % din capitalul de dotare în valoare totală de 700 de milioane de euro al instrumentelor financiare (atât fondurile de împrumut, cât și cele de garantare) fusese efectiv utilizat sub formă de garanții emise sau sub formă de plăți efectuate în favoarea beneficiarilor finali ai fondurilor de împrumut și de garantare.

54

Unul dintre principalele efecte așteptate din partea unui instrument financiar constă în obținerea unui efect de reînnoire a fondurilor. Cu toate acestea, nu există nicio cerință legală privind obținerea unei anumite rate de reînnoire și o rată insuficientă de plată către beneficiarii finali poate întârzia producerea unui efect de reînnoire. Auditul confirmă că această situație s-a produs și în cazul dezvoltării rurale.

Până în prezent, efectul de reînnoire a fost insuficient în cazul fondurilor de garantare

55

Potențialul unui fond de garantare constă în depășirea limitelor capitalului disponibil, grație unui efect multiplicator. Astfel, este posibil să se furnizeze mai multe garanții decât capitalul disponibil. Cu toate acestea, efectul multiplicator sau de reînnoire care a fost obținut în statele membre a fost insuficient. Conform datelor aflate la dispoziția Curții, efectul de reînnoire pentru cele 11 fonduri de garantare existente era de 0,53 la sfârșitul anului 2013, așa cum se arată în tabelul 2.

56

Efectul de reînnoire al unora dintre fondurile de garantare din Italia (Basilicata, Calabria, Sicilia și Umbria) era deosebit de scăzut. Doar în cazul a trei dintre fondurile de garantare indicate în tabelul 2 (din Italia – Campania, Molise și Apulia), s-au acordat mai multe garanții decât capitalul cu care era dotat fondul, producându-se un ușor efect de reînnoire.

Tabelul 2

Efectul de reînnoire al fondurilor de garantare

Stat membru/regiune
Suma maximă transferată în contul fondului până la 31.12.2013 (în milioane de euro)
A
Totalul sumelor garantate în favoarea beneficiarilor finali până la data de 31.12.2013 (în milioane de euro)
B
Efectul de reînnoire (factor de multiplicare – 31.12.2013)
B/A
Factorul de multiplicare urmărit

Bulgaria
171,29
50,00¹
0,29
5

Franța (Corsica)
0,60
0,40
0,67
3

Italia (Sicilia)
37,63
5,48
0,15
3²

Italia (Apulia)
5,00
6,58
1,32
12,5²

Italia (Lazio)
2,50
0,92
0,37
12,5

Italia (Campania)
2,25
3,26
1,45
12,5

Italia (Umbria)
4,80
0,00
0
3

Italia (Molise)
2,45
2,45
1,00
3

Italia (Basilicata)
14,86
1,70
0,11
3

Italia (Calabria)
10,00
1,68
0,17
2

România
220,00
177,17
0,81
5

TOTAL
473,80
249,64
0,53
-

1Garanții emise până la 30 aprilie 2014.

2Valoarea maximă a factorului de multiplicare a fost stabilită la 12,5 atât pentru Apulia, cât și pentru Sicilia. Cu toate acestea, deși, în Apulia, cuantumul capitalului de dotare a fost determinat pe baza acestei valori, în Sicilia s-a utilizat valoarea de 3.

Sursa: Date din planurile de afaceri, rapoartele relevante pe 2013 privind progresele înregistrate și calculele realizate de Curtea de Conturi Europeană.

57

Bulgaria a procedat, în 2013, la reducerea cu mai mult de un sfert a capitalului de dotare (de la 171,29 la 121 de milioane de euro), iar România l-a redus, în 2014, cu aproape o jumătate (de la 220 la 115 milioane de euro). Partea din capital care provenise din FEADR a fost transferată de la fondul de garantare înapoi la bugetul din care se acordau finanțările nerambursabile pentru măsurile de investiții aplicabile. Aceste reduceri ale capitalului de dotare au avut efectul de a majora factorul de multiplicare/efectul de reînnoire.

58

Luându-se în considerare aceste reduceri ale capitalului și estimările privind garanțiile care au fost emise în primele trei trimestre ale exercițiului 2014, se poate afirma că niciunul dintre cele 11 fonduri de garantare existente nu a înregistrat un efect multiplicator până la 30 septembrie 2014. În aceste condiții, respectivele fonduri se află încă foarte departe de atingerea factorilor de multiplicare pe care îi ținteau chiar statele membre (a se vedea ultima coloană din tabelul 2) și de materializarea situației prezentate în anexa I. În concluzie, capitalul care a fost transferat în contul fondurilor de garantare depășea în continuare valoarea garanțiilor emise în favoarea beneficiarilor finali, slăbindu-se astfel potențialul instrumentului.

În cazul fondurilor de împrumut, efectul de reînnoire este la fel de redus

59

Potrivit datelor aflate la dispoziția Curții, rata medie de plată către beneficiarii finali înregistrată de cele două fonduri de împrumut care erau operaționale la sfârșitul anului 2013 era de 0,75, așa cum se arată în tabelul 3:

60

În Grecia, nu a fost acordat efectiv niciun împrumut până la jumătatea anului 2014. În cazul Lituaniei și al Letoniei, cifrele maschează o situație în care fondurile au funcționat de fapt într-un mod discontinuu. În Lituania, nu se mai semnase niciun contract din primul trimestru al exercițiului 2012 (a se vedea punctul 45). Nu s-a luat nicio măsură pentru a se adapta condițiile de finanțare la nevoile pieței. Situația era asemănătoare în Letonia: nu se mai acordase niciun împrumut din luna iunie 2012. Soluția la care s-a apelat în Lituania și în Letonia a fost reducerea treptată a capitalului de dotare, cu aproximativ trei sferturi și, respectiv, cu două treimi până la sfârșitul anului 2013. Această practică de reducere a continuat în 2014.

Tabelul 3

Rata de plată a fondurilor de împrumut

Stat membru/regiune | Suma maximă transferată în contul fondului până la 31.12.2013 (în milioane de euro) | Totalul sumelor plătite către beneficiari finali până la 31.12.2013 (în milioane de euro) | Rata de plată în raport cu suma maximă transferată în contul fondului până la 31.12.2013
Letonia¹ | 37,60² | 28,25 | 0,75
Lituania | 52,45 | 39,05 | 0,74
TOTAL | 90,05 | 67,30 | 0,75

1În conformitate cu cursul de schimb practicat de banca centrală a Letoniei, și anume 1 EUR = 0,702804 LVL.

2Estimarea Curții, bazată pe declarațiile trimestriale ale Letoniei, inclusiv declarația pentru cel de al patrulea trimestru al exercițiului 2013.

Sursa: Date din rapoartele relevante pe 2013 privind progresele înregistrate și din calculele realizate de Curtea de Conturi Europeană.

61

În cazul fondurilor de împrumut, efectul de reînnoire se poate face simțit abia după ce un împrumut a fost rambursat de către beneficiarul final. Curtea a constatat că, până la sfârșitul anului 2013, nu se produsese niciun efect de reînnoire pentru niciunul dintre fondurile de acest tip.

Rareori se obține un efect de pârghie, iar crearea unora dintre fonduri a avut loc cu prea mare întârziere

62

În răspunsul său la Raportul anual al Curții privind exercițiul financiar 2013 (punctul 5.36), Comisia a atras atenția asupra limitelor care caracterizează un indicator unic precum rata de plată către beneficiarii finali ca instrument de măsurare a performanței instrumentelor financiare. În acest context, Comisia a afirmat că „evaluarea performanței ar trebui să se concentreze și asupra rezultatelor obținute de instrumentele financiare cofinanțate, inclusiv asupra efectelor de reînnoire și de pârghie”.

Rareori se obține un efect de pârghie

63

Instrumentele financiare ar trebui să aibă un efect de pârghie care să vină în sprijinul ajutorului public, prin încurajarea implicării sectorului privat. Dacă, de exemplu, pentru fiecare euro furnizat din surse publice se investește un euro din finanțare privată, suma totală de care beneficiază destinatarii finali se dublează. Cu toate acestea, nu există nicio obligație legală care să impună atingerea unui anumit grad de participare privată (efectul de pârghie).

64

La articolul 223 din regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului financiar³⁷, se prevede că instrumentele financiare „urmăresc obținerea unui efect de pârghie al contribuției Uniunii prin mobilizarea unei investiții globale care depășește dimensiunea contribuției din partea Uniunii” și că „efectul de pârghie al fondurilor Uniunii este egal cu valoarea finanțării acordate beneficiarilor finali eligibili împărțită la valoarea contribuției Uniunii”³⁸. Cu toate acestea, în contextul FEADR, acest concept interpretează cofinanțarea publică normală pe care o furnizează statele membre ca făcând parte din efectul de pârghie, chiar și atunci când nu s-a atras deloc finanțare din surse private.

65

Regulamentul privind dispozițiile comune³⁹ definește „efectul de pârghie preconizat” ca fiind „o estimare a resurselor publice și private suplimentare care ar putea fi aduse de instrumentul financiar până la nivelul destinatarului final […]”. În conformitate cu acest concept, în contextul acestui audit al performanței, Curtea înțelege efectul de pârghie ca fiind raportul dintre suma în euro reprezentând fondurile, atât din surse publice, cât și din surse private, care au fost blocate cu titlu de garanții ori s-au plătit pentru a finanța proiecte de dezvoltare rurală și suma în euro reprezentând totalul fondurilor publice (atât din partea UE, cât şi din partea statelor membre). Prin urmare, Curtea a calculat efectul de pârghie⁴⁰ după cum urmează:

Finanțare pentru beneficiari finali

Contribuții publice

66

Statele membre nu au depus suficiente eforturi în vederea obținerii unui efect de pârghie. În urma vizitelor de audit efectuate, Curtea a constatat că nu se produsese niciun efect de pârghie în Letonia, Lituania și Italia (Sicilia), de exemplu, dat fiind că implementarea instrumentelor financiare nu a reușit să atragă deloc capital privat suplimentar pentru proiectele de dezvoltare rurală. În Franța (Corsica), Italia (Apulia) și România, a putut fi observată producerea, într-o anumită măsură, a unui efect de pârghie în cazul părții negarantate din împrumuturile⁴¹ acordate beneficiarilor finali.

67

Grecia și Italia (Umbria)⁴² au fost singurele state membre în care fondurile fuseseră în mod explicit concepute pentru a se obține un efect de pârghie. În Grecia, se preconiza obținerea unui anumit nivel al efectului de pârghie, deoarece, pe lângă contribuția publică, urma să fie implicată o bancă privată în calitate de partener care urma să participe la cofinanțare⁴³. Cu toate acestea, până la jumătatea anului 2014 nu se obținuse de fapt niciun efect de pârghie, deoarece nu fusese acordat niciun împrumut.

Caseta 7

Efectul de pârghie obținut de cele șase instrumente financiare auditate la fața locului

Efectul de pârghie pentru eșantionul de state membre/regiuni care au făcut obiectul unor vizite la fața locului în cursul auditului a fost estimat după cum urmează:

Corsica (FG)
Grecia (FI)
Lituania (FI)
Apulia (FG)
România (FG)
Sicilia (FG)

Efect de pârghie
(Cuantum aferent creditelor acordate / Capitalul transferat către instrumentul de inginerie financiară)
1,47
Încă inexistent
Nu se aplică
2,24
1,41¹
0,28

1Calculul prezentat în acest tabel utilizează capitalul maxim de dotare în cuantum de 220 de milioane de euro.

Crearea unora dintre fonduri a avut loc cu prea mare întârziere

68

O parte dintre instrumentele financiare au fost înființate cu întârziere, reducându-se astfel performanțele acestora în perioada de programare 2007-2013. Acesta a fost, de exemplu, cazul în Franța (Corsica) – iunie 2012 – și în Bulgaria – februarie 2012, dar mai ales în Grecia și în Italia (Calabria) (a se vedea caseta 8).

Caseta 8

În Grecia și în Italia (Calabria), modul în care fondurile au fost planificate în timp a redus performanța acestora

Autoritatea de management din Grecia a propus, în ianuarie 2011, constituirea unui fond de împrumut, iar Comisia Europeană a aprobat această propunere în mai 2011. Intenția era ca acest fond să sporească lichiditatea investitorilor și a întreprinzătorilor din sectorul rural. Activitatea fondului a fost demarată în realitate abia în ianuarie 2014. În contextul specific al unei crize economice acute, motiv invocat de altfel de autoritățile naționale ca explicație a întârzierilor, fondul de împrumut a fost implementat cu numai doi ani înainte de terminarea perioadei de programare (sfârșitul anului 2015), ceea ce i-a redus performanța per ansamblu pentru perioada 2007-2013.

Curtea a constatat că, în Italia (Calabria), exista un decalaj important între, pe de o parte, momentul creării din punct de vedere administrativ al fondului și al transferului capitalului de dotare către acest fond și, pe de altă parte, data la care au fost emise primele garanții. Fondul de garantare a fost înființat în anul 2010, însă primele garanții au fost acordate abia în 2013.

Monitorizarea instrumentelor financiare în cursul perioadei 2007-2013 nu a pus la dispoziție suficiente informații relevante referitoare la performanța realizată

69

În opinia Curții, principalii indicatori care măsoară performanța instrumentelor financiare sunt următorii:

—efectul de pârghie;

—efectul de reînnoire⁴⁴;

—ratele de neîndeplinire a obligațiilor de plată.

70

Această serie de indicatori furnizează informații cu privire la performanță. Curtea a remarcat că în cadrul de dezvoltare rurală nu erau prevăzuți indicatori și ținte specifice care să permită măsurarea eficacității și a impactului instrumentelor financiare și a observat că statele membre își concentrau eforturile pe monitorizarea ratelor de plată către beneficiarii finali. Statele membre compilau liste exhaustive cu beneficiarii către care s-au efectuat astfel de plăți⁴⁵, însă nu au stabilit niciun indicator de performanță sau de rezultat cu ajutorul căruia să monitorizeze performanța instrumentelor în raport cu cele trei criterii (efectul de pârghie, efectul de reînnoire și rata de neîndeplinire a obligațiilor de plată).

71

Mai mult, Curtea a identificat cazuri în care cifrele menționate în rapoartele anuale privind progresele înregistrate care erau transmise Comisiei nu erau întotdeauna complete sau fiabile (a se vedea caseta 9).

Caseta 9

Raportarea nu era completă și nici fiabilă

România a inclus în cifrele raportate și sumele aferente garanțiilor neeligibile (a se vedea, de asemenea, caseta 10) și a raportat garanții care fuseseră anulate deoarece nu se mai acordaseră împrumuturile aferente. De asemenea, România a inclus în raportare garanții care nu erau active deoarece comisionul de garantare nu fusese plătit de către beneficiarii finali.

Lituania a inclus împrumuturi care nu au devenit niciodată active întrucât contractele au fost anulate, iar Franța (Corsica) a raportat date care nu corespundeau cu informațiile certificate care figurau în baza de date a administratorului fondului.

Au fost prevăzute condiții adecvate de lichidare și de ieșire referitor la instrumentele financiare în perioada 2007-2013?

72

Administrarea instrumentelor financiare nu merge pe linia sistemului normal instituit pentru gestionarea finanțărilor nerambursabile la nivelul administrațiilor statelor membre ori la nivelul beneficiarilor finali. Instrumentele financiare au necesitat o arhitectură complet nouă în statele membre, în special pentru a se asigura respectarea dispozițiilor articolelor 50-52 din Regulamentul (CE) nr. 1974/2006. Printre principalele caracteristici ale acestei arhitecturi specifice instrumentelor financiare se numără politica de lichidare și politica de ieșire referitor la instrumentul financiar.

73

În plus, legislația privind dezvoltarea rurală stipulează că documentele esențiale (planurile de afaceri și acordurile de finanțare) trebuie să prevadă o politică de lichidare și o politică de ieșire referitor la aceste instrumente. Așadar, ar trebui să existe reguli clare pentru lichidarea instrumentelor financiare la sfârșitul perioadei de programare (31 decembrie 2015) și ar trebui să se stabilească condiții care să împiedice utilizarea fondurilor necheltuite în alte scopuri decât obiectivul inițial de dezvoltare rurală al măsurii din cadrul programului de dezvoltare rurală. În plus, aceste fonduri ar trebui să fie utilizate doar în beneficiul întreprinderilor individuale. Nu în ultimul rând, Comisia ar trebui să ofere statelor membre orientări care să contribuie la reducerea sarcinii administrative a acestora și ar trebui să se introducă un sistem adecvat de gestionare a riscurilor cu scopul de a se controla riscurile specifice legate de instrumentele financiare (cum ar fi protecția finanțelor publice).

74

Curtea a evaluat abordările urmate de statele membre și de Comisie pentru a răspunde acestor cerințe și a constatat că nu existau nici reguli clare, nici orientări din partea Comisiei.

Închiderea programelor nu fusese încă bine pregătită și existau diferențe de interpretare a dispozițiilor între statele membre și Comisie

75

Programele urmează să fie închise la sfârșitul perioadei de programare 2007-2013 aferente dezvoltării rurale. În acest sens, se va stabili care cheltuieli din cadrul instrumentelor de inginerie financiară sunt eligibile și se vor determina cuantumurile corespunzătoare care pot fi păstrate de către statele membre (plata soldului instrumentelor financiare) (a se vedea punctul 33). De asemenea, se va decide ce prevederi privind lichidarea și ieșirea cu privire la instrumente vor intra în vigoare. Curtea a constatat că acest eveniment de importanță primordială nu fusese pregătit în mod adecvat nici de statele membre, nici de Comisie.

76

În cursul perioadei de programare 2007-2013, Comisia și statele membre au interpretat în mod diferit normele aplicabile instrumentelor de inginerie financiară, în special în cazul fondurilor de garantare. Potrivit legislației, două categorii de garanții sunt eligibile: garanțiile deblocate și garanțiile în curs. Comisia a afirmat că toate garanțiile deblocate sunt eligibile la închiderea programului. Garanțiile în curs nu sunt eligibile în totalitate, potrivit Comisiei, ci trebuie să li se aplice „un coeficient de expunere la risc” la închiderea programelor, ceea ce are drept efect reducerea sumelor care pot fi păstrate de către statele membre.

77

Curtea a observat că abordarea urmată în această privință de DG Agricultură și Dezvoltare Rurală concordă cu interpretarea adoptată de DG Politică Regională și Urbană în nota sa de orientare, însă această interpretare nu este susținută de textul legislativ. Între diferitele state membre care au fost vizitate în cursul auditului, existau divergențe în interpretarea acestor norme. Potrivit interpretării date de Italia, acest coeficient trebuia să fie aplicat tuturor garanțiilor (atât deblocate, cât și în curs), în timp ce Franța (Corsica) și România nu aveau deloc intenția de a aplica un coeficient.

Lipsa de claritate a dispozițiilor privind politica de ieșire din instrumentele financiare

78

Statele membre nu dispun, în prezent, de dispoziții precise privind lichidarea și ieșirea referitor la instrumentele financiare. Normele UE privind dezvoltarea rurală prevăd doar că resursele reintrate în circuitul operațional după data finală de eligibilitate a programului de dezvoltare rurală trebuie să fie reutilizate de statele membre în cauză în beneficiul întreprinderilor individuale. În viziunea tuturor statelor membre vizitate în cursul auditului, viitorul tuturor fondurilor care au făcut obiectul auditului era încă incert: nu era clar dacă fondurile urmau să continue și, dacă da, pentru cât timp și în ce scop.

79

Conform interpretării Comisiei⁴⁶, persoanele care nu activează în domeniul dezvoltării rurale sau în sectorul agricol pot beneficia de sprijin, însă nu exista o definiție clară a acestor întreprinderi individuale. În opinia Curții, există riscul ca resurse care au fost inițial destinate dezvoltării rurale, pentru beneficiari potențiali ai politicii agricole, să fie transferate către alte sectoare decât cele vizate de dezvoltarea rurală.

80

În încheiere, Curtea a constatat, de asemenea, că nu exista nicio intenție din partea Comisiei de a monitoriza această dispoziție în perioada de după închiderea programelor, pentru a se asigura că statele membre nu utilizează, pe termen mediu și lung, capitalul de dotare și resursele reintrate în circuitul operațional în alte scopuri decât în beneficiul întreprinderilor individuale.

Are cadrul aplicabil perioadei 2014-2020 potențialul de a aduce îmbunătățirile necesare instrumentelor financiare?

81

La sfârșitul anului 2013, a fost adoptat un nou cadru juridic pentru perioada 2014-2020 în ceea ce privește politicile în domeniile afacerilor sociale, pescuitului, coeziunii și dezvoltării rurale. Respectând dispozițiile Regulamentului financiar⁴⁷, în ceea ce privește cazurile care fac obiectul gestiunii partajate, regulamentul privind dispozițiile comune aplicabil perioadei 2014-2020 stabilește principiile care trebuie respectate pentru instrumentele financiare din toate domeniile de politică. Curtea a evaluat în ce măsură aceste modificări legislative ar putea spori performanța instrumentelor financiare în domeniul dezvoltării rurale.

Au apărut unele îmbunătățiri importante în noul cadru juridic, …

82

Curtea a constatat că noul cadru juridic aplicabil instrumentelor financiare aduce anumite îmbunătățiri, în special:

—obligativitatea realizării unor evaluări ex ante în cazul tuturor instrumentelor, fapt care ar trebui să faciliteze, printre altele, o mai bună estimare a capitalului de dotare necesar;

—plăți eșalonate către instrumentele financiare în funcție de nivelul real al ratei de plată către beneficiarii finali, în cazul fondurilor de împrumut, sau în funcție de rata efectivă de emitere a garanțiilor, în cazul fondurilor de garantare, măsuri care ar trebui să reducă riscul de supracapitalizare;

—opțiunea de a crea diferite tipuri de instrumente financiare la diferite niveluri (național, regional, transnațional sau transfrontalier), de exemplu, prin intermediul unui fond de fonduri (fond de participare⁴⁸), al unor instrumente specifice personalizate sau „la cheie” (a căror înființare este responsabilitatea statelor membre) sau al unor contribuții la instrumente constituite la nivelul UE, și

—introducerea de la început a obligației de raportare, inclusiv cu privire la o serie de indicatori legați de Regulamentul financiar⁴⁹.

… dar persistă anumite obstacole

83

Potrivit celor observate de Curte, riscul de supracapitalizare a instrumentelor financiare era în continuare prezent, iar condițiile necesare pentru a le garanta efectele pe termen lung nu erau încă create. De asemenea, Curtea a constatat că aspectele legate de performanță încă nu erau abordate în mod corespunzător în cadrul juridic al UE pentru perioada 2014-2020 și că instrumentele financiare riscau să rămână prea dependente de sistemele de furnizare a finanțărilor nerambursabile.

Supraestimarea capitalului necesar și supracapitalizarea în consecință a fondurilor sunt riscuri prezente în continuare

84

Noua dispoziție privind plățile eșalonate (articolul 41 din regulamentul privind dispozițiile comune) prevede că ritmul de efectuare a plăților din bugetul FEADR către capitalul de dotare depinde de nivelul de utilizare a resurselor financiare ale instrumentelor financiare. Această dispoziție are capacitatea de a limita supracapitalizarea, dar ea riscă să nu fie suficientă pentru eliminarea în totalitate a problemei utilizării acestor instrumente ca „fonduri de parcare a banilor”⁵⁰ cu scopul de a se eluda aplicarea regulii privind dezangajările.

85

Unul dintre obiectivele principale ale noii evaluări ex ante obligatorii este cuantificarea volumului resurselor financiare care ar trebui să fie alocate pentru finanțarea instrumentelor financiare. Calitatea acestei evaluări este deci deosebit de importantă, deoarece are efecte financiare directe. Legislația în vigoare nu impune Comisiei efectuarea unei verificări cu privire la calitatea acestor evaluări.

86

Experiența din perioada 2007-2013 arată că noua dispoziție referitoare la plățile eșalonate riscă să nu fie suficientă pentru a împiedica supracapitalizarea fondurilor, în special dacă evaluările ex ante nu sunt adecvate. Cuantumul aferent primei tranșe de 25 %⁵¹ se bazează pe suma care a fost angajată în favoarea instrumentului financiar în temeiul acordului de finanțare relevant (a se vedea tabelul 4).

Tabelul 4

Impactul potențial al plăților eșalonate (în milioane de euro)

| Suma planificată a fi angajată pentru instrumentul financiar în temeiul acordului de finanțare relevant | Plată intermediară în limita plafonului maxim de 25 % | Factor de multiplicare | Suma maximă care urmează să fie furnizată sub formă de garanții | Valoarea totală cea mai recentă corespunzând garanțiilor emise | În % din valoarea maximă
Bulgaria | 121,00 | 30,25 | 5 | 151,25 | 50 | 33,0 %
Italia (Apulia) | 25,00 | 6,25 | 12,5 | 78,125 | 6,6 | 8,5 %
Italia (Sicilia) | 39,50 | 9,875 | 12,5 | 123,44 | 5,5 | 4,4 %

Riscul înființării cu întârziere a instrumentelor financiare nu a fost eliminat

87

Implementarea unui instrument financiar în timp util și într-o etapă timpurie a perioadei de programare este o condiție esențială pentru obținerea unei performanțe cât mai ridicate a instrumentului pe toată durata perioadei de programare. În opinia Curții, modul în care se va derula închiderea actualelor instrumente financiare în luna decembrie 2015 va avea un impact asupra procesului decizional și de creare a instrumentelor financiare în temeiul noului cadru juridic. Per ansamblu, având în vedere că, la 1 decembrie 2014, nu exista niciun program de dezvoltare rurală care să fi fost aprobat și nicio evaluare ex ante care să fi fost finalizată pentru noile instrumente financiare, riscul era foarte ridicat ca implementarea să demareze abia începând cu anul 2016, situație care are drept rezultat reducerea perioadei în care aceste instrumente ar fi operaționale.

Riscul unui accent insuficient pe efectele pe termen lung

88

Potrivit constatărilor Curții, unele state membre precum Lituania și Letonia au implementat instrumente financiare pentru a răspunde dificultăților specifice cauzate de criza economică și financiară. Fondurile au încetat însă să funcționeze odată ce s-a îmbunătățit situația de pe piețele financiare ale acestor țări (a se vedea punctele 45 și 60). Pentru ca instrumentele rambursabile de acest tip să fie însă capabile să producă efecte semnificative, ele trebuie să acționeze pe termen lung. În Corsica, garanțiile erau limitate la o perioadă de doar 60 de luni, chiar dacă creditele rulau pe o perioadă mai lungă decât acest interval. Într-o comunicare recentă (a se vedea punctul 8), Comisia a subliniat, la rândul său, necesitatea de a se lua în considerare în mod adecvat obiectivul creșterii pe termen lung și de a se furniza sprijin pentru proiecte de investiții pe termen lung.

89

În opinia Curții, una dintre condițiile necesare pentru a se asigura că instrumentele financiare funcționează pe termen lung este existența unor norme clare care să reglementeze tranziția dintre perioadele de programare, astfel încât să se evite discontinuitățile determinate de gestionarea ciclurilor de programare. Noul cadrul juridic nu conține nicio prevedere în acest sens.

Efectul de pârghie și efectul de reînnoire: aspectele legate de performanță nu sunt abordate în mod corespunzător

90

Așa cum a constatat Curtea, în perioada 2007-2013, performanța instrumentelor financiare nu a fost monitorizată (a se vedea punctele 69 și 70). Prin urmare, nu erau disponibile informații utile care să contribuie la un proces de învățare din experiența anterioară care să folosească pentru următoarea perioadă de programare.

91

Obligativitatea participării private (efectul de pârghie) nu este impusă nici acum în noul cadru juridic, iar noua legislație nu stabilește niveluri-țintă adecvate și nu prevede niciun fel de date pentru calcularea indicatorilor care măsoară efectul de pârghie. În viziunea Curții, conceptul propus de efect de pârghie, așa cum este prezentat la punctul 64, nu este adecvat pentru instrumentele financiare din domeniul dezvoltării rurale în perioada de programare 2014-2020⁵².

92

În plus, noul cadru nu prevede o perioadă minimă de reînnoire cu titlu de obligație contractuală. În conformitate cu articolul 45 din regulamentul privind dispozițiile comune, resursele rambursate instrumentelor financiare în cursul unei perioade minime de opt ani trebuie să fie utilizate în conformitate cu obiectivele programului (programelor). Stabilirea unei astfel de perioade minime este într-adevăr binevenită, însă dispoziția permite reducerea capitalului de dotare și reutilizarea acestor resurse rambursate instrumentelor financiare sub formă de finanțări nerambursabile, limitându-se astfel avantajul oferit de sistemul de reînnoire.

Există riscul ca dependența instrumentelor financiare de sistemul finanțărilor nerambursabile să se perpetueze în perioada 2014-2020

93

În cadrul unor audituri anterioare ale Curții care au avut ca temă dezvoltarea rurală⁵³, aceasta a detectat probleme legate de modul în care fuseseră gestionate finanțările nerambursabile acordate pentru măsurile de investiții. S-au putut constata adesea producerea efectului de balast (deadweight) și a efectului de dislocare, precum și deficiențe în procesul de selecție. Măsura identificată ca fiind cea mai susceptibilă la erori era măsura de sprijinire a investițiilor în prelucrarea produselor agricole⁵⁴. Întrucât beneficiază de o expertiză suplimentară în ceea ce privește evaluarea viabilității proiectelor (a se vedea punctul 14), instrumentele financiare au potențialul de a menține sub control riscurile identificate în legătură cu utilizarea finanțărilor nerambursabile.

94

Orice beneficiar final care îndeplinește criteriile de eligibilitate și de selecție pentru accesarea unui instrument financiar poate solicita în mod direct utilizarea acestuia, fără a fi nevoit să depună o cerere de finanțare în cadrul unei scheme de finanțare nerambursabilă, ceea ce reprezintă un acces direct la instrumentul financiar. Spre deosebire de situația constatată în perioada de programare 2007-2013 (a se vedea punctele 34 și 35), acest acces direct lărgește sfera de aplicare a intervenției prin intermediul instrumentelor financiare, și, prin urmare, sporește impactul potențial al acestora.

95

Potrivit unui document de orientare al Comisiei⁵⁵ pentru perioada de programare 2014-2020, posibilitatea de a avea acces direct la instrumentele financiare reprezintă una dintre principalele diferențe dintre cele două perioade de programare. Curtea este însă de părere că trecerea de la un acces indirect la unul direct nu poate fi pusă pe seama noului cadru juridic, întrucât în legislația aplicabilă pentru perioada 2007-2013 nu exista nicio prevedere care să impună accesul indirect⁵⁶. Abordarea utilizată în domeniul coeziunii presupune accesul direct la instrumentele financiare și, în ceea ce privește posibilitatea de combinare a acestora cu finanțări nerambursabile, DG Politică Regională și Urbană a stabilit norme care reglementează astfel de situații. DG AGRI nu a luat nicio măsură similară în perioada 2007-2013 (a se vedea punctul 37).

20Basilicata, Calabria și Apulia (în cadrul FEOGA-Orientare) și Marche (în cadrul FEOGA-Garantare).

21Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (Food and Agriculture Organization of the United Nations).

22Recipisele sunt emise ca dovadă a faptului că anumite mărfuri specificate, de o calitate și într-o cantitate declarate, au fost depozitate în anumite locații de către anumiți deponenți identificați. Aceștia din urmă pot utiliza mărfurile depozitate ca garanții în scopul obținerii de finanțare.

23Principalele motive menționate erau următoarele: cadrul juridic nu abordează (sau nu abordează în mod corespunzător) caracteristicile specifice ale domeniului dezvoltării rurale; populația de beneficiari, în special fermierii, sunt obișnuiți să primească finanțări nerambursabile; nu au fost identificate suficient de multe avantaje în favoarea utilizării instrumentelor financiare în comparație cu alte măsuri de sprijin; sprijinul care s-ar acorda prin intermediul instrumentelor financiare nu ar răspunde caracteristicilor standard ale beneficiarilor tipici din cadrul FEADR; nu a fost identificat un necesar de instrumente financiare în domeniul dezvoltării rurale sau nu există o cerere pentru astfel de instrumente.

24Articolul 26 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, 11.8.2005, p. 1).

25Articolul 52 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei.

26Această rată este definită ca fiind raportul dintre valoarea garanțiilor aferente împrumuturilor în cazul cărora împrumutații nu și-au îndeplinit obligațiile de plată și valoarea totală a garanțiilor emise.

27Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei.

28Articolul 29 din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului.

29Raportul anual de activitate pe 2013 al DG Agricultură și Dezvoltare Rurală, anexa 10, p. 158.

30Rapoartele anuale ale Curții privind exercițiile financiare 2010 (punctul 4.33) (JO C 326, 10.11.2011) și 2012 (punctul 4.7) (JO C 331, 14.11.2013); Avizul nr. 7/2011 al Curții referitor la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, care fac obiectul cadrului strategic comun, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 (punctul 49) (JO C 47, 17.2.2012); Raportul special nr. 2/2012 (punctul 54); documentul Curții din 2014 intitulat „Agricultura și coeziunea: prezentare generală a cheltuielilor UE din perioada 2007-2013” (punctul 21) (http://eca.europa.eu).

31În răspunsul său la Raportul anual al Curții privind exercițiul financiar 2012, Comisia recunoaște că „[ea] însăși a observat că unele state membre recurg în mod frecvent la […] instrumente de inginerie financiară care pot avea un impact asupra reducerii sau a evitării unei pierderi de fonduri conform normelor N+2”.

32Între 10 % și 30 % din bugetul disponibil pentru măsurile în cauză.

33Articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului și articolul 73 din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 277, 21.10.2005, p. 1).

34Administratorul fondului (ISMEA) este un organism public care oferă informații și servicii financiare pentru sectorul agricol în Italia. El gestionează un fond național de garantare și este, de asemenea, administrator de fond pentru șase fonduri regionale de garantare sprijinite prin FEADR.

35Ratele dobânzilor oferite de fondul de împrumut sunt mai atractive decât ratele dobânzilor propuse de către piață.

36A se vedea punctele 5.33-5.36: conform celor mai recente cifre puse la dispoziție de Comisie, din 2007 până la sfârșitul exercițiului 2012, nu fuseseră plătite sau garantate efectiv beneficiarilor finali decât 37 % din cele 8,4 miliarde de euro care fuseseră transferate în contul instrumentelor de inginerie financiară.

37Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1).

38A se vedea Regulamentul delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei din 29 octombrie 2012 privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 362, 31.12.2012, p. 1).

39A se vedea articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

40A se vedea raportul special nr. 2/2012, punctul 102.

41De exemplu, în Franța (Corsica), garanția acoperă 65 % din împrumut, în timp ce, în România, acest procent poate urca până la 80 %.

42În Italia (Umbria), planul de afaceri al unui fond de garantare, care nu a făcut obiectul unui audit la fața locului, prevedea că cel puțin 20 % din resursele alocate fondului trebuiau să provină din sectorul privat.

43Totalul capitalului investit în fondul de împrumut s-a ridicat la 253,025 milioane de euro, din care 115 milioane de euro constituiau partea publică, iar 138,025 milioane de euro constituiau partea privată, care a fost investită de către banca Piraeus.

44Acești doi indicatori de performanță (efectul de pârghie și efectul de reînnoire) sunt considerați relevanți și de către Comisie (a se vedea punctul 62).

45Aceste liste precizau, de asemenea, măsurile în cadrul cărora erau desfășurate proiectele în cauză, valoarea împrumuturilor, valoarea garanțiilor (după caz), moneda de denominare, stadiul împrumuturilor (stadiul rambursării acestora) etc.

46Avizul Serviciului juridic din cadrul DG Agricultură și Dezvoltare Rurală transmis într-o notă adresată auditorilor la data de 8 octombrie 2014.

47Articolul 139 alineatul (5) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012.

48Fonduri create cu scopul de a se investi resurse financiare în fonduri de capital de risc, fonduri de garantare, fonduri de împrumut ori fonduri sau alte sisteme de stimulente care furnizează împrumuturi și garanții pentru investiții rambursabile sau instrumente echivalente.

49De exemplu, autoritățile de management vor trebui să raporteze în mod specific operațiunile ce cuprind instrumente financiare, sub forma unei anexe la raportul anual privind progresele înregistrate. Aceasta va include o serie de elemente (efectul de pârghie, performanța), astfel încât raportarea să se alinieze la cerințele Regulamentului financiar. În cazul FEADR, această raportare reprezintă o noutate.

50În Italia (Sicilia), de exemplu, s-au emis garanții într-un ritm constant, dar, per ansamblu, s-a utilizat efectiv doar o mică parte din capitalul total. Fondul de garantare a acționat, așadar, ca un „fond de parcare”.

51Regulamentul privind dispozițiile comune prevede că fiecare sumă plătită din program instrumentului financiar nu poate depăși 25 % din suma totală a contribuțiilor din program angajate pentru instrumentul financiar în temeiul acordului de finanțare relevant.

52Articolul 59 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 487), prevede următoarele: „Contribuția FEADR se calculează pe baza cuantumului cheltuielilor publice eligibile.”

53A se vedea, de exemplu, Raportul special nr. 8/2012: „Direcționarea ajutorului acordat pentru modernizarea exploatațiilor agricole”; Raportul special nr. 1/2013: „Sprijinul acordat de UE pentru industria de prelucrare a produselor agroalimentare a contribuit în mod eficace și eficient la creșterea valorii adăugate a produselor agricole?” și Raportul special nr. 6/2013: „Au obținut statele membre și Comisia un bun raport costuri beneficii în urma aplicării măsurilor care vizează diversificarea economiei rurale?” (http://eca.europa.eu)

54Raportul special nr. 23/2014: „Erori la nivelul cheltuielilor pentru dezvoltare rurală: care sunt cauzele și cum sunt ele remediate?” (http://eca.europa.eu)

55Comisia Europeană, Financial instruments in ESIF programmes 2014-2020, a short reference guide for Managing Authorities (Instrumentele financiare din programele 2014-2020 pentru fondurile ESI: scurt ghid de referință pentru autoritățile de management), 2.7.2014.

56Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei.

Concluzii și recomandări

96

Concluzia Curții este că, per ansamblu, instrumentele financiare nu s-au dovedit a fi o soluție de succes în domeniul dezvoltării rurale⁵⁷ și, cu toate că perioada 2014-2020 prezintă un potențial promițător, obținerea impactului dorit va reprezenta o provocare semnificativă. Era evident că nu au fost luate în considerare specificitățile politicii de dezvoltare rurală și nu s-a procedat la realizarea unei evaluări a nevoilor reale. În consecință, Curtea a constatat că beneficiile potențiale ale abandonării abordării bazate pe dependență față de finanțările nerambursabile⁵⁸ nu au fost demonstrate în cadrul implementării efective a instrumentelor financiare în perioada 2007-2013.

97

Potrivit constatărilor Curții, cadrul aplicabil perioadei 2014-2020 are potențialul de a iniția îmbunătățirile necesare. Totuși, există încă anumite obstacole care împiedică utilizarea pe scară mai largă a instrumentelor financiare. Deși au fost introduse noi dispoziții specifice pentru limitarea problemei recurente a supracapitalizării, riscul este în continuare prezent. Nu în ultimul rând, unele aspecte esențiale legate de performanță, precum efectul de pârghie și efectul de reînnoire, nu au fost abordate în mod corespunzător (punctele 81-95).

98

Curtea a remarcat că argumentele aduse în favoarea creării instrumentelor financiare în perioada de programare 2007-2013 nu erau clare și că aceste instrumente au fost supracapitalizate (punctele 21-50). În această perioadă, cererea de instrumente financiare a fost deosebit de scăzută, ceea ce înseamnă că va fi necesar să se introducă stimulente specifice pentru a promova utilizarea acestora în viitor. În perioada 2007-2013, nu mai exista posibilitatea unei măsuri separate de „inginerie financiară”, așa cum fusese cazul în perioada 2000-2006, singura opțiune rămasă fiind aceea a integrării instrumentelor financiare într-un set de măsuri de investiții. Posibilitatea de a alege între constituirea instrumentelor financiare ca parte integrantă a unei măsuri de investiții sau crearea lor ca măsură separată oferă o mai mare flexibilitate în gestionarea fondurilor investite, slăbindu-se, în același timp, condiționarea instrumentelor de finanțările nerambursabile. Cadrul aplicabil perioadei 2014-2020 nu prevede însă nici el această posibilitate.

Recomandarea 1

Pentru a stimula într-o mai mare măsură statele membre să creeze instrumente financiare pentru dezvoltarea rurală, Comisia ar trebui să identifice care sunt provocările, caracteristicile specifice și obstacolele întâmpinate în acest domeniu și să încurajeze în mod activ statele membre să utilizeze astfel de instrumente atunci când este necesar. Pentru a stimula cererea, una dintre opțiunile la care ar putea apela statele membre ar fi să pună deoparte un anumit procent din bugetul disponibil al FEADR pentru instrumentele financiare și să facă aceste instrumente mai atractive, în condiții clar definite, decât finanțările nerambursabile.

99

Problema supracapitalizării instrumentelor financiare a fost una recurentă în perioada 2007-2013, consecința fiind o sumă în exces de 370 de milioane de euro (a se vedea punctul 48). Cu toate că în cadrul juridic pentru perioada 2014-2020 au fost introduse dispoziții speciale (evaluările ex ante obligatorii, plățile eșalonate) pentru limitarea acestei probleme, riscul poate să fie în continuare prezent.

Recomandarea 2

În domeniul dezvoltării rurale, Comisia ar trebui să ofere orientări și să promoveze în mod activ calitatea evaluărilor ex ante obligatorii realizate pentru instrumentele financiare, menite să servească drept instrumente esențiale pentru evitarea supracapitalizării. De asemenea, coeficientul de expunere la risc utilizat ar trebui să fie validat de statele membre cu ajutorul unei expertize tehnice corespunzătoare.

100

Instrumentele financiare nu au avut o performanță satisfăcătoare în perioada de programare 2007-2013 (punctele 70 și 71). Ele nu au avut rezultate bune din punctul de vedere al ratei de reînnoire a fondurilor și al atragerii unor resurse private suplimentare în sprijinul politicii de dezvoltare rurală. Procedura de raportare nu era concepută pentru a ilustra într-o manieră aprofundată de activitățile instrumentelor financiare și pentru a se furniza informații relevante cu privire la performanța obținută. Prin urmare, Comisia nu și-a îndeplinit în mod adecvat îndatoririle de supraveghere a gestiunii partajate. Cu toate acestea, îmbunătățirile introduse în cadrul juridic pentru perioada 2014-2020 au potențialul de a remedia principalele deficiențe identificate în legătură cu raportarea (a se vedea punctul 82).

Recomandarea 3

Pentru a spori eficacitatea instrumentelor financiare în perioada de programare 2014-2020, Comisia ar trebui să stabilească, pentru domeniul dezvoltării rurale, standarde și niveluri-țintă adecvate pentru efectul de pârghie și pentru efectul de reînnoire.

101

Instrumentele financiare trebuie să acționeze pe termen lung pentru a-și face pe deplin efectul. Potrivit constatărilor Curții, nu s-a pus un accent suficient pe acest aspect. De exemplu, fondurile de împrumut au oferit un răspuns la o problemă pe termen scurt privind insuficiența lichidității în contextul recentei crize economice. Prin urmare, ele au funcționat numai pe o perioadă limitată de timp, în ciuda eforturilor administrative considerabile care fuseseră investite pentru înființarea lor.

Recomandarea 4

În vederea promovării efectelor pe termen lung ale instrumentelor financiare, Comisia și statele membre ar trebui să adopte norme clare care să reglementeze tranziția între perioadele de programare. Statele membre ar trebui să pună în aplicare noile dispoziții legislative în așa fel încât să se asigure nivelul cel mai ridicat de flexibilitate. În acest context, Comisia ar putea să încurajeze statele membre să instituie un instrument financiar unic care să poată pune la dispoziție atât împrumuturi, cât și garanții, intensificându-se astfel activitatea acestuia și mărindu-i-se masa critică.

102

Auditurile anterioare efectuate de Curte în domeniul dezvoltării rurale au pus în lumină o serie de probleme (efect de balast – deadweight, efect de dislocare și deficiențe în procesul de selecție) în ceea ce privește gestionarea finanțărilor nerambursabile acordate în cadrul măsurilor de investiții (a se vedea punctul 93). Instrumentele financiare au potențialul de a reduce riscurile identificate pe care le implică utilizarea finanțărilor nerambursabile.

Recomandarea 5

Atunci când evaluează cererile de finanțare, statele membre ar trebui să acorde o atenție deosebită apariției unui potențial efect de balast (deadweight) sau de dislocare. În acest scop, ar trebui să fie aplicați indicatori adecvați, cum ar fi randamentul investiției și proiecții ale fluxurilor de numerar. În cazul activităților eligibile pentru care riscul de apariție a efectului de balast (deadweight)/de dislocare este deosebit de ridicat, instrumentele financiare ar putea deveni opțiunea preferată. Statele membre ar trebui să examineze modalitatea optimă de combinare a finanțărilor nerambursabile și a instrumentelor financiare în scopul obținerii celui mai bun raport costuri-beneficii, prin optimizarea efectului de pârghie/de reînnoire.

103

În fine, Curtea concluzionează că, în perioada 2007-2013, nu au fost prevăzute condiții precise pentru determinarea soldului instrumentelor financiare care trebuie plătit la sfârșitul perioadei de programare și nici condiții legate de politica de ieșire cu privire la aceste instrumente, în principal din cauza absenței unor norme clare din partea Comisiei cu privire la aceste aspecte (punctele 72-80).

Recomandarea 6

Comisia ar trebui să ofere în timp util norme precise și funcționale de punere în aplicare înainte de închiderea, în 2015, a perioadei de programare 2007-2013, inclusiv cu referire la politica de ieșire privitor la instrumentele financiare.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera I, condusă de doamna Rasa BUDBERGYTĖ, membră a Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 25 martie 2015.

Pentru Curtea de Conturi

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
Președinte

57A se vedea, de asemenea, anexa II la prezentul raport.

58Comisia Europeană, Financial instruments in ESIF programmes 2014-2020, a short reference guide for Managing Authorities (Instrumentele financiare din programele 2014-2020 pentru fondurile ESI: scurt ghid de referință pentru autoritățile de management), 2.7.2014.

Anexe

Anexa I

Estimarea supracapitalizării fondurilor de garantare la 31 decembrie 2013, pe baza coeficienților de expunere la risc

| Suma transferată în capitalul fondului până la 31.12.2013 (în euro) | Suma corespunzând garanțiilor emise în favoarea beneficiarilor finali până la 31.12.2013 (în euro) | Nivelul maxim anticipat pentru nerambursarea creditelor | Coeficientul de expunere la risc utilizat pentru determinarea sumei de transferat în capitalul fondului (1 la X) | Supracapitalizarea estimată a fondului (în euro)
Bulgaria | 121 000 000,00 | 50 006 000,00 | 20,0 % | 5,0 | 110 998 800,00
Franța (Corsica) | 600 000,00 | 403 795,00 | 33,3 % | 3,0 | 465 401,67
Italia (Sicilia) | 37 628 950,00 | 5 485 210,23 | 33,3 % | 3,0 | 35 800 546,59
Italia (Apulia) | 5 000 000,00 | 6 585 275,50 | 8,0 % | 12,5 | 4 473 177,96
Italia (Lazio) | 2 500 000,00 | 920 105,60 | 8,0 % | 12,5 | 2 426 391,55
Italia (Campania) | 2 250 000,00 | 3 262 536,52 | 8,0 % | 12,5 | 1 988 997,08
Italia (Umbria) | 4 800 000,00 | 0,00 | 33,3 % | 3,0 | 4 800 000,00
Italia (Molise) | 2 450 000,00 | 2 451 400,00 | 33,3 % | 3,0 | 1 632 866,67
Italia (Basilicata) | 14 860 000,00 | 1 699 990,00 | 33,3 % | 3,0 | 14 293 336,67
Italia (Calabria) | 10 000 000,00 | 1 678 400,00 | 50,0 % | 2,0 | 9 160 800,00
România | 220 000 000,00 | 177 173 471,00 | 20,0 % | 5,0 | 184 565 305,80
Total | 421 088 950,00 | 249 666 183,85 |  |  | 370 605 623,98
Capital necesar (în euro) | 50 483 326,02
Supracapitalizare (exprimată ca factor) | 8,34

Sursa: Constatările de audit ale Curții de Conturi Europene.

Anexa II

Imagine de ansamblu a principalelor deficiențe care reduc performanța instrumentelor financiare auditate

| Franța (Corsica) | Italia | România | Grecia | Lituania
Apulia | Sicilia
Tip | FG | FG | FG | FG | FI | FI
Înființarea cu întârziere | D |  |  |  | D |
Supraestimarea cererii | D | D | D | D | D | D
Coeficient de expunere la risc prea mic (pentru FG) | D |  | D |  | NA | NA
Capital de dotare excesiv |  |  | D | D | D | D
Rată scăzută de plată către beneficiarii finali |  |  | D |  | D | D
Nivel de reînnoire insuficient | D | D | D | D | D | D
Efect de pârghie insuficient | D | D | D | D | D | D
Lipsa raportărilor privind performanța | D | D | D | D | D | D

FG: fond de garantare; FI: fond de împrumut; NA: nu se aplică.

D: Deficiență identificată.

Sursa: Constatările de audit ale Curții de Conturi Europene.

Răspunsul Comisiei

Rezumat

I

Deși atragerea de capital privat este una dintre valorile adăugate aferente instrumentelor financiare, legislația UE¹ în domeniul dezvoltării rurale în perioada 2007-2013 nu stabilește în mod explicit legături între instrumentele de inginerie financiară și finanțarea privată.

III

Comisia remarcă faptul că perioada de programare 2014-2020 abia a început și cea mai mare parte a programelor finanțate din fondurile ESI, inclusiv programele de dezvoltare rurală, nu au fost încă adoptate. În plus, statele membre pot constitui instrumente financiare în orice moment din perioada de programare.

IV

Comisia remarcă faptul că în perioada 2007-2013 au fost puse în aplicare instrumente financiare în 7 state membre, ceea ce reprezintă o îmbunătățire semnificativă în comparație cu perioada 2000-2006, în care doar două state membre au recurs la acestea.

Cadrul juridic al UE pentru perioada de programare 2007-2013 prevede o mare flexibilitate în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor de dezvoltare rurală. Potrivit Comisiei, cadrul juridic 2007-2013 ia în considerare caracteristicile specifice ale dezvoltării rurale, iar acest lucru se reflectă în instrumentele financiare sprijinite de FEADR. Regulamentul nr. 1698/2005 al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei definesc domeniul de aplicare și domeniul de intervenție al FEADR, inclusiv măsurile de sprijin specifice². Fiecare măsură de dezvoltare rurală conține diverse norme și dispoziții în materie de eligibilitate, care trebuie respectate de instrumentele financiare create în cadrul măsurii și ar trebui să facă parte din acordul de finanțare.

Cerința de a efectua o evaluare ex ante corespunzătoare privind pierderile așteptate a fost introdusă în 2011 în ceea ce privește cofinanțarea din partea FEADR a operațiunilor care cuprind fonduri de garantare³. În ceea ce privește perioada de programare 2014-2020, este obligatoriu să se efectueze o evaluare ex ante pentru orice operațiune care cuprinde instrumente financiare cofinanțate de FEADR⁴. Legislația prevede stimulente pentru ca statele membre să utilizeze instrumentele financiare și le oferă posibilitatea de a le lansa imediat pe baza unor modele gata de a fi puse în aplicare, cum ar fi modelele „la cheie”. De asemenea, Comisia oferă statelor membre și părților interesate orientările necesare și va continua să facă acest lucru și în perioada rămasă din 2014-2020.

V

Fondurile de garantare trebuie să dispună de anumite lichidități pentru a putea investi fără probleme în întreprinderi.

După o evaluare actualizată a nevoilor de către statele membre și pregătirea în vederea încheierii fondurilor de garantare, cifra a fost redusă la 362,69 milioane EUR până la sfârșitul anului 2014.

VI

Instrumentele financiare sprijinite de FEADR au fost constituite în perioada permisă din punct de vedere juridic, în conformitate cu legislația UE.

Comisia ar dori să reamintească faptul că dezvoltarea rurală este pusă în aplicare în cadrul gestiunii partajate, statele membre fiind pe deplin responsabile de monitorizarea operațiunilor.

Comisia remarcă faptul că, în ceea ce privește perioada 2007-2013, a colectat informații de raportare importante referitoare la instrumentele financiare existente. În plus, pentru perioada de programare 2014-2020 este concepută o raportare cuprinzătoare referitoare la instrumentele financiare⁵.

Comisia este de părere că evaluarea beneficiilor instrumentelor financiare ar trebui să fie efectuată și în contextul crizei financiare care afectează accesul la finanțare în unele state membre.

VII

Comisia remarcă faptul că este responsabilitatea autorităților naționale să se asigure că aceste operațiuni sunt executate în conformitate cu dispozițiile juridice relevante. Comisia evaluează aspectele legate de instrumentele financiare în cursul misiunilor sale de audit.

În conformitate cu legislația UE aplicabilă pentru perioada 2007-2013, mecanismele de lichidare și de ieșire urmează să fie definite de autoritatea de management în acordul de finanțare cu administratorul fondului, asigurându-se că dispozițiile relevante sunt luate în considerare în mod adecvat.

În cadrul gestiunii partajate și în conformitate cu principiul subsidiarității, Comisia trebuie să se asigure că statele membre instituie sisteme adecvate de gestiune și de control.

Pentru perioada 2007-2013, Comisia a oferit orientări oricărui stat membru care le-a solicitat. Orientările privind închiderea programelor de dezvoltare rurală pentru perioada 2007-2013 au fost adoptate în 2015⁶. Respectarea normelor juridice și a orientărilor va fi verificată în cursul procedurii de verificare a conturilor.

Comisia va oferi orientări mai consolidate și îmbunătățite pentru perioada 2014-2020.

VIII

Comisia consideră că noul cadru juridic pentru perioada de programare 2014-2020 răspunde preocupărilor exprimate de Curte suficient de bine.

Problema supracapitalizării este abordată de dispozițiile articolului 41 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, prin care, ca regulă generală pentru toate instrumentele financiare în perioada 2014-2020, au fost introduse plăți progresive, bazate pe obținerea unor rezultate concrete în materie de rambursare.

Principalele probleme de performanță sunt bine abordate în cadrul monitorizării instrumentelor financiare sprijinite prin fondurile ESI, astfel cum sunt definite la articolul 46 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013. Mai mult decât atât, Comisia atrage atenția asupra celor patru indicatori de performanță consacrați la articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 480/2014.

În plus, pentru a încuraja utilizarea instrumentelor financiare, Comisia și-a consolidat cooperarea în domeniul agriculturii și dezvoltării rurale cu Banca Europeană de Investiții (BEI) și a semnat un memorandum de înțelegere la 14 iulie 2014⁷. Această cooperare include posibilitatea de a utiliza experiența și cunoștințele Grupului BEI privind instrumentele financiare, precum și aplicarea acestora în domeniul dezvoltării rurale.

Comisia a lansat, de asemenea, „fi-compass”, o platformă de asistență tehnică cuprinzătoare, care va furniza Comisiei, statelor membre și părților interesate orientări metodologice și sprijin în materie de sensibilizare în domeniul instrumentelor financiare susținute prin fondurile ESI în perioada 2014-2020⁸. Ca parte a programului său de lucru, „fi-compass” va oferi și produse specifice FEADR.

IX (a) Primul punct marcator

Comisia acceptă să identifice provocările, caracteristicile specifice și obstacolele în ceea ce privește constituirea de instrumente financiare în cadrul FEADR.

O astfel de analiză va fi efectuată în cadrul activităților „fi-compass”, o platformă de asistență tehnică cuprinzătoare care furnizează Comisiei, statelor membre și părților interesate orientări metodologice și sprijin în materie de sensibilizare în domeniul instrumentelor financiare susținute prin fondurile ESI în perioada 2014-2020⁹.

IX (a) Al doilea punct marcator

Comisia acceptă această recomandare, care este deja parțial pusă în aplicare.

În contextul platformei „fi-compass” de asistență tehnică finanțată din fondurile ESI sunt furnizate orientări generale și specifice fondurilor privind evaluările ex ante. Acestea cuprind atât întregul FEADR, cât și sectoare specifice, cum ar fi agricultura și silvicultura.

IX (a) Al treilea punct marcator

Comisia acceptă această recomandare, care este deja parțial pusă în aplicare.

Comisia a furnizat modele standard pentru fondurile de împrumut și de garantare în domeniul dezvoltării rurale. În cadrul platformei „fi-compass” de asistență tehnică finanțată din fondurile ESI, în prezent se analizează posibilitatea elaborării unui alt model, de exemplu pentru eficiența energetică și energia regenerabilă, a cărui lansare este planificată pentru sfârșitul anului 2015.

În legătură cu cooperarea cu Grupul BEI, Comisia a semnat un memorandum de înțelegere în ceea ce privește cooperarea în domeniul agriculturii și dezvoltării rurale, în care se preconizează ca BEI să ofere statelor membre o schemă specifică instrumentelor financiare care urmează să fie pusă în aplicare în cadrul FEADR. Un eveniment specific referitor la acest memorandum de înțelegere a fost deja planificat pentru 23 martie 2015.

IX (a) Al patrulea punct marcator

Comisia acceptă această recomandare în măsura în care normele pentru închiderea programelor de dezvoltare rurală din perioada 2007-2013¹⁰ sunt în domeniul său de acțiune.

Comisia remarcă faptul că, în conformitate cu legislația UE aplicabilă pentru perioada 2007-2013, elaborarea unor norme operaționale precise de punere în aplicare, inclusiv a politicii adecvate de ieșire pentru fiecare instrument de inginerie financiară, este responsabilitatea statelor membre.

IX (b)

Comisia acceptă această recomandare, care, în prezent, este în curs de aplicare.

Normele tranzitorii pentru perioada 2007-2013 au fost adoptate.

În ceea ce privește perioada 2014-2020, discuțiile cu statele membre vor avea loc atunci când se va apropia închiderea perioadei 2014-2020 și vor trebui definite norme tranzitorii.

IX (c)

Această recomandare vizează statele membre.

Introducere

05

Legislația UE pentru perioada 2007-2013 nu impune o normă privind reutilizarea alocării inițiale utilizate pentru constituirea de instrumente financiare. Resursele care nu sunt utilizate pot fi reprogramate pentru alte forme de asistență.

06

Comisia remarcă faptul că perioada de programare 2014-2020 abia a început și cea mai mare parte a programelor finanțate din fondurile ESI, inclusiv programele de dezvoltare rurală, nu au fost încă adoptate. În plus, statele membre pot constitui instrumente financiare în orice moment din perioada de programare.

12

După o evaluare actualizată a nevoilor de către statele membre și pregătirea în vederea încheierii fondurilor de garantare, cifra din 2013 a fost redusă la 362,69 milioane EUR până la sfârșitul anului 2014.

13

În conformitate cu principiile subsidiarității și gestiunii partajate, constituirea de instrumente financiare, punerea lor în aplicare și evaluarea cererii țin de responsabilitatea statelor membre. Aceasta cuprinde adoptarea tuturor dispozițiilor legislative, de reglementare și administrative la nivel național sau regional, inclusiv a acordurilor de finanțare.

Comisia monitorizează modul în care statele membre își implementează programele de dezvoltare rurală și, în acest context, verifică modul în care statele membre implementează instrumentele financiare sprijinite de FEADR.

Comisia ia act de faptul că agențiile de plăți îndeplinesc un rol important în contextul politicii de dezvoltare rurală și al punerii în aplicare a acesteia.

Sfera și abordarea auditului

20

Comisia ia act de faptul că instrumentele financiare din domeniul dezvoltării rurale pot sprijini și alte măsuri de investiții, cum ar fi 311 (diversificarea activităților agricole), 312 (crearea și dezvoltarea de microîntreprinderi în zonele rurale), 313 (turism rural), 321 (servicii și infrastructură de bază) etc. Ar trebui, de asemenea, să se ia în considerare sprijinul acordat în cadrul inițiativei LEADER.

Observații

21

Normele privind instrumentele financiare în domeniul dezvoltării rurale în perioada 2007-2013 au fost îmbunătățite în mod substanțial în comparație cu perioada 2000-2006.

22

Comisia este de părere că anchetele electronice efectuate la închidere nu indică pe deplin motivele pentru care nu se constituie instrumente financiare la începutul unei perioade de programare.

23

Comisia consideră că a evaluat și abordat în mod adecvat caracteristicile specifice dezvoltării rurale în momentul elaborării cadrului juridic 2007-2013. În special, Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 prezintă peste 30 de măsuri care vizează un grup bine definit de beneficiari și include criteriile de eligibilitate, precum și cerințe specifice pe care instrumentele financiare sprijinite de FEADR trebuie să le respecte. Acest lucru este elaborat în detaliu prin dispozițiile Regulamentului de punere în aplicare nr. 1974/2006.

A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 21.

Comisia ia act de faptul că beneficiarii din domeniul dezvoltării rurale sunt ferme de toate dimensiunile. În UE, agricultura la scară mică are dimensiuni diferite și este specifică unei țări, unei regiuni și/sau unui subsector. În același timp, fermierii nu sunt singurii beneficiari ai dezvoltării rurale.

Politica de coeziune nu sprijină, în principiu, agricultura, dar, în mod similar cu politica de dezvoltare rurală, vizează multe microîntreprinderi și întreprinderi mici neagricole.

26

Cadrul juridic al UE pentru perioada de programare 2007-2013 prevede o mare flexibilitate în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor de dezvoltare rurală. În acest context, Comisia este de părere că necesitățile și oportunitățile sunt descrise cu suficientă claritate pentru ca programarea instrumentelor financiare să fie corespunzătoare și posibilă. Atunci când aprobă programele de dezvoltare rurală sau modificările acestora, Comisia efectuează o analiză pentru a evalua dacă programele și măsurile sunt consecvente cu orientările strategice ale UE și cu planurile strategice naționale relevante și dacă respectă dispozițiile juridice relevante.

Fiecare măsură de dezvoltare rurală în temeiul căreia au fost sprijinite instrumentele financiare a avut obiective clare și bine stabilite, în conformitate cu legislația UE și cu planurile strategice naționale. Legislația UE nu impune constituirea unor obiective exclusiv măsurabile.

În ceea ce privește perioada de programare 2014-2020, pentru fiecare dintre domeniile principale de interes ale priorităților UE legate de FEADR sunt stabilite obiective cuantificate ex ante. Programul trebuie să conțină o descriere a strategiei și trebuie să precizeze că măsurile selectate în raport cu prioritățile UE au la bază o logică a intervenției riguroasă, susținută de o evaluare ex ante.

Caseta 2

Obiectivele menționate au fost în concordanță cu situația generală privind absența facilităților de credit. Programele de dezvoltare rurală dezvoltă în continuare obiectivele în contextul măsurilor în temeiul cărora sunt sprijinite instrumentele financiare. Acordurile de finanțare încheiate între statele membre și administratorii fondurilor pot conține, de asemenea, justificări și obiective legate de instrumentul financiar respectiv.

Aceste motive generale explică necesitatea de a crea un fond de împrumut. Detaliile referitoare la justificarea integrală a utilizării, obiectivele specifice de atins și strategia de ieșire sunt toate puncte incluse în „acordul de finanțare” semnat între ETEAN (administratorul fondului) și minister (autoritatea de management).

Astfel se confirmă coerența abordării privind programarea și conformitatea acesteia cu legislația UE. Lituania și România au fost afectate de o criză foarte gravă a creditelor, care i-a împiedicat pe beneficiari să obțină împrumuturi bancare pentru proiectele lor.

În cadrul măsurilor sunt definite obiective suplimentare.

A se vedea mai sus precizările privind România.

27

Cerința de a efectua o evaluare ex ante privind pierderile așteptate a fost introdusă în 2011 în ceea ce privește cofinanțarea din partea FEADR a operațiunilor care cuprind fonduri de garantare¹¹. Aceste evaluări ex ante iau în considerare practicile actuale ale pieței în cazul unor operațiuni similare pentru tipul de investiții și piața în cauză pentru care urmează să fie constituite fonduri de garantare.

În ceea ce privește perioada de programare 2014-2020, pentru orice operațiune care cuprinde instrumente financiare cofinanțate de FEADR este obligatoriu să se efectueze o evaluare ex ante, al cărei conținut este definit prin dispoziții juridice¹².

În perioada 2007-2013, legislația prevedea obligația candidaților la postul de administrator de fonduri de a prezenta un plan de afaceri cu un conținut concret, care trebuia evaluat de către autoritatea de management.

Comisia constată că toate instrumentele financiare sprijinite de FEADR în perioada 2007-2013 au fost constituite în contextul crizei financiare și economice, pe parcursul căreia accesul la credite a fost îngreunat și problemele de lichiditate au fost evidente în întreaga Europă.

În Bulgaria, de exemplu, a fost efectuată o evaluare ex ante a pierderilor așteptate/o analiză a lacunelor înainte de stabilirea ratei de expunere și de determinarea valorii finale a capitalului fondului. În România, a avut loc o evaluare continuă în urma modificării legislației privind perioada 2007-2013 care a impus efectuarea evaluării ex ante a pierderilor așteptate pentru fondurile de garantare începând din 2011. În contextul discuțiilor din cadrul Comitetului privind dezvoltarea rurală referitoare la închiderea instrumentelor financiare, Italia a confirmat oficial abordarea sa cu privire la efectuarea de evaluări ex ante în perioada 2007-2013.

Lipsa de lichiditate și/sau dificultățile cu care se confruntă fermierii în ceea ce privește accesarea creditelor sunt, de asemenea, motive serioase care justifică utilizarea unor instrumente financiare specifice de către statele membre.

28

Instrumentele financiare din domeniul dezvoltării rurale sunt adecvate pentru toți investitorii potențiali în întreprinderile care ar putea fi sprijinite de FEADR.

În perioada 2007-2013, Comisia a îmbunătățit cadrul legislativ prin introducerea unei cerințe de efectuare a unei evaluări ex ante a pierderilor așteptate pentru fondurile de garantare.

În ceea ce privește perioada de programare 2014-2020, va fi necesară o evaluare a necesităților în toate cazurile în care un stat membru decide să contribuie la un instrument financiar prin finanțare din partea FEADR¹³. În plus, dispozițiile privind plățile progresive oferă o protecție suplimentară.

A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 21 și 22.

30

Comisia remarcă faptul că pentru luarea în considerare a sumelor eligibile cu care s-a contribuit la închidere nu este suficient să se contribuie la fonduri.

31

Comisia ar dori să sublinieze contabilizarea corectă a cheltuielilor declarate. Cu toate acestea, Comisia a observat, de asemenea, în cadrul propriilor audituri din unele state membre că transferurile către fondurile instrumentelor financiare au fost relativ excesive în ceea ce privește monitorizarea recurgerii la instrumente de către beneficiarii finali.

Comisia ia act de faptul că natura instrumentelor financiare nu permite cheltuirea imediată a tuturor sumelor care îi sunt transferate. Instrumentele financiare au nevoie de timp pentru a deveni mecanisme care să funcționeze eficient și de o lichiditate inițială pentru a putea investi fără probleme în întreprinderi.

Problema supracapitalizării¹⁴ este abordată de dispozițiile articolului 41 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, prin care, ca regulă generală pentru toate instrumentele financiare în perioada 2014-2020, au fost introduse plăți progresive, bazate pe obținerea unor rezultate concrete în materie de rambursare.

32

Plata întregului cuantum printr-o contribuție unică din programul de dezvoltare rurală către fond a fost în conformitate cu legislația UE. Valoarea dobânzilor generate a rămas la dispoziția Fondului de garantare pentru furnizarea de noi garanții. Această sumă va fi verificată la închiderea instrumentelor financiare.

Plasarea sumelor neutilizate din cadrul FEADR în conturi purtătoare de dobândă, care generează venituri suplimentare ce pot fi utilizate de instrumentele financiare, este considerată o bună practică. Fondurile FEADR care sunt destinate a fi utilizate pentru granturi în cadrul programelor pot fi, de asemenea, plasate în conturi purtătoare de dobândă.

În cazul României, a fost efectuată o evaluare continuă a pierderilor așteptate, iar bugetul total al instrumentelor financiare care funcționează în această țară și sunt sprijinite de FEADR a fost ajustat pentru a reflecta rezultatele acestei evaluări.

33

Articolul 52 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 definește cu strictețe ceea ce se întâmplă cu resursele reintrate în circuitul operațional în timpul perioadei de programare ca urmare a investițiilor efectuate de fonduri sau rămase după achitarea unei garanții (și anume, acestea trebuie să fie utilizate în conformitate cu acordul de finanțare sau verificate în contextul conturilor anuale).

O garanție furnizată susține un împrumut contractat de un beneficiar final de la un intermediar financiar. Prin returnarea împrumutului (și a oricăror dobânzi eventuale asociate cu acesta), beneficiarul final confirmă punerea în aplicare a unei operațiuni sprijinite de FEADR și, prin urmare, eliberează garanția, care nu mai poate fi asociată cu bugetul FEADR, întrucât este deja „consumat”, adică este utilizat cel puțin o dată. Comisia nu consideră că acest lucru contravine principiilor bunei gestiuni financiare.

La închidere, cheltuielile eligibile ale fondurilor de garantare acoperă toate garanțiile care au fost dezangajate în urma returnărilor cu succes ale împrumuturilor în perioada de programare, precum și o sumă care acoperă numai riscurile aferente garanțiilor active (dar nu și valoarea totală a garanțiilor active care sunt emise). Partea din garanțiile active care nu este considerată eligibilă trebuie returnată în cadrul programului.

A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 31.

34

Instrumentele financiare sprijinite de FEADR au asigurat accesul la finanțare beneficiarilor în cazul cărora piețele financiare nu le-au oferit o opțiune prin care să fie acoperit proiectul sau partea de cofinanțare privată a proiectului. În ceea ce privește perioada de programare 2014-2020, instrumentele financiare nu se utilizează pentru a prefinanța granturi, granturile nu se utilizează pentru a rambursa sprijinul acordat prin instrumente financiare și combinația de sprijin furnizat prin granturi și instrumente financiare poate acoperi aceleași elemente de cheltuieli, cu condiția ca suma tuturor formelor de sprijin combinate să nu depășească suma totală a elementelor de cheltuieli vizate¹⁵.

Caseta 3

Instrumentele financiare au avut un rol important în contextul crizei financiare și economice, în special pentru statele membre în care condițiile financiare au fost restrictive și/sau a fost dificilă acordarea de cofinanțare de către beneficiari.

35

Comisia ia act de faptul că FEADR contribuie la instrumentele financiare cu sume publice (cofinanțare din partea FEADR și la nivel național).

Instrumentele financiare nu sunt neapărat o alternativă la granturi, întrucât granturile și instrumentele financiare pot fi utilizate împreună în cadrul unei singure operațiuni și în conformitate cu normele aplicabile privind ajutoarele de stat.

În conformitate cu articolul 15, cu articolul 71 alineatul (5) și cu articolul 71 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005, solicitanții care doresc să primească sprijinul oferit de un instrument financiar au fost evaluați pe baza criteriilor de selecție stabilite pentru respectiva măsură de organismul competent, întrucât cheltuielile au fost eligibile pentru o contribuție din partea FEADR numai în cazul în care sunt efectuate pentru operațiuni decise de autoritatea de management a programului în cauză sau în responsabilitatea acesteia, în conformitate cu aceleași criterii de selecție. Comisia consideră că programarea instrumentelor financiare a fost efectuată în conformitate cu legislația UE și cu normele aplicabile privind ajutoarele de stat.

36

Nu există nicio cerință juridică a UE în materie de dezvoltare rurală pentru perioada de programare 2007-2013 care să prevadă obligația ca suma tuturor formelor de sprijin combinate să nu depășească suma totală a elementelor de cheltuieli vizate. Este, de asemenea, de remarcat că garanțiile acoperă, în principiu, până la 80 % din partea (privată) a investiției.

A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 34 și 35.

37

A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 34.

38

Și auditurile Comisiei au evidențiat acest risc. Cu toate acestea, este dificil să se concluzioneze că, mai degrabă, nivelul de transfer de capital are o legătură automată cu scopul de a eluda regula N+2, decât că acesta este rezultatul unei executări a programului mai lentă decât se prevăzuse. În mai multe cazuri, statele membre au transferat întregul capital înscris în buget, chiar dacă nu au avut nicio problemă legată de regula N+2.

Programele de dezvoltare rurală pot contribui la instrumentele financiare în orice moment al perioadei de programare.

A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 26.

Caseta 4

Intenția a fost de a accelera activarea fondului de împrumut deoarece discuțiile și negocierile au durat mai mult decât se anticipase. Toate părțile implicate au dorit să lanseze instrumente financiare fără întârzieri suplimentare. Pregătirile administrative s-au încheiat în decembrie 2013, când fondul de împrumut a fost creat în mod oficial.

Comisia remarcă faptul că, și în intervalul maxim al acestor estimări, fondurile rămase pentru granturi (între 70 % și 90 %) sunt destul de semnificative.

Resursele care nu sunt utilizate prin instrumentele financiare pot fi reprogramate pentru alte forme de asistență.

A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 31, 38 și 39.

40

Comisia a acționat în conformitate cu normele.

Comisia constată că, în cazul unor cheltuieli mai scăzute, statele membre trebuie să ramburseze fonduri în cadrul programelor, ceea ce va conduce la creșterea riscului de dezangajare pentru anul în cursul căruia are loc de reprogramarea.

A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la punctul 31 și caseta 4.

41

A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 31.

42

Comisia ia act de faptul că stabilirea pieței potențiale se face ex ante, deși instrumentele ar putea funcționa până la închiderea programelor de dezvoltare rurală și în contextul unor piețe financiare și al unor condiții economice în schimbare. Situația instrumentelor financiare care funcționează la nivelul UE este similară.

Determinarea pieței potențiale, care este o noțiune foarte largă, nu este singurul factor utilizat pentru a defini și a estima capitalul fondului. De asemenea, trebuie luați în considerare factori precum bugetul total disponibil în cadrul măsurilor, necesitățile de investiții, evaluarea valorii adăugate a instrumentelor financiare, contribuția instrumentelor financiare la obiectivele măsurilor etc.

43

În cazul Bulgariei, propunerea a cuprins unele măsuri în temeiul cărora nu se pot constitui instrumente financiare.

În ceea ce privește Italia, la momentul plății către fondul de garantare, sumele declarate de regiuni nu au părut a fi disproporționate.

A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 39 referitor la Sicilia.

În cazul Lituaniei, supracapitalizarea a apărut numai atunci când s-a atenuat criza creditelor și băncile au început să dea împrumuturi. Lituania a decis să reducă dimensiunea instrumentului financiar.

În România, supracapitalizarea a reflectat incapacitatea instrumentelor financiare de a mobiliza credite comerciale în contextul unei crize financiare profunde și al reducerii cererii, în care profitabilitatea oricărei investiții a fost pusă în mod serios la îndoială.

A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 32.

Caseta 5

Utilizarea limitată a fondului în 2014 poate fi atribuită constituirii cu întârziere a acestuia (decembrie 2013), reticenței continue a investitorilor, având în vedere criza economică gravă din țară, lipsei de experiență suficientă în ceea ce privește acest tip de instrumente și altor evenimente din țară care nu au fost propice investițiilor.

Comisia consideră că este o practică bună care arată modul în care un stat membru operează cu bugete în conformitate cu evoluția situației financiare în domeniul vizat de program și cu cererea existentă de finanțare.

O comparație ex post nu înseamnă că la momentul constituirii instrumentelor financiare suma prevăzută a fost supraestimată. Au existat și alte motive care justifică contribuția la fond din programul de dezvoltare rurală, cum ar fi cele descrise la punctul 42.

44

A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 28.

Caseta 6

Resursele care nu sunt utilizate prin instrumentele financiare pot fi reprogramate pentru alte forme de asistență.

A se vedea, de asemenea, răspunsul la punctul 31.

În ceea ce privește Bulgaria, potențialul de investiții inițiale care a fost propus de statul membru a fost redus după revizuirea efectuată de Comisie. Responsabilitatea pentru constituirea și punerea în aplicare a instrumentelor financiare, inclusiv efectuarea și examinarea evaluării ex ante, revine statelor membre. Nu este de competența Comisiei să ofere un tip concret de expertiză regionalizată sau națională pentru calcularea elementelor tehnice specifice legate de instrumentele financiare.

În ceea ce privește România, a se vedea răspunsul Comisiei la punctul 43.

45

Piețele financiare sunt dinamice și se pot schimba, astfel cum a dovedit recenta criză financiară și economică. Prin urmare, previziunile pe termen lung s-ar putea dovedi nefiabile. Din acest motiv, legislația UE pentru perioada de programare 2014-2020 permite fiecărei evaluări ex ante să conțină dispoziții referitoare la posibilele revizuiri și actualizări pe termen mediu și lung efectuate pentru a reflecta cu precizie eventualele condiții de piață în schimbare.

46

Comisia remarcă faptul că la nivelul UE nu există o definiție a ratei de expunere la risc în legislația UE pentru perioada 2007-2013.

Pentru perioada de programare 2014-2020, evaluarea ratei de expunere la risc, menționată la articolul 42 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 ca evaluare ex ante a riscurilor, reflectă necesitatea unei contribuții adecvate din partea programului pentru a acoperi pierderile așteptate și neașteptate care rezultă din împrumuturi noi.

47

Comisia consideră că un fond de garantare care garantează 20 % din portofoliul de credite și care, la sfârșit, are doar 1 % din garanții executate este, de fapt, un exemplu de împrumuturi care funcționează bine.

Coeficientul de multiplicare ar trebui calculat de la caz la caz, dar 20 % în acest caz este un procent destul de scăzut și nu ar trebui să ridice probleme legate de o posibilă supracapitalizare (chiar și într-un cadru general privind ajutoarele de stat, un plafon de garanție de 25 % poate fi exceptat în mod automat de la pragul de notificare, cf. articolului 21 din RGECA).

Și Comisia consideră că nivelul scăzut de nerambursare a reflectat, de asemenea, lipsa de voință din partea sectorului bancar de a sprijini operațiunile care prezintă un risc mai ridicat.

48

Comisia constată că valoarea totală a garanțiilor emise către beneficiarii finali până la sfârșitul anului 2013 este de 249,6 milioane EUR, care reprezintă în jur de 60 % din contribuția la fonduri.

Comisia remarcă faptul că instrumentele financiare auditate de Curte sunt încă în derulare și își vor continua activitățile în perioada 2014-2015.

A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 12 și 39.

49

Astfel de abordări pas cu pas au fost, de asemenea, întreprinse în Lituania și în Letonia, unde au fost constituite fonduri de împrumut.

52

Comisia remarcă faptul că unele instrumente financiare au devenit operaționale la sfârșitul procesului de audit și au mai rămas 2 de ani de punere în aplicare a acestora.

53

Rata medie de plată calculată pentru întregul set de instrumente financiare nu reflectă viteza de implementare a anumitor fonduri. În domeniul politicii de coeziune, un număr mare de fonduri a fost constituit abia în 2012. Pentru aceste fonduri, rata scăzută de absorbție la sfârșitul anului 2012 nu ar trebui să fie un motiv de îngrijorare.

Instrumentele financiare pot fi evaluate numai în ceea ce privește impactul de reînnoire la sfârșitul ciclului lor de viață, în special în ceea ce le privește pe cele constituite la sfârșitul perioadei de programare.

55

În realitate, situația de pe piața financiară s-a îmbunătățit și există mai puține deficiențe decât în trecut (a se vedea exemplul anterior de la punctul 47 cu o garanție de 20 % care a produs pierderi de împrumuturi de numai 1 %).

56

A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 55.

57

Aceste modificări reflectă nevoile reale ale instrumentelor financiare. Resursele care nu sunt utilizate prin instrumentele financiare au fost reprogramate și utilizate pentru alte forme de asistență.

58

Mai este timp pentru plata fondurilor în temeiul acestor instrumente. Comisia poate doar să confirme cât de mult se plătește beneficiarilor finali la sfârșitul perioadei de programare.

A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punctul 55.

59

A se vedea răspunsurile Comisiei la punctele 52 și 58.

60

Comisia consideră că utilizarea finanțării publice pe piețe care funcționează bine (sau în cele care își restabilesc în mod semnificativ funcționarea corespunzătoare) trebuie să fie evaluată cu atenție pentru a se evita denaturarea concurenței.

În cazul Greciei, fondul a fost constituit abia la sfârșitul anului 2013 și, prin urmare, plata efectivă către beneficiarii finali a început abia la mijlocul anului 2014. În cazul Lituaniei, sistemul bancar a reușit să reia fluxul normal de creditare la sfârșitul anului 2012, resursele din partea FEADR devenind parțial inutile. Același lucru s-a întâmplat în Letonia, unde fondul a avut, de asemenea, un obiectiv clar.

61

Legislația UE nu impune statelor membre să utilizeze imediat resursele restituite fondului. Modalitățile de reînnoire sunt convenite în acordul de finanțare și depind de situația specifică și de contextul în care instrumentul financiar funcționează. Statele membre, de exemplu, ar putea dori să „colecteze” resursele restituite și să lanseze un instrument financiar pentru un nou produs financiar sau un nou obiectiv. Legislația privind perioada 2007-2013 permite reutilizarea resurselor instrumentelor financiare pentru o perioadă nedeterminată.

62

Pentru perioada 2014-2020 a fost instituit un sistem îmbunătățit de monitorizare și de raportare, consacrat în dispozițiile articolului 46 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, care permite evaluarea performanței în ceea ce privește efectele de reînnoire și de pârghie.

63

Atingerea unui efect de pârghie important nu este obiectivul principal al instrumentelor financiare. Instrumentele financiare constituie modul de a furniza sprijin din partea programului către beneficiarii finali. Efectele generate de instrumentele financiare (de exemplu, efectul de reînnoire și efectul de pârghie) sunt avantaje, dar nu obiective în sine.

Efectul de pârghie care poate varia între sectoare, regiuni, produse financiare ar trebui să fie convenit în acordul de finanțare pentru instrumentul financiar specific.

În ceea ce privește participarea investitorilor privați, Comisia ar dori să facă trimitere la legislația privind ajutoarele de stat în domeniul finanțării cu capital de risc (RGECA) care impune o anumită participare din partea unui investitor privat. Definiția propusă de Comisie pentru mecanismul efectului de pârghie include toate contribuțiile (publice și private) suplimentare fondurilor UE.

64

Definiția efectului de pârghie încorporată în Regulamentul financiar prevede că orice contribuție publică suplimentară contribuției UE contează ca efect de pârghie.

FEADR nu reprezintă nicio excepție de la restul fondurilor cu gestiune partajată.

65

Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 nu prevede o definiție a efectului de pârghie și în niciun caz nu ar trebui tratat ca derogare de la dispozițiile Regulamentului financiar. Acesta prevede numai ca evaluarea ex ante să țină seama de efectul de pârghie preconizat la constituirea instrumentelor financiare. Cu toate acestea, articolul 39 alineatul (5) din Regulamentul privind dispozițiile comune (RDC), de exemplu, prevede o metodă de calcul al efectului de pârghie.

În conformitate cu regulamentele aplicabile, obligația de cofinanțare a politicii de dezvoltare rurală este stabilită la nivel de program. Operațiunile individuale (de exemplu, fondurile) pot beneficia de cofinanțare națională sau nu.

66

A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 63-65.

67

A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 60.

Caseta 7

Comisia consideră că estimările ar trebui să țină seama de sumele reale puse la dispoziția fondurilor după cele mai recente modificări ale programelor de dezvoltare rurală, deoarece acestea au un impact asupra modului de calcul al efectului de pârghie.

68

Constituirea de instrumente financiare în cadrul FEADR a reprezentat o noutate absolută pentru unele state membre, ceea ce a implicat un proces de învățare. Întârzierile se explică, în majoritatea cazurilor, prin noutatea instrumentelor din cadrul politicii de dezvoltare rurală și prin chestiuni legate de achizițiile publice și ajutoarele de stat.

Comisia a derulat activități de promovare și de informare intensive privind utilizarea instrumentelor financiare prin intermediul comitetelor de dezvoltare rurală, al rețelelor, al cursurilor de formare și al activităților de sensibilizare, al reuniunilor bilaterale cu statele membre și al unor orientări cuprinzătoare.

Pentru noua perioadă de programare, Comisia a furnizat, de asemenea, orientările necesare în ceea ce privește punerea în aplicare a instrumentelor financiare. În special, Comisia a informat statele membre cu privire la diferitele opțiuni disponibile care să le permită autorităților de management să utilizeze instrumentele financiare, după caz.

În perioada 2014-2020, fondurile deja instituite vor continua să existe sau pot fi constituite noi fonduri, pe baza modelelor propuse de Comisie (cum ar fi instrumentele „la cheie”)¹⁶. Se preconizează că, în acest fel, întârzierile vor fi reduse în mod semnificativ.

Caseta 8

În unele state membre, prăbușirea sistemului financiar și criza economică care a urmat au provocat o situație de insolvabilitate a cererii (întreprinderi în dificultate sau în faliment). Aceasta este unul dintre factorii externi care explică întârzierile și absorbția scăzută a fondurilor.

69

Comisia consideră că evaluarea performanței instrumentelor financiare ar trebui să vizeze și obținerea de rezultate din partea instrumentelor financiare cofinanțate, inclusiv efectele de reînnoire și de pârghie. În plus, evaluarea ar trebui să țină seama de diferitele situații care pot apărea. Evoluția valorilor pentru fiecare indicator va trebui să fie atent analizată în funcție de context. Valorile indicatorilor luate separat nu pot evalua performanța.

Instrumentele financiare sunt mijloacele de a furniza sprijin din partea programului către beneficiarii finali. Principalul indicator de performanță este, prin urmare, cheltuirea contribuției programului în conformitate cu obiectivele programului.

Comisia consideră că efectele de pârghie și de reînnoire sunt corelate în mod negativ (cu cât efectul de pârghie este mai mare, cu atât este mai mic efectul de reînnoire).

Mai mult decât atât, Comisia atrage atenția asupra celor patru indicatori de performanță consacrați la articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 480/2014.

70

Comisia ia notă de faptul că nu există indicatori comuni pentru instrumentele financiare în cadrul comun de monitorizare și evaluare (CCME) pentru perioada 2007-2013. Cu toate acestea, CCME prevede utilizarea unor indicatori suplimentari¹⁷ care urmează să fie definiți de către statele membre pentru a permite monitorizarea și evaluarea caracteristicilor specifice ale programelor de dezvoltare rurală. Trebuie găsit un echilibru între un număr rezonabil de indicatori comuni care să fie monitorizați de toate programele de dezvoltare rurală și indicatorii suplimentari care să fie monitorizați pentru unele programe de dezvoltare rurală, acolo unde este necesar. Orice indicator de performanță ar trebui să fie convenit între autoritatea de management și instrumentul financiar.

În ceea ce privește cadrul pentru perioada 2014-2020, indicatorii de performanță sunt prevăzuți la articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 480/2014. În plus, statele membre au obligația de a furniza periodic informații referitoare la instrumentele financiare, astfel cum se prevede la articolul 46 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.

Răspuns comun al Comisiei la punctele 72-75

Mecanismele de lichidare și de ieșire urmează să fie definite de autoritatea de management în acordul de finanțare cu administratorul fondului, asigurându-se că dispozițiile relevante sunt luate în considerare în mod adecvat.

În cadrul gestiunii partajate și în conformitate cu principiul subsidiarității, Comisia trebuie să vegheze ca statele membre să instituie sisteme adecvate de gestiune și control.

Pentru perioada 2007-2013, Comisia a oferit orientări oricărui stat membru care le-a solicitat. În prezent, Comisia elaborează orientări privind închiderea programelor din perioada 2007-2013.

Comisia va oferi orientări mai consolidate și îmbunătățite pentru perioada 2014-2020. Respectarea normelor juridice și a orientărilor va fi verificată în cursul procedurii de verificare a conturilor.

77

Aceste dispoziții nu sunt incluse în legislație. Comisia recomandă statelor membre să respecte dispozițiile cuprinse în orientări.

Interpretările divergente au fost clarificate în contextul discuțiilor din cadrul Comitetului privind dezvoltarea rurală din 2014.

78

A se vedea răspunsurile la punctele 61 și 72-75.

79

Comisia ia act de faptul că resursele FEADR care sunt returnate fondurilor după ce au fost utilizate cel puțin o dată nu mai sunt resurse ale UE. După închidere, este responsabilitatea statelor membre să le utilizeze în beneficiul întreprinderilor individuale, astfel cum prevede legislația UE, respectând normele aplicabile privind ajutoarele de stat. Aceste resurse pot fi utilizate, de asemenea, pentru alte instrumente financiare.

A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 5, 33, 61 și 72-75.

80

Comisia își asumă responsabilitățile care îi revin în ceea ce privește închiderea programelor de dezvoltare rurală pentru perioada 2007-2013.

Orice activitate care nu se referă la închiderea programelor și nici la bugetul UE ține de responsabilitatea statelor membre.

82

În opinia Comisiei, există multe alte dispoziții juridice în noua legislație aplicabilă instrumentelor financiare din domeniul dezvoltării rurale (de exemplu, dispozițiile privind controlul, eligibilitatea cheltuielilor, reutilizarea fondurilor, combinațiile de instrumente financiare cu granturi, posibilitățile de a numi diferite organisme ca administratori de fonduri, inclusiv opțiunile propuse pentru autoritățile de management, selecția intermediarilor și a beneficiarilor finali, costurile și comisioanele de administrare etc.).

83

Comisia consideră că noua legislație abordează într-o manieră suficientă această chestiune și atenuează riscurile potențiale.

A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la punctele 31 și 41.

84

A se vedea răspunsurile Comisiei la caseta 4 și punctul 31.

85

Legislatorul a introdus examinarea evaluării ex ante în sfera de competență a autorităților de management.

86

În plus față de evaluările ex ante obligatorii și plățile progresive, noua legislație conține alte garanții adecvate pentru a diminua acest risc potențial, cum ar fi monitorizarea și raportarea cuprinzătoare.

Comisia constată, de asemenea, că în 75 % din cazuri (9 din 12), ratele utilizate ale expunerii la risc se încadrează în intervalul 2-5.

Ca regulă generală, în perioada 2014-2020, plata tranșelor ulterioare este condiționată de absorbția anterioară de capital.

87

În conformitate cu legislația UE, instrumentele financiare pot fi constituite în orice moment în timpul perioadei de programare 2014-2020. Punerea în aplicare în perioada 2014-2020 poate începe imediat după adoptarea noilor programe și deja în 2015. De exemplu, în ianuarie 2015 a fost adoptat programul de dezvoltare rurală din Țările de Jos pentru perioada 2014-2020, care prevede și constituirea unui instrument financiar sprijinit de FEADR¹⁸.

A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punctul 68.

88

Instrumentele financiare ar trebui să ofere sprijin din partea programului în cazul unor disfuncționalități ale pieței și/sau al unor nevoi de investiții sub nivelul optim sau specifice. A continua sprijinul din partea programului pe o piață în care intervenția publică nu mai este necesară nu este în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat și cu principiul bunei gestiuni financiare.

Durata produsului financiar va depinde în primul rând de tipul de investiție care urmează să fie sprijinită. Investițiile pe termen lung în proiecte de infrastructură vor avea un ciclu de viață diferit față de investițiile pe termen scurt în microcredite.

A se vedea, de asemenea, răspunsurile la punctele 43 și 60 și la caseta 5.

89

A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 5.

90

În ceea ce privește FEADR, performanța este măsurată în principal prin intermediul evaluărilor. Evaluările pe termen mediu referitoare la perioada de punere în aplicare 2007-2013 au fost efectuate prea devreme pentru a evalua rezultatele și performanța instrumentelor financiare. Evaluarea impactului dezvoltării rurale nu poate fi efectuată decât după ce a trecut suficient de mult timp, prin urmare sunt așteptate mai multe rezultate în contextul evaluărilor ex post desfășurate de statele membre, care vor fi sintetizate de către Comisie în 2017.

A se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la punctul 70.

91

Participarea privată nu este considerată efect de pârghie în Regulamentul financiar.

Rata efectului de pârghie depinde de tipul de instrument financiar, de regiune și de tipul de proiecte. Prin urmare, obiectivul privind efectul de pârghie nu poate face parte din cadrul de reglementare. În prezent, Comisia elaborează orientări privind efectul de pârghie.

95

Sprijinul acordat din partea FEADR în perioada 2007-2013 este prevăzut în normele privind ajutoarele de stat în domeniul agriculturii și în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului și cu Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei.

A se vedea, de asemenea, răspunsurile Comisiei la punctele 35 și 37.

În perioada 2014-2020 sunt prevăzute orientări comune pentru politicile din cadrul gestiunii partajate privind aspecte referitoare la instrumentele financiare și în toate aceste politici este stabilită aceeași abordare față de accesul la fonduri.

Concluzii și recomandări

96

Comisia remarcă faptul că în perioada 2007-2013 au fost puse în aplicare instrumente financiare în 7 state membre, ceea ce reprezintă o îmbunătățire semnificativă în comparație cu perioada 2000-2006, în care doar două state membre au recurs la acestea.

Cadrul juridic al UE pentru perioada de programare 2007-2013 prevede o mare flexibilitate în ceea ce privește punerea în aplicare sau măsurile de dezvoltare rurală. Potrivit Comisiei, cadrul juridic 2007-2013 ia în considerare caracteristicile specifice ale dezvoltării rurale, iar acest lucru se reflectă în instrumentele financiare sprijinite de FEADR. Regulamentul nr. 1698/2005 al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei definesc domeniul de aplicare și domeniul de intervenție al FEADR, inclusiv măsurile de sprijin specifice¹⁹. Fiecare măsură de dezvoltare rurală conține diferite norme și dispoziții în materie de eligibilitate, care trebuie respectate de instrumentele financiare create în cadrul măsurii și ar trebui să facă parte din acordul de finanțare.

Cerința de a efectua o evaluare ex ante corespunzătoare privind pierderile așteptate a fost introdusă în 2011 în ceea ce privește cofinanțarea din partea FEADR a operațiunilor care cuprind fonduri de garantare²⁰.

În ceea ce privește perioada de programare 2014-2020, este obligatoriu să se efectueze o evaluare ex ante pentru orice operațiune care cuprinde instrumente financiare cofinanțate de FEADR²¹. Legislația prevede stimulente pentru ca statele membre să utilizeze instrumentele financiare și le oferă posibilitatea de a lansa imediat astfel de instrumente, pe baza unor modele gata de punere în aplicare, cum ar fi modelele „la cheie”. De asemenea, Comisia oferă statelor membre și părților interesate orientările necesare și va continua să facă acest lucru și în perioada rămasă din 2014-2020.

97

În opinia Comisiei, cadrul juridic pentru perioada de programare 2014-2020 răspunde preocupărilor exprimate de Curte suficient de bine.

Problema supracapitalizării este abordată de dispozițiile articolului 41 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, prin care, ca regulă generală pentru toate instrumentele financiare în perioada 2014-2020, au fost introduse plăți progresive, bazate pe obținerea unor rezultate concrete în materie de rambursare.

Principalele probleme de performanță sunt bine abordate în cadrul monitorizării instrumentelor financiare sprijinite prin fondurile ESI, astfel cum sunt definite la articolul 46 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013. Mai mult decât atât, Comisia atrage atenția asupra celor patru indicatori de performanță consacrați la articolul 12 din Regulamentul (UE) nr. 480/2014.

În plus, pentru a încuraja utilizarea instrumentelor financiare, Comisia și-a consolidat cooperarea în domeniul agriculturii și dezvoltării rurale cu Banca Europeană de Investiții (BEI) și a semnat un memorandum de înțelegere la 14 iulie 2014²². Această cooperare include posibilitatea de a utiliza experiența și cunoștințele Grupului BEI privind instrumentele financiare, precum și aplicarea acestora în domeniul dezvoltării rurale.

Comisia a lansat, de asemenea, „fi-compass”, o platformă de asistență tehnică cuprinzătoare, care va furniza Comisiei, statelor membre și părților interesate orientări metodologice și sprijin în materie de sensibilizare în domeniul instrumentelor financiare susținute prin fondurile ESI în perioada 2014-2020²³. Ca parte a programului său de lucru, „fi-compass” va oferi și produse specifice FEADR.

98

În conformitate cu principiile subsidiarității și gestiunii partajate, constituirea de instrumente financiare, punerea lor în aplicare și evaluarea cererii țin de responsabilitatea statelor membre.

Constituirea de instrumente financiare în cadrul FEADR a reprezentat o noutate absolută pentru unele state membre, ceea ce a implicat un proces de învățare. Comisia a derulat activități de promovare și de informare intensive privind utilizarea instrumentelor financiare prin intermediul comitetelor de dezvoltare rurală, al rețelelor, al cursurilor de formare și al activităților de sensibilizare, al reuniunilor bilaterale cu statele membre și al unor orientări cuprinzătoare.

Comisia consideră că noua legislație oferă stimulente suficiente (de exemplu, o rată mai mare de cofinanțare²⁴, cofinanțare națională acordată mai târziu în cursul perioadei de implementare, prefinanțarea investițiilor spre deosebire de rambursarea cheltuielilor efectuate în cazul granturilor), iar stimulentele legate de investiții (de exemplu, eligibilitate diferită pentru TVA²⁵, eligibilitatea capitalului circulant²⁶) oferă avantaje suficiente în comparație cu granturile.

În perioada 2014-2020, fondurile deja instituite vor continua să existe sau pot fi constituite noi fonduri, pe baza modelelor propuse de Comisie (cum ar fi instrumentele „la cheie”)²⁷.

Legislatorul a definit instrumentele financiare ca fiind o formă de sprijin în perioada 2007-2013 și în perioada de programare 2014-2020 pentru punerea în aplicare a anumitor măsuri de dezvoltare rurală.

Recomandarea 1

Comisia acceptă să identifice provocările, caracteristicile specifice și obstacolele în ceea ce privește constituirea de instrumente financiare în cadrul FEADR.

O astfel de analiză va fi efectuată în cadrul activităților „fi-compass”, o platformă de asistență tehnică cuprinzătoare, care furnizează Comisiei, statelor membre și părților interesate orientări metodologice și sprijin în materie de sensibilizare în domeniul instrumentelor financiare susținute prin fondurile ESI în perioada 2014-2020²⁸.

Celelalte elemente ale recomandării se adresează statelor membre.

99

În conformitate cu principiile subsidiarității și gestiunii partajate, constituirea de instrumente financiare, punerea lor în aplicare și evaluarea cererii țin de responsabilitatea statelor membre.

Instrumentele financiare trebuie să dispună de anumite lichidități pentru a se putea investi fără probleme în întreprinderi.

Recomandarea 2

Comisia acceptă această recomandare, care este deja parțial pusă în aplicare.

În contextul platformei „fi-compass” de asistență tehnică finanțată din fondurile ESI sunt furnizate orientări generale și specifice fondurilor privind evaluările ex ante. Acestea cuprind și întregul FEADR, precum și sectoare specifice, cum ar fi agricultura și silvicultura.

100

Comisia consideră că performanța este evaluată în principal prin intermediul evaluărilor. Evaluarea impactului dezvoltării rurale nu poate fi efectuată decât după ce a trecut suficient de mult timp, prin urmare sunt așteptate mai multe rezultate în contextul evaluărilor ex post desfășurate de statele membre, care vor fi sintetizate de către Comisie în 2017.

Autoritățile de management au raportat informații specifice privind operațiunile care cuprind instrumente financiare, sub forma unei anexe la rapoartele anuale de activitate, cum ar fi efectul de pârghie și performanța.

Comisia consideră că și-a îndeplinit în mod adecvat atribuțiile în materie de supraveghere.

Recomandarea 3

Comisia acceptă această recomandare, care este deja parțial pusă în aplicare.

Comisia a furnizat modele standard pentru fondurile de împrumut și de garantare în domeniul dezvoltării rurale. În cadrul platformei „fi-compass” de asistență tehnică finanțată din fondurile ESI, în prezent se investighează posibilitatea elaborării unui alt model, de exemplu pentru eficiența energetică și energia regenerabilă, a cărui lansare este planificată pentru sfârșitul anului 2015.

În legătură cu cooperarea cu Grupul BEI, Comisia a semnat un memorandum de înțelegere în ceea ce privește cooperarea în domeniul agriculturii și dezvoltării rurale, în care se preconizează ca BEI să ofere statelor membre o schemă specifică instrumentelor financiare care urmează să fie pusă în aplicare în cadrul FEADR. Un eveniment specific referitor la acest memorandum de înțelegere a fost deja planificat pentru 23 martie 2015.

101

Piețele financiare sunt dinamice și se pot schimba, astfel cum a dovedit recenta criză financiară și economică. Prin urmare, previziunile pe termen lung s-ar putea dovedi nefiabile. Din acest motiv, legislația UE pentru perioada de programare 2014-2020 permite fiecărei evaluări ex ante să conțină dispoziții referitoare la posibilele revizuiri și actualizări pe termen mediu și lung pentru a reflecta cu precizie eventualele condiții de piață în schimbare.

Recomandarea 4

Comisia acceptă această recomandare, care, în prezent, este în curs de punere în aplicare.

Normele tranzitorii pentru perioada 2007-2013 au fost adoptate.

În ceea ce privește perioada 2014-2020, discuțiile cu statele membre privind închiderea vor avea loc atunci când se va apropia închiderea perioadei 2014-2020 și vor trebui definite norme tranzitorii.

În 2014, Comisia a oferit autorităților de management orientări privind instrumentele financiare în cadrul programelor finanțate din fondurile ESI în perioada 2014-2020.

Recomandarea 5

Această recomandare vizează statele membre.

103

Comisia remarcă faptul că este responsabilitatea autorităților naționale să se asigure că aceste operațiuni sunt executate în conformitate cu dispozițiile juridice relevante. Comisia evaluează aspectele legate de instrumentele financiare în cursul misiunilor sale de audit.

În conformitate cu legislația UE aplicabilă pentru 2007-2013, mecanismele de lichidare și de ieșire urmează să fie definite de autoritatea de management în acordul de finanțare cu administratorul fondului, asigurându-se că dispozițiile relevante sunt luate în considerare în mod adecvat. În cadrul gestiunii partajate și în conformitate cu principiul subsidiarității, Comisia trebuie să vegheze ca statele membre să instituie sisteme adecvate de gestiune și de control.

Pentru perioada 2007-2013, Comisia a oferit orientări oricărui stat membru care le-a solicitat. Orientările privind închiderea programelor de dezvoltare rurală pentru perioada 2007-2013 au fost adoptate în 2015²⁹. Respectarea normelor juridice și a orientărilor va fi verificată în cursul procedurii de verificare a conturilor.

Comisia va oferi orientări mai consolidate și îmbunătățite pentru perioada 2014-2020.

Recomandarea 6

Comisia acceptă această recomandare în măsura în care normele pentru închiderea programelor de dezvoltare rurală din perioada 2007-2013³⁰ sunt în domeniul său de acțiune.

Comisia remarcă faptul că, în conformitate cu legislația UE aplicabilă pentru perioada 2007-2013, elaborarea unor norme operaționale precise de punere în aplicare, inclusiv a politicii adecvate de ieșire pentru fiecare instrument de inginerie financiară, este responsabilitatea statelor membre.

1  Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 1974/2006 al Comisiei.

2  De exemplu, sprijinul pentru investițiile în modernizarea exploatațiilor agricole, creșterea valorii adăugate a produselor agricole și forestiere, crearea și dezvoltarea de microîntreprinderi în zonele rurale, diversificarea spre activități neagricole, reînnoirea satelor etc.

3  Regulamentul (UE) nr. 679/2011 al Comisiei din 14 iulie 2011.

4  Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.

5  Articolul 46 din Regulamentul (CE) nr. 1303/2013.

6  C(2015) 1399 final, 5.3.2015.

7  A se vedea declarația 14/225 din 14.7.2014.

8  Pentru mai multe informații, a se vedea http://www.fi-compass.eu.

9  Pentru mai multe informații, a se vedea http://www.fi-compass.eu.

10  C(2015) 1399 final, 5.3.2015.

11  Regulamentul (UE) nr. 679/2011 al Comisiei din 14 iulie 2011.

12  Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.

13  Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.

14  În cadrul raportului său special de audit nr. 2/2012, Curtea se referă la supradimensionarea instrumentelor financiare, și nu la supracapitalizare.

15  Articolul 37 alineatele (7), (8) și (9) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.

16  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 964/2014 al Comisiei din 11 septembrie 2014 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește clauzele și condițiile standard pentru instrumentele financiare.

17  Articolul 81 alineatul (2) din Regulamentul 1698/2005.

18  A se vedea prezentarea respectivă la adresa http://www.fi-compass.eu.

19  De exemplu, sprijinul pentru investițiile în modernizarea exploatațiilor agricole, creșterea valorii adăugate a produselor agricole și forestiere, crearea și dezvoltarea de microîntreprinderi în zonele rurale, diversificarea spre activități neagricole, reînnoirea satelor etc.

20  Regulamentul (UE) nr. 679/2011 al Comisiei din 14 iulie 2011.

21  Articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.

22  A se vedea declarația 14/225 din 14.7.2014.

23  Pentru mai multe informații, a se vedea http://www.fi-compass.eu.

24  În conformitate cu articolul 59 alineatul (4) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, rata de contribuție aplicabilă măsurii în cauză este majorată cu 10 puncte procentuale suplimentare pentru contribuțiile la instrumentele financiare, astfel cum se menționează la articolul 38 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, și este de 100 % pentru instrumentele financiare de la nivelul Uniunii menționate la articolul 38 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1303/2013. O abordare similară este utilizată pentru contribuțiile la instrumentele financiare din cadrul FEDR și al Fondului de coeziune.

25  Articolul 37 alineatul (11) din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013.

26  Articolul 45 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013.

27  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 964/2014 al Comisiei din 11 septembrie 2014 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește clauzele și condițiile standard pentru instrumentele financiare.

28  Pentru mai multe informații, a se vedea http://www.fi-compass.eu.

29  C(2015) 1399 final, 5.3.2015.

30  C(2015) 1399 final, 5.3.2015.

QJ-AB-15-004-RO-E  ISSN 1977-5806

Curtea a examinat în ce măsură s-au bucurat de succes instrumentele financiare (fonduri de împrumut și fonduri de garantare) din domeniul dezvoltării rurale în perioada 2007-2013, precum și potențialul lor de succes pentru perioada 2014-2020. Conform constatărilor Curții, până în prezent, aceste instrumente nu s-au dovedit a fi o soluție de succes, în mare parte pentru că fuseseră supracapitalizate și pentru că nu și-au atins potențialul maxim în ceea ce privește efectele dorite de pârghie și de reînnoire. În ceea ce privește noua perioadă 2014-2020, deși au fost aduse îmbunătățiri legislației care stă la baza instrumentelor, Curtea concluzionează că obținerea impactului dorit va continua să reprezinte o provocare semnificativă.