EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tālrunis +352 4398-1

E-pasts: eca-info@eca.europa.eu

Internets: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa (http://europa.eu).

Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2015. gads

Print | ISBN 978-92-872-2657-0 | ISSN 1831-0877 | doi:10.2865/79661 | QJ-AB-15-009-LV-C
PDF | ISBN 978-92-872-2653-2 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/381253 | QJ-AB-15-009-LV-N
EPUB | ISBN 978-92-872-2633-4 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/3668 | QJ-AB-15-009-LV-E

© Eiropas Savienība, 2015. gads

Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS

Bezmaksas izdevumi

•Viens eksemplārs:
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

•Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:
Eiropas Savienības pārstāvniecībās
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),
ar Europe Direct dienesta starpniecību
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm)
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras vietas Eiropas Savienībā) (*).

(*)Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas vai taksofonus).

Maksas izdevumi

•Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

LV
2015

Nr. 09

Īpašais ziņojums

ES atbalsts cīņā pret
spīdzināšanu un par
nāvessoda atcelšanu

(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)

Revīzijas darba grupa

ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrēti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu apjoms, paredzamie notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.

Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Karel Pinxten vadītā III apakšpalāta, kuras pārziņā ir ārējo darbību izdevumu jomas. Revīziju vadīja ERP loceklis Klaus-Heiner Lehne, un viņam palīdzēja biroja atašejs Thomas Arntz, nodaļas vadītāja Sabine Hiernaux-Fritsch, revidentu grupas vadītājs Werner Vlasselaer, revidente Kim Hublé un revidents Athanasios Tsamis.

No kreisās uz labo: S. Hiernaux-Fritsch, T. Arntz, K.-H. Lehne, A. Tsamis, K. Hublé, W. Vlasselaer.

Saturs

Saīsinājumi

Kopsavilkums

Ievads

Spīdzināšanas un nāvessoda izplatība

ES apņemšanās cīnīties pret spīdzināšanu un nāvessodu

Revīzijas tvērums un pieeja

Apsvērumi

Lai gan vajadzības bija novērtētas pienācīgi, Komisija nenovirzīja finansējumu optimāli

Piešķirot finansējumu, netika pienācīgi ņemtas vērā valstu cilvēktiesību stratēģijas, un koordinācija ar citām ES darbībām bija vāja

Projektu atlases procedūra bija labi dokumentēta, bet nebija pietiekami stingra

Uz pieprasījumu balstītā pieeja nodrošināja, ka labuma guvējām organizācijām ir pietiekamas speciālās zināšanas un ka tās spēj uzņemties atbildību par darbībām, taču šai pieejai bija arī nepilnības

Projekti tika īstenoti, kā plānots, tomēr EIDHR finansējuma vispārējā ietekme bija ierobežota

Projektu darbības kopumā īstenoja saskaņā ar plānu

EIDHR finansējuma ietekme bija ierobežota tāpēc, ka pieticīgais EIDHR finansiālais ieguldījums tika sadrumstalots, un dažos gadījumos arī tāpēc, ka politiskais konteksts bija nelabvēlīgs

Projektu sasniegumi ir ilgtspējīgi, taču dotācijas neveicina pilsoniskās sabiedrības organizāciju pašpietiekamību

Secinājumi un ieteikumi

I pielikums. |  | Nāvessods Āfrikā
II pielikums. |  | Nāvessods Āzijā
III pielikums. |  | Nāvessods Latīņamerikā
IV pielikums. |  | Nāvessods Amerikas Savienotajās Valstīs
V pielikums. |  | Vispārēji uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus 2007.–2013. gadā
VI pielikums. |  | Projekti, kuros Palātas revidenti caurskatīja, kā Komisija novērtējusi projekta aprakstus un pilnīgos priekšlikumus
VII pielikums. |  | Pārbaudītās dotācijas

Komisijas un EĀDD atbildes

Saīsinājumi

ANO: Apvienoto Nāciju Organizācija

Attīstības un sadarbības ĢD: Eiropas Komisijas Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāts

COHOM: Padomes Cilvēktiesību jautājumu darba grupa

EĀDD: Eiropas Ārējās darbības dienests

EIDHR: Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instruments

OPCAT: Konvencijas pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu fakultatīvais protokols

Kopsavilkums

I

Starptautiskā sabiedrība ir veltījusi daudz pūļu, lai izskaustu spīdzināšanu un cita veida nežēlīgu izturēšanos. Tomēr spīdzināšana un cita veida nežēlīga izturēšanās nav izzudušas, un tie, kas vainojami šajos nodarījumos, paliek nesodīti daudzās valstīs visā pasaulē. Nāvessodu joprojām piemēro 58 valstīs. Katru gadu to izpilda 5 000 cilvēkiem.

II

ES ir cieši apņēmusies novērst un izskaust visus spīdzināšanas veidus un jebkuru citu nežēlīgu izturēšanos, kā arī panākt nāvessoda atcelšanu visā pasaulē. Šo mērķu sasniegšanai ES ierosina daudzas diplomātiskas iniciatīvas, kas ietver divpusējus nolīgumus, politisko dialogu un piedalīšanos daudzpusējos forumos. Turklāt ES uzskata, ka galvenais nosacījums tās līdzdalībai attīstības sadarbībā ir progress cilvēktiesību ievērošanā, un tā finansē projektus, kas paredzēti šo jautājumu risināšanai. Galvenais tās izmantotais instruments ir Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instruments (EIDHR), kas piešķir dotācijas pilsoniskās sabiedrības organizācijām projektu īstenošanai. No 2007. līdz 2013. gadam Komisija piešķīra 183 EIDHR dotācijas 100,9 miljonu EUR kopsummā projektiem, kas saistīti ar cīņu pret spīdzināšanu un nāvessodu.

III

Palāta izvērtēja, cik efektīvi EIDHR veicināja spīdzināšanas novēršanu, spīdzināšanas upuru rehabilitāciju un nāvessoda atcelšanu. Galveno uzmanību Palāta pievērsa tam, kā tika piešķirti līdzekļi un vai tika sasniegti ilgtspējīgi rezultāti. Revīzijas darbā ietilpa analītisks izvērtējums, Komisijas, EĀDD un labuma guvēju organizāciju darbinieku iztaujāšana, kā arī izlasē iekļauta 31 projekta detalizēta pārbaude. Revidenti apmeklēja Londonu, Kongo Demokrātisko Republiku, Gruziju, Dienvidāfriku, kā arī pārbaudīja dokumentus projektiem, kas attiecās uz Ķīnu un Amerikas Savienotajām Valstīm.

IV

Palāta secina, ka EIDHR atbalsts cīņai pret spīdzināšanu, upuru rehabilitācijai un nāvessoda atcelšanai bija tikai daļēji efektīvs.

V

Komisija pienācīgi nosaka katras partnervalsts prioritātes cilvēktiesību jomā. Lai gan finansējums parasti bija pienācīgi piešķirts, Komisija nepietiekami ņem vērā šīs prioritātes. Turklāt finansētie projekti bieži vien nav pietiekami koordinēti ar citām ES darbībām, tādām kā tradicionālais attīstības atbalsts un dialogs ar partnervalstīm. Projektu finansēšanā piemērotā uz pieprasījumu balstītā pieeja nodrošināja to, ka projektus parasti īstenoja motivētas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kam ir liela zinātība. Projektu atlase bija labi dokumentēta, taču tai trūka stingrības. Turklāt gadījumos, kad tika konstatētas nepilnības atlasītajos projektos, projekta izstrādi attiecīgi neuzlaboja.

VI

Ar projektiem saistītās darbības tika īstenotas, kā plānots, un parasti tās bija izmaksu ziņā efektīvas. Ar dotācijām panāktie rezultāti ir ilgtspējīgi. Tomēr sistēmas ietekmes mērīšanai ir diezgan vājas, projektu loģiskais pamatojums nav skaidrs, trūkst precīzi definētu kritēriju un mērķu, un projektu novērtēšanā izmantotā pieeja nav konsekventa. Ja projekti sniedz tiešu palīdzību upuriem, ietekme ir, taču ierobežota, jo attiecas uz relatīvi nelielām mērķgrupām. Ietekmi, ko rada citi projekti, kuri parasti ir virzīti uz juridiskām vai politikas virzienu reformām, ierobežo apstāklis, ka panākumi ir atkarīgi no daudziem citiem faktoriem un politiskā konteksta, kas ne vienmēr bija labvēlīgs. Pastāv labas izredzes, ka iegūtie rezultāti būs ilgtspējīgi. Pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kuras saņēma atbalstu, tomēr ir ļoti atkarīgas no finansiālas palīdzības.

VII

Lai uzlabotu atbalstu cīņai pret spīdzināšanu un nāvessodu, Palāta ir sagatavojusi vairākus ieteikumus Komisijai. Ieteikumi attiecas uz finanšu resursu mērķtiecīgu novirzīšanu, saskaņotību ar citām ES darbībām, projektu priekšlikumu atlasi un uzlabošanu, darbības rezultātu mērīšanas sistēmu un labuma guvēju organizāciju ilgtspēju.

Ievads

Spīdzināšanas un nāvessoda izplatība

01

Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā¹ ir noteikts, ka nevienu cilvēku nedrīkst pakļaut spīdzināšanai vai nežēlīgiem, necilvēcīgiem vai cieņu pazemojošiem apiešanās un sodīšanas veidiem². ANO Konvencijā pret spīdzināšanu un citiem nežēlīgas, necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās vai sodīšanas veidiem³, kuru parakstīja 1984. gadā, ir definēts spīdzināšanas jēdziens (sk. 1. izcēlumu) un izstrādāti noteikumi, kas valstīm jāievēro, lai cīņu pret spīdzināšanu padarītu efektīvāku. Līdz 2014. gada beigām 156 valstis bija parakstījušas un ratificējušas Konvenciju un 10 valstis to bija parakstījušas, bet vēl nebija ratificējušas.

02

Konvencijas pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu fakultatīvā protokola (OPCAT)⁴ mērķis ir izveidot sistēmu neatkarīgu starptautisku un valsts struktūru regulāriem apmeklējumiem apcietinājuma vietās, lai novērstu spīdzināšanu. Līdz 2014. gada beigām 76 valstis bija parakstījušas un ratificējušas OPCAT un 19 valstis to bija parakstījušas, bet vēl nebija ratificējušas. Protokola ratificēšanas līmeņa paaugstināšana ir nozīmīgs jautājums, kas vēl jārisina.

03

Neraugoties uz starptautiskās sabiedrības pūliņiem, spīdzināšana nav izzudusi, un tie, kas tajā vainojami, paliek nesodīti daudzās valstīs visā pasaulē. Starptautisko pilsoniskās sabiedrības organizāciju⁵ nesen sagatavotajos ziņojumos ir minēts, ka 131 pasaules valstī ir izplatīta spīdzināšana un nežēlīga izturēšanās. Tāpēc vēl joprojām ir jārisina problemātiskie jautājumi saistībā ar spīdzināšanas novēršanu un upuru rehabilitāciju.

1. izcēlums

Spīdzināšanas definīcija

Spīdzināšana nozīmē jebkādu aktu, ar kuru kādai personai tīši tiek nodarītas stipras fiziskas vai garīgas sāpes vai ciešanas, lai no tās vai no kādas trešās personas iegūtu ziņas vai atzīšanos, lai sodītu par kādu darbību, kuru šī persona vai kāda trešā persona veikusi vai par kuras veikšanu šo personu vai kādu trešo personu tur aizdomās, lai šo personu vai kādu trešo personu iebaidītu vai uz šo personu vai kādu trešo personu izdarītu spiedienu vai jebkāda cita iemesla dēļ, kura pamatā ir jebkāda veida diskriminācija, ja šādas sāpes vai ciešanas nodara valsts amatpersona vai kāda cita persona, kas rīkojas kā valsts amatpersona, vai ja tās tiek nodarītas šādu personu veiktas kūdīšanas dēļ vai ar to tiešu vai netiešu piekrišanu⁶.

04

Lai gan 140 valstis ir atcēlušas nāvessodu⁷, 58 valstīs tas joprojām tiek piemērots (sk. I–IV pielikumu). No 2007. līdz 2014. gadam 37 valstīs tika izpildīts nāvessods vidēji vairāk nekā 5 000 cilvēku gadā⁸. Vairāk nekā 83 % no nāvessodiem izpildīja Ķīnā, vairāk nekā 13 % – Irānā, Irākā, Ziemeļkorejā un Saūda Arābijā un aptuveni 3 % – citās valstīs. 2014. gada beigās visā pasaulē nāvessods bija piespriests vairāk nekā 19 000 cilvēku.

ES apņemšanās cīnīties pret spīdzināšanu un nāvessodu

05

ES cilvēktiesību politikas prioritātes ir visu veidu spīdzināšanas un cita veida nežēlīgas izturēšanās izskaušana⁹, kā arī nāvessoda atcelšana. ES ciešā apņemšanās risināt šos jautājumus pamatojas Eiropas Līgumos¹⁰, un tā ir atspoguļota Stratēģiskajā satvarā un rīcības plānā par cilvēktiesībām un demokrātiju¹¹, kā arī ES pamatnostādnēs (sk. 2. izcēlumu).

06

Cilvēktiesību politikas mērķu sasniegšanai ES veic plašu diplomātisko darbību klāstu. Partnerības un sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm ir iekļauta cilvēktiesību klauzula, lai mudinātu valstis ievērot cilvēktiesību normas. Ja tās neievēro, ir paredzēti dažādi pasākumi, tādi kā sadarbības sašaurināšana vai apturēšana¹². ES arī iekļauj cilvēktiesību jautājumus politiskajā dialogā ar partnervalstīm vai reģionālajām organizācijām. Turklāt ES ir iesaistījusies konkrētos dialogos un apspriedēs cilvēktiesību jomā ar 41 valsti ārpus ES un atbalsta cilvēktiesības, piedaloties daudzpusējos forumos¹³. Diplomātiskie demarši (kuri ir konfidenciāli) un deklarācijas (kuras ir publiskas) attiecībā uz iestādēm valstīs ārpus ES arī ir nozīmīgs paņēmiens diplomātiskā spiediena izdarīšanai.

2. izcēlums

ES pamatnostādnes

ES Cilvēktiesību pamatnostādnes sniedz praktiskus norādījumus gan ES iestādēm, gan dalībvalstīm par ES cilvēktiesību politikas īstenošanu. Kopumā ir 11 pamatnostādnes par plašu jautājumu loku. Tās ir izstrādājusi Padomes Cilvēktiesību jautājumu darba grupa (COHOM), apstiprinājusi Pastāvīgo pārstāvju komiteja un pieņēmusi Padome. ES pamatnostādnes nav juridiski saistošas, taču tās ir stingrs politisks signāls, kas apliecina Savienības prioritātes cilvēktiesību jomā.

07

Kad 2012. gada 25. jūlijā tika pieņemts ES stratēģiskais satvars un rīcības plāns par cilvēktiesībām un demokrātiju, Padome iecēla ES īpašo pārstāvi, kuram uzdots nodrošināt ES cilvēktiesību politikas saskaņotību, efektivitāti un redzamību. Viņa pienākums ir arī veicināt Stratēģiskā satvara un rīcības plāna par cilvēktiesībām un citu instrumentu, tādu kā ES Cilvēktiesību pamatnostādnes, īstenošanu ES iekšienē. Īpašais pārstāvis arī sekmē dialogu cilvēktiesību jomā ar trešo valstu valdībām, starptautiskām un reģionālām organizācijām un pilsonisko sabiedrību.

08

Līdztekus šīm darbībām ES tiecas veicināt cilvēktiesību ievērošanu, kā galveno nosacījumu sadarbībai attīstības jomā izvirzot progresu šo tiesību ievērošanā, labu pārvaldību un demokrātiju. 2012. gadā Padome nolēma izstrādāt uz cilvēktiesībām balstītu pieeju attīstības sadarbībai, lai pastiprinātu ES centienus palīdzēt partnervalstīm īstenot starptautiskās saistības cilvēktiesību jomā¹⁴. Tas izpaudīsies kā cilvēktiesību principu integrēšana visās ES operatīvajās darbībās attīstības jomā.

09

Turklāt ES finansē projektus, kas ir pilnībā veltīti cilvēktiesību sekmēšanai. Galvenais instruments, lai veicinātu spīdzināšanas novēršanu, spīdzināšanas upuru rehabilitāciju un nāvessoda atcelšanu, ir Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instruments (EIDHR), kas papildina ģeogrāfiskos instrumentus. To sāka piemērot 2006. gadā, lai sniegtu atbalstu demokrātijas un cilvēktiesību veicināšanai trešās valstīs¹⁵.

10

Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumentam piešķīra kopējo budžetu 1,1 miljarda EUR apmērā, šajā summā ietverot visus ES cilvēktiesību mērķus 2007.–2013. gadā. Lielākā daļa EIDHR finansējuma tiek piešķirta pilsoniskās sabiedrības organizācijām dotāciju veidā projektu īstenošanai. Principā dotācijas ietver līdzfinansējumu, jo no tām var finansēt ne vairāk par 80 % no projekta izmaksām¹⁶. EIDHR darbība aptver visu pasauli, tostarp daudzas industriāli attīstītas valstis, un no tā var piešķirt līdzekļus bez divpusējas piekrišanas, jo valstī, kur paredzēts īstenot projektu, tam nav nepieciešams valdības apstiprinājums. EIDHR izdevumi, kas saistīti ar cīņu pret spīdzināšanu¹⁷ un nāvessodu, 2007.–2013. gadā bija 100 miljoni EUR (sk. 1. tabulu). Šajā periodā noslēgto līgumu skaits ir atspoguļots 2. tabulā. Lielākā daļa projektu attiecas uz izpratnes veicināšanas kampaņām, lobēšanu, uzraudzības praksi, preventīviem pasākumiem, spīdzināšanas upuru un uz nāvi notiesāto juridisko aizsardzību vai arī upuru ārstēšanu un rehabilitāciju.

1. tabula

EIDHR izdevumi cīņā pret spīdzināšanu un nāvessodu katrā kontinentā 2007.–2013. g.

(EUR)
Spīdzināšana | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | KOPĀ
Āfrika | 0 | 3 967 906 | 456 120 | 4 248 938 | 2 192 122 | 514 511 | 3 844 082 | 15 223 679
Amerika | 0 | 2 226 820 | 388 122 | 1 178 945 | 758 097 | 0 | 2 530 910 | 7 082 894
Āzija | 36 465 | 10 281 020 | 613 754 | 2 366 367 | 1 936 457 | 0 | 11 242 841 | 26 476 904
Eiropa | 0 | 2 956 958 | 235 093 | 2 661 831 | 2 830 007 | 100 000 | 787 065 | 9 570 954
Vairākiem kontinentiem kopīgi projekti | 0 | 6 175 025 | 0 | 10 800 143 | 1 499 207 | 0 | 6 734 343 | 25 208 718
KOPĀ | 36 465 | 25 607 729 | 1 693 089 | 21 256 224 | 9 215 890 | 614 511 | 25 139 241 | 83 563 149
Nāvessods | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | KOPĀ
Āfrika | 0 | 0 | 76 863 | 285 000 | 734 333 | 0 | 0 | 1 096 196
Amerika | 0 | 0 | 1 581 610 | 290 859 | 0 | 1 345 046 | 0 | 3 217 515
Āzija | 0 | 0 | 722 028 | 731 761 | 1 416 450 | 2 009 842 | 0 | 4 880 081
Eiropa | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 200 074 | 0 | 200 074
Vairākiem kontinentiem kopīgi projekti | 0 | 0 | 4 067 552 | 657 674 | 0 | 3 263 246 | 0 | 7 988 472
KOPĀ | 0 | 0 | 6 448 053 | 1 965 294 | 2 150 783 | 6 818 208 | 0 | 17 382 338

Avots: Eiropas Komisija.

2. tabula

EIDHR līgumu skaits cīņā pret spīdzināšanu un nāvessodu katrā kontinentā 2007.–2013. g.

(EUR)
Spīdzināšana | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | KOPĀ
Āfrika | 0 | 7 | 4 | 5 | 4 | 3 | 6 | 29
Amerika | 0 | 7 | 3 | 3 | 6 | 0 | 4 | 23
Āzija | 1 | 19 | 5 | 5 | 4 | 0 | 18 | 52
Eiropa | 0 | 7 | 2 | 4 | 6 | 1 | 3 | 23
Vairākiem kontinentiem kopīgi projekti | 0 | 6 | 0 | 10 | 1 | 0 | 6 | 23
KOPĀ | 1 | 46 | 14 | 27 | 21 | 4 | 37 | 150
Nāvessods | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | KOPĀ
Āfrika | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 3
Amerika | 0 | 0 | 4 | 2 | 0 | 2 | 0 | 8
Āzija | 0 | 0 | 2 | 2 | 2 | 3 | 0 | 9
Eiropa | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1
Vairākiem kontinentiem kopīgi projekti | 0 | 0 | 7 | 1 | 0 | 4 | 0 | 12
KOPĀ | 0 | 0 | 14 | 6 | 3 | 10 | 0 | 33

Avots: Eiropas Komisija.

1Pieņemta ANO Ģenerālajā asamblejā 1948. gada 10. decembrī.

25. pants.

3Pieņemta un atvērta parakstīšanas, ratificēšanas un pievienošanās procedūrai ar Ģenerālās Asamblejas 1984. gada 10. decembra Rezolūciju 39/46, stājusies spēkā 1987. gada 26. jūnijā.

4ANO Ģenerālā asambleja to pieņēma 2002. gada 18. decembrī, un tas stājās spēkā 2006. gada 22. jūnijā.

5Amnesty International ziņojums nr 2014/2015 “Cilvēktiesību stāvoklis pasaulē” un Human Rights Watch ziņojums par stāvokli pasaulē 2015. gadā (2014. gada notikumi).

6Formulējums “valsts amatpersonas (..) tieša vai netieša piekrišana” paplašina valstij uzliktos pienākumus arī uz privāto sfēru, un tas jāinterpretē tā, ka valsts atbildība iestājas arī tad, ja valsts nav varējusi pasargāt tās jurisdikcijā esošās personas no spīdzināšanas un nežēlīgas izturēšanās, kad to pastrādājusi privātpersona.

7Juridiski vai faktiski. Septiņās no šīm valstīm nāvessods ir atcelts vienīgi par kriminālnoziegumiem, bet tiek piemērots par “ārkārtējiem” noziegumiem, uz kuriem attiecas militārie likumi vai kuri pastrādāti ārkārtas apstākļos.

8Avots: Amnesty International. Šie ir aptuveni skaitļi, jo vairākas valstis nesniedz oficiālas ziņas.

9Lai atvieglotu teksta uztveri, spīdzināšana un cita veida nežēlīga izturēšanās turpmāk šajā ziņojumā ir apzīmēta ar vienu vārdu – spīdzināšana.

10Līguma par Eiropas Savienību 2., 3., 6. un 21. pants un Līguma par ES darbību 205. pants.

11Padome to pieņēma 2012. gada 25. jūnijā.

12Attiecībā uz Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm Kotonū nolīgums nosaka savstarpējas saistības, tostarp cilvēktiesību ievērošanu, un šo saistību uzraudzību īsteno ar pastāvīga dialoga un novērtēšanas palīdzību. Uz savstarpējām saistībām attiecas Nolīguma 96. pantā iekļautā strīdu izšķiršanas klauzula, uz kuras pamata var veikt konsultācijas un atbilstošus pasākumus, tostarp apturēt sadarbību attiecībā uz konkrēto valsti.

13Piemēram, ANO Ģenerālās asamblejas Trešā komiteja, ANO Cilvēktiesību padome, Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas un Eiropas Padome.

14Tika nolemts izstrādāt uz cilvēktiesībām balstītu pieeju tad, kad pieņēma ES stratēģisko satvaru un rīcības plānu par cilvēktiesībām un demokrātiju (sk. 5. punktu).

15Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 1889/2006 par finanšu instrumenta izveidi demokrātijas un cilvēktiesību atbalstam visā pasaulē (OV L 386, 29.12.2006., 1. lpp.), kas aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 235/2014 (OV L 77, 15.3.2014., 85. lpp.). EIDHR pilnveido un aizstāj Eiropas iniciatīvu par demokrātiju un cilvēktiesībām, ko pieņēma 1994. gadā.

16Projektu finansēšana 100 % apmērā ir iespējama tikai pienācīgi pamatotos gadījumos.

17“Cīņa pret spīdzināšanu” attiecas gan uz spīdzināšanas novēršanu, gan spīdzināšanas upuru rehabilitāciju.

Revīzijas tvērums un pieeja

11

Palāta izvērtēja, cik efektīvi EIDHR veicināja spīdzināšanas novēršanu, spīdzināšanas upuru rehabilitāciju un nāvessoda atcelšanu. Revīzija pievērsās diviem galvenajiem jautājumiem:

a)vai finansējums bija piešķirts pienācīgi;

b)vai dotācijas sasniedza ilgtspējīgus rezultātus.

12

Revīzija attiecās uz 2007.–2013. gadu, un tā notika no 2014. gada jūlija līdz 2015. gada janvārim. To veidoja divi dažādi komponenti. Pirmkārt, Palāta pārbaudīja finansējuma piešķiršanu, kas pārskata periodā notika ar piecu vispārēju uzaicinājumu starpniecību (sk. V pielikumu). Pārbaudes laikā Palāta iztaujāja Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) un Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāta darbiniekus, kā arī caurskatīja Komisijas veikto novērtējumu par 45 projektu aprakstiem un pilniem projektu priekšlikumiem (sk. VI pielikumu). Otrkārt, Palāta pārbaudīja septiņas EIDHR dotācijas, kas tika piešķirtas trim pilsoniskās sabiedrības organizācijām Londonā, kuras tā apmeklēja revīzijas laikā. Treškārt, Palāta pārbaudīja 13 EIDHR projektus saistībā ar Kongo Demokrātisko Republiku, Gruziju un Dienvidāfriku. Šajā nolūkā Palāta devās revīzijas apmeklējumos uz šīm valstīm, lai iztaujātu attiecīgo ES delegāciju darbiniekus, kā arī to organizāciju pārstāvjus, kuras saņēma EIDHR dotācijas. Visbeidzot, Palāta pārbaudīja dokumentus 11 EIDHR projektiem, kas attiecās uz Ķīnu un Amerikas Savienotajām Valstīm (sk. VII pielikumu). Revīzijas izlasē iekļautie paraugi veido 24 % no attiecīgajiem izdevumiem.

Apsvērumi

Lai gan vajadzības bija novērtētas pienācīgi, Komisija nenovirzīja finansējumu optimāli

13

Palāta pārbaudīja, vai uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus bija balstīti pienācīgā vajadzību novērtējumā un vai tie bija mērķtiecīgi un saskaņoti ar citām ES darbībām, tādām kā tradicionālais attīstības atbalsts un dialogs. Revīzijas laikā tika novērtēts arī tas, kā tika atlasīti projekti, un šajā nolūkā revidenti pārbaudīja, vai atlases process bija pārskatāms, labi dokumentēts un stingrs un vai uz pieprasījumu balstītā pieeja bija pienācīga.

Piešķirot finansējumu, netika pienācīgi ņemtas vērā valstu cilvēktiesību stratēģijas, un koordinācija ar citām ES darbībām bija vāja

14

Tā kā līdzekļi, kas tiek piešķirti cīņai pret spīdzināšanu un nāvessodu, ir pieticīgi, salīdzinot ar šīs problēmas apmēru (sk. 10. punktu), tie jānovirza tām valstīm un to jautājumu risināšanai, kam tas visvairāk nepieciešams un kam ir būtisks potenciāls stāvokli uzlabot. Komisija iegūst adekvātu informāciju par cilvēktiesību stāvokli partnervalstīs, izskatot publiski pieejamo informāciju, sazinoties ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām un aktīvi pētot stāvokli uz vietas. ES delegācijas regulāri sagatavo informatīvas piezīmes par cilvēktiesību jautājumiem un savos vadības ziņojumos iekļauj attiecīgus komentārus un analīzi¹⁸.

15

Kā liecina dažādi dokumenti, Komisija liek lietā pieejamo informāciju, lai pienācīgi novērtētu vajadzības un noteiktu prioritātes. EIDHR daudzgadu stratēģijas dokumentos¹⁹ ir aprakstīti iecerētie EIDHR rezultāti, kā arī attiecīgie finanšu piešķīrumi. Turklāt gada darbības programmās ir konkrēti aprakstīti galvenie elementi²⁰ darbībām, kuras paredzēts finansēt. Valsts līmenī prioritātes ir noteiktas valsts cilvēktiesību stratēģijā (sk. 3. izcēlumu). Tā ir konfidenciāla, tostarp arī tā dokumenta sadaļa, kurā uzskaitītas prioritātes, un tas ierobežo stratēģiju pievienoto vērtību.

3. izcēlums

Cilvēktiesību valsts stratēģijas

Kopš 2011. gada otrās puses ES un tās dalībvalstis ir izstrādājušas vairāk nekā 150 valsts cilvēktiesību stratēģijas dokumentu. Katrā ir rūpīgi analizēts stāvoklis konkrētajā valstī un uzskaitītas vairākas ES un dalībvalstīm kopējas prioritātes. Saskaņā ar plānu stratēģijas būtu jāatjaunina ik pēc diviem gadiem vai ikreiz, kad ir notikušas ievērojamas izmaiņas. 57 stratēģijās viena no prioritātēm ir cīņa pret spīdzināšanu, un 72 stratēģijās kā prioritāte ir noteikta cīņa pret nāvessodu.

16

Dotācijas piešķir pēc uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus (uz pieprasījumu balstīta pieeja). No 2007. līdz 2013. gadam bija trīs vispārēji uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus saistībā ar cīņu pret spīdzināšanu un divi vispārēji uzaicinājumi – pret nāvessodu. Šos vispārējos uzaicinājumus pārvaldīja Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāta centrālie dienesti, un to rezultātā tika piešķirtas attiecīgi 80 un 24 dotācijas. Projektus atlasīja no 789 iesniegtajiem projektu priekšlikumiem. Dotācijas piešķīra, arī izmantojot attiecīgās valsts atbalsta shēmas. Šos uzaicinājumus pārvalda ES delegācijas, un tie attiecas tikai uz konkrēto valsti. Pēc šiem uzaicinājumiem piešķīra 70 dotācijas cīņai pret spīdzināšanu un 9 – cīņai pret nāvessodu. Mērķi, kas formulēti uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus, atbilst EIDHR stratēģijas dokumentos un ES pamatnostādnēs noteiktajiem mērķiem.

17

Vispārējie uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus nav paredzēti valstīm, kurās saskaņā ar ES novērtējumu cīņa pret spīdzināšanu un pret nāvessodu ietilpst valsts prioritātēs (sk. 3. izcēlumu). Izskatītajos projektos, kas attiecās uz Ķīnu un Amerikas Savienotajām Valstīm, vispārējie mērķi bija skaidri formulēti kā prioritāte ES cilvēktiesību valsts stratēģijā, turpretī projekti Kongo Demokrātiskajā Republikā, Gruzijā un Dienvidāfrikā attiecas uz cīņu pret spīdzināšanu, lai gan šo valstu cilvēktiesību stratēģijas dokumentos nav skaidras norādes, ka cīņa pret spīdzināšanu būtu prioritāte. Tādējādi EIDHR resursi tika izlietoti valstīs, kur cīņa pret spīdzināšanu un nāvessodu nav prioritāte.

18

Lielākajā daļā priekšlikumu mērķi bija izklāstīti vispārīgi. 2007. gada uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus spīdzināšanas apkarošanas atbalstam bija nošķirta novēršana (1. daļa) un rehabilitācija (2. daļa), 2009. un 2012. gadā publicētajos uzaicinājumos šāda nošķīruma vairs nebija. Gluži pretēji, tie mudināja piemērot visaptverošu un holistisku pieeju, kura apvieno trīs prioritātes, proti, novēršanu, pārskatatbildību un rehabilitāciju, kas uzskatāmas par savstarpēji saistītām un cita citu pastiprinošām. Arī uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus saistībā ar cīņu pret nāvessodu atbalstīja integrētu pieeju. Tajos nebija īpaši uzsvērts kāds aspekts vai mērķi.

19

Gruzijā EIDHR projektus veiksmīgi papildina citas ES darbības – tradicionālais attīstības atbalsts, sarunas saistībā ar ES un Gruzijas asociācijas nolīgumu un dialogs. Cilvēktiesību dialogs ar Gruziju ir īpaši svarīgs tāpēc, ka tas konsolidē EIDHR projektus, risinot problēmjautājumus, uz kuriem vērsti projekti. Citās pārbaudītajās valstīs EIDHR projekti diemžēl neveido daļu no konsekventas, stratēģiskas un saskaņotas pieejas, lai risinātu ar cīņu pret spīdzināšanu un nāvessodu saistītos problēmjautājumus. Projekti cits citu lāgā nepapildina, un tie nav sasaistīti ar Komisijas tradicionālo attīstības atbalstu. Turklāt Komisijas dialogs nepapildina EIDHR projektus tik efektīvi, cik varētu. Problēmjautājumi saistībā ar spīdzināšanu netika risināti cilvēktiesību dialogā ar Kongo Demokrātisko Republiku un Dienvidāfriku, lai gan EIDHR projektos galvenā uzmanība ir pievērsta spīdzināšanas novēršanai un tās upuru rehabilitācijai. Nāvessods bija iekļauts cilvēktiesību dialogā ar Ķīnu, kā arī ES un ASV apspriedēs par cilvēktiesībām, taču apspriestie jautājumi atšķīrās no tiem, uz kuriem vērsti EIDHR projekti.

20

Cilvēktiesībās balstītas pieejas izmantošana sadarbībā attīstības jomā (sk. 8. punktu) notiek ar kavēšanos. 2014. gada maijā²¹ Komisija iepazīstināja Padomi ar līdzekļu kopumu, kurā izklāstīts, kā Komisija virzīsies uz cilvēktiesībās balstītas pieejas izmantošanu sadarbībā attīstības jomā. Tajā ir iekļauti praktiski izmantojami kontrolsaraksti un ir paziņots par atbalsta paketes izstrādāšanu. Tomēr cilvēktiesībās balstīta pieeja vēl ir jāievieš, lai gan pirmais novērtējums ir paredzēts jau 2016. gadā.

Projektu atlases procedūra bija labi dokumentēta, bet nebija pietiekami stingra

21

Projektu atlases procedūra ir pārredzama un labi dokumentēta. Projektu novērtēšana (sk. 4. izcēlumu) ir pamatota – katrs vērtētājs ir sniedzis detalizētu punktos izteiktu vērtējumu un arī tekstuālu izklāstu. Turklāt novērtēšanas komisijas kopējie secinājumi ir dokumentēti pietiekami sīki, tostarp ir norādīta arī galīgā secība, kādā projekti ir sarindoti, kritēriji projektu atlasei, paskaidrojumi, kāpēc projekti tiek uzskatīti par neatbilstīgiem, kā arī atkārtotas novērtēšanas pamatojums.

4. izcēlums

Projektu priekšlikumu novērtēšana

Saskaņā ar Praktiskajām vadlīnijām par ES ārējo darbību līgumslēgšanas procedūrām pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kuras vēlas saņemt dotāciju, vispirms iesniedz īsu projekta aprakstu, kurā izklāstītas ierosināto projektu galvenās iezīmes. Kad novērtēšana komisija šo aprakstu ir pieņēmusi, tā uzaicina pretendentus iesniegt pilnus projektu priekšlikumus. Gan projekta aprakstu, gan pilno priekšlikumu izvērtē divas personas, vairākumā gadījumu neatkarīgs ārējs vērtētājs un pārstāvis no ES delegācijas valstī, kur ir plānota projekta norise²². Novērtējumu veic, izmantojot punktu piešķiršanas sistēmu un standartizētu vērtēšanas skalu, kurā iekļauti tādi aspekti kā projekta izstrāde, atbilstība, spējas, īstenojamība, efektivitāte, ilgtspēja un izmaksu efektivitāte. Dotācijas piešķir projektiem, kas ieguvuši labāko vērtējumu.

22

Komisijas izmantotajai standartizētajai vērtēšanas skalai (sk. 4. izcēlumu) piemīt vairāki trūkumi, kas neļauj novērtēt projektus kvalitatīvi un objektīvi:

a)norādes par dažādiem kritērijiem piešķiramo punktu skaitu ir visai ierobežotas, un daudzu kritēriju aprakstā izmantoti tādi jēdzieni kā “pietiekams”, “pienācīgs”, “apmierinošs” vai “stratēģiska izvēle” bez precīza skaidrojuma par to, kādas ir prasības;

b)kopš 2011. gada projektu atbilstību novērtē, balstoties vienīgi uz tā aprakstu, nevis uz pilnīgu projekta priekšlikumu;

c)vairāki kritēriji ir apvienoti vienā vērtēšanas parametrā. Nav skaidrs, cik punktu jāpiešķir, ja atsevišķu kritēriju novērtējums atšķiras;

d)nav obligāto prasību, lai gan tām vajadzētu būt formulētām par tādiem būtiskiem aspektiem kā īstenojamība vai projekta ietekme.

23

Katram uzaicinājumam iesniegt priekšlikumus Komisija izstrādā vērtētājiem adresētus norādījumus. To mērķis ir izskaidrot, kā jāvērtē priekšlikumi, lai nodrošinātu visu vērtējumu saskaņotību un konsekvenci. Tomēr šie norādījumi nav pietiekami, lai mazinātu standartizēto vērtēšanas skalu trūkumus (sk. 22. punktu), un nepilnīgi izskaidro, kā jāvērtē specifiskās prasības uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus. Piemēram, saistībā ar spīdzināšanu uzaicinājumos ir norādīts, ka priekšroka tiek dota holistiskai un visaptverošai pieejai, kā arī darbībām, kas noskaidro saikni starp ekonomisko, sociālo un kultūras tiesību veicināšanu un spīdzināšanas izskaušanu. Attiecībā uz cīņu pret nāvessodu projektos būtu jāietver darbības, kas izmanto integrētu pieeju šai cīņai. Tomēr šie kritēriji netiek nepārprotami izvērtēti vai uzskaitīti.

24

Palātas pārbaudītie projektu novērtējumi (sk. 12. punktu) ne vienmēr bija pietiekami stingri:

a)25 no 45 pārbaudītajiem projektu novērtējumiem vismaz vienā aprakstošā novērtējumā trūka katra kritērija analīzes, lai gan tas tika prasīts. Tāpēc šie novērtējumi nav tik pamatoti;

b)četros no 45 pārbaudītajiem projektu novērtējumiem trūka precīza skaidrojuma, kāpēc dažiem kritērijiem bija noteikts tik zems punktu skaits;

c)11 no 45 pārbaudītajiem projektu novērtējumiem Palātas revidenti konstatēja neatbilstības starp piešķirto punktu skaitu un aprakstošajiem novērtējumiem. Lielākoties tas bija gadījumos, kad kritēriji ieguva augstu punktu skaitu, lai gan aprakstošie novērtējumi bija negatīvi.

25

Vērtētāji bieži vien sniedz atšķirīgus atzinumus par vienu un to pašu projektu. No 45 pārbaudītajiem projektiem bija vērojamas lielas atšķirības divu vērtētāju piešķirtajā punktu skaitā 20 % visu kritēriju²³. Novērtēšanas komisijai ir iespēja noraidīt šo vērtētāju piešķirtos punktus un atkārtoti novērtēt visus kritērijus. Tomēr pieeja, lai noteiktu, vai nepieciešama atkārtota novērtēšana, nebija konsekventa. Trijos no pieciem pārbaudītajiem uzaicinājumiem novērtēšanas komisija veica atkārtotu novērtēšanu, ja abu novērtējumu kopējā punktu skaita atšķirības uzskatīja par būtiskām. Turklāt laika gaitā mainījās arī būtisku atšķirību traktējums. Līdz ar to netika atkārtoti novērtēti vairāki projekti, kuru novērtējumā ievērojami atšķīrās punktu skaits. Vienā uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus²⁴ nenotika atkārtota novērtēšana, lai gan viena vērtētāja piešķirtais kopējais punktu skaits četros no desmit projektiem būtiski atšķīrās²⁵. Citā uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus²⁶ notika atkārtota novērtēšana, taču nebija konkrēti norādīts, kuriem projektiem tā nepieciešama, un trīs no astoņiem priekšlikumiem netika novērtēti atkārtoti, lai gan abu vērtētāju piešķirtajā kopējā punktu skaitā bija būtiskas atšķirības.

26

Dotācijām, uz kurām piesakās pilsoniskā sabiedrības organizācijas, jāievēro zināmi limiti. Revidētā perioda laikā palielinājās dotāciju minimālā un maksimālā summa. Projektiem saistībā ar cīņu pret nāvessodu līguma vidējā vērtība pieauga no 550 000 EUR 2008. gada uzaicinājumos līdz 735 000 EUR 2011. gada uzaicinājumos. Projektiem saistībā ar cīņu pret spīdzināšanu līguma vidējā vērtība pieauga no 715 000 EUR 2007. gada uzaicinājumos līdz 903 000 EUR 2009. gada uzaicinājumos. Summas palielināja, lai samazinātu līgumu skaitu un tādējādi atvieglotu Komisijas darba slodzi.

27

Kad dotāciju pieprasījumus iesniedz mazākas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, tās atrodas relatīvi neizdevīgākā stāvoklī, jo dažas pieteikšanās procedūras ir apgrūtinošas, ir jāievēro valodas prasības²⁷ un dažos uzaicinājumos ir noteikts, ka organizācijai jādarbojas vairāk nekā vienā valstī. Dotācijas minimālās summas palielinājums pat apgrūtināja pieteikšanos dotācijām, lai gan šīm organizācijām ir potenciāls izveidot atbilstīgus un efektīvus projektus. Lai mazinātu šo nelabvēlīgo ietekmi, Komisija organizē seminārus un mācības vietējām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, sekmē partnerattiecības un pieļauj vairāklīmeņu dotācijas.

Uz pieprasījumu balstītā pieeja nodrošināja, ka labuma guvējām organizācijām ir pietiekamas speciālās zināšanas un ka tās spēj uzņemties atbildību par darbībām, taču šai pieejai bija arī nepilnības

28

Uz pieprasījumu balstīta pieeja ļauj risināt delikātus jautājumus bez valdības piekrišanas. Novērtēto projektu pieteicējiem ir tehniskā ziņā pietiekami prasmīgi darbinieki, un lielākajā daļā gadījumu tie jau ir īstenojuši līdzīga mēroga un veida projektus. Vairāk nekā ceturtajā daļā gadījumu projekti tomēr krietni pārsniedza mērogu jebkurai no darbībām, ko labuma guvēja organizācija iepriekš bija īstenojusi, un tas rada potenciālu risku projekta pienācīgai īstenošanai. Tomēr tikai vienā gadījumā izrādījās, ka organizācijas ierobežotā kapacitāte ir galvenā problēma.

29

Uz pieprasījumu balstītai pieejai ir vairākas negatīvas sekas:

a)projektu ģeogrāfiskais areāls var neietvert vietas, kur ar EIDHR palīdzību iespējams panākt vislielāko ietekmi. Vairākumā gadījumu projekti lielā mērā aptver tādus reģionus, kur organizācijas jau ir aktīvi darbojušās. Dažkārt tāpēc tika atbalstītas darbības ar ļoti ierobežotu potenciālo ietekmi, jo projekti bija paredzēti tādās valstīs, kurās politisku apsvērumu dēļ nav pamata cerēt uz progresu;

b)vēloties iegūt dotācijas, pilsoniskā sabiedrības organizācijas var pieteikt projektus, kuru mērķi ir pārlieku ambiciozi. No 31 pārbaudītā projekta Palāta konstatēja, ka 13 projektos mērķi bija acīmredzami pārāk ambiciozi. Parasti tie attiecas uz pārmaiņām, kuru īstenošanai vajadzīga valdības apņemšanās tajā valstī, kur paredzēts īstenot projektu, taču nav pierādījumu, ka šāda apņemšanās pastāv, gluži otrādi;

c)labuma guvējas organizācijas var nebūt pilnībā gatavas īstenot izmērāmas darbības. Tāpēc Komisijai vēlākā posmā ir ļoti grūti objektīvi novērtēt, vai projekta darbības ir īstenotas apmierinoši. Ir definēti rādītāji projekta darbību mērīšanai, taču, kaut gan šādi rādītāji principā ir izmērāmi, sākumstāvokļa rādītāji un kvantitatīvie mērķi parasti nav noteikti, lai gan lielākoties tas būtu bijis iespējams.

30

Uz pieprasījumu balstītās pieejas negatīvās sekas netika pienācīgi novērstas. Ja vērtētāji konstatē trūkumus projektu priekšlikumos, tas neved pie uzlabojumiem projektu izstrādē²⁸. Tā ir garām palaista iespēja.

Projekti tika īstenoti, kā plānots, tomēr EIDHR finansējuma vispārējā ietekme bija ierobežota

31

Palāta pārbaudīja, vai projekti tika īstenoti, kā plānots, darbību, budžeta un termiņu aspektā. Turklāt Palāta novērtēja, vai bija pienācīgi ņemta vērā projekta izmaksu efektivitāte. Palāta pārbaudīja arī to, vai projekti panāca gaidīto ietekmi un vai sasniegumi ir ilgtspējīgi.

Projektu darbības kopumā īstenoja saskaņā ar plānu

32

Pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kuras īstenoja projektus, ziņoja par veiktajām darbībām projekta īstenošanas laikā un tā beigās. Šajos ziņojumos galvenā uzmanība tika pievērsta darbībām, bet mazāk – mērķu sasniegšanai. Tas traucē piemērot uz rezultātiem orientētu izdevumu pārvaldību.

33

Šī problēma ir saistīta ar to, ka pilsoniskās sabiedrības organizāciju piedāvāto projektu loģiskais pamatojums (sk. 5. izcēlumu) bieži vien ir slikti izstrādāts. Bieži vien organizāciju piedāvājumā starp konkrētajiem mērķiem, plānotajiem rezultātiem un darbībām nav pilnīgas saskaņas. Faktiski loģiskajam pamatojumam izmantojamais paraugs nav īsti piemērots šāda veida projektiem un daudzām pilsoniskās sabiedrības organizācijām ir pārāk sarežģīts.

34

Pārbaudīto projektu budžets vienmēr tika ievērots un gandrīz pilnīgi izlietots²⁹. Galvenās projekta darbības lielākoties tika īstenotas saskaņā ar plānu³⁰. Tomēr astoņos no 16 pārbaudītajiem projektiem, kuru īstenošana jau bija pabeigta, dažas no plānotajām darbībām nebija veiktas. Bieži vien tā notika tāpēc, ka projekti bija pārāk ambiciozi (sk. 29. punktu).

5. izcēlums

Loģiskais pamatojums

Ir noteikts, ka pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kuras piesakās dotāciju saņemšanai, iesniedz loģisko pamatojumu projektam, ko tās vēlas īstenot. Loģiskais pamatojums ir dokuments standarta tabulas formā, un tajā jānorāda vispārējie mērķi, konkrētie mērķi, sagaidāmie rezultāti un projektā plānotās darbības.

35

Četros gadījumos projektu īstenošanu saskaņā ar plānu aizkavēja negaidīti notikumi, piemēram, partneri nesniedza paredzēto ieguldījumu vai politiskajā vidē notika būtiskas pārmaiņas. Šos gadījumus pilsoniskās sabiedrības organizācijas pienācīgi risināja, apspriežoties ar Komisiju. Risinājums ietvēra viena vai vairāku projekta partneru nomaiņu vai projekta ģeogrāfiskā tvēruma izmaiņas.

36

Ieviešanas termiņš 11 projektiem tika grozīts – tas tika pagarināts par laiku no diviem līdz 13 mēnešiem. Skaidrojumos par nepieciešamību pagarināt īstenošanas periodu nebija pārliecinošu argumentu, kāpēc dotācija nav pilnībā izmantota līdz sākotnējā īstenošanas termiņa beigām, vai arī nebija norādīts, ka pagarinājums ir nepieciešams un pietiekams, lai sasniegtu projekta mērķus. Pastāv risks, ka projektu īstenošanas periods bija pagarināts, lai galvenokārt dotu iespēju labuma guvējām organizācijām pilnībā iztērēt budžetu, nevis sasniegt projekta mērķus.

37

Tā kā dotāciju līgumus piešķir pēc uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus, nevis saskaņā ar iepirkuma procedūru, Komisijai ir grūti pilnībā nodrošināt izmaksu efektivitāti. Turklāt Komisija nenoteica kritērijus izmaksu efektivitātes novērtēšanai. Tomēr nekas neliecina, ka lielākās daļas pārbaudīto projektu kopējās izmaksas nav pamatotas, salīdzinot ar plānotajiem rezultātiem. Vairākos gadījumos algas pat bija relatīvi zemas, kas pierāda pilsoniskās sabiedrības organizāciju daudzu darbinieku pašaizliedzību projektu īstenošanā. Taču no 31 pārbaudītā gadījuma trijos izmaksu efektivitāte nebija optimāla. Minētajos gadījumos kopējās izmaksas bija augstas salīdzinājumā ar gaidāmajiem rezultātiem.

38

Palāta salīdzināja 14 no 31 pārbaudītā projekta, kuru mērķis bija sniegt palīdzību tieši galasaņēmējiem³¹. Attiecībā uz minētajiem projektiem tika gūti pierādījumi, ka projekti, ko īsteno organizācijas, kuras atrodas saņēmējvalstīs, izmaksu ziņā ir efektīvāki nekā tie, kurus īsteno organizācijas citās valstīs. Saņēmējvalstīs esošās organizācijas var sasniegt vairāk galasaņēmēju un tām ir zemākas vidējās izmaksas uz katru palīdzības saņēmēju.

39

Vairākumā no pārbaudīto projektu budžetiem bija iekļauts 7 % palielinājums tiešajām izmaksām, lai segtu netiešās izmaksas. Labuma guvējas organizācijas dažādi interpretēja to, kādi izdevumi attiecas uz šo vienotas likmes summu. Tāpēc izmaksas, kas saistītas ar biroju īri, finanšu/administratīvajiem/direkcijas darbiniekiem un citām izdevumu pozīcijām, tika traktētas atšķirīgi. Dotāciju budžetā papildu vienotas likmes summai, kas paredzēta netiešajām izmaksām, kā nu kurā gadījumā, tika iekļautas visas vai dažas no šīm izmaksām vai arī netika iekļauta neviena no tām.

EIDHR finansējuma ietekme bija ierobežota tāpēc, ka pieticīgais EIDHR finansiālais ieguldījums tika sadrumstalots, un dažos gadījumos arī tāpēc, ka politiskais konteksts bija nelabvēlīgs

40

EIDHR finansējums cīņai pret spīdzināšanu un nāvessodu atspoguļo ES ciešo kopīgo apņemšanos apkarot spīdzināšanu un atcelt nāvessodu. Kā tāds šis finansējums ir paredzēts, lai pastiprinātu ES morālo ietekmi cilvēktiesību problēmjautājumu risināšanā. Tomēr atvēlētie līdzekļi ir relatīvi pieticīgi (sk. 10. punktu), salīdzinot ar to problēmu apmēru, kas jārisina visā pasaulē (sk. 1.–4. punktu). Finansējums, kas bija pieejams 2007.–2013. gadā, bija sadrumstalots 183 projektiem, kurus īstenoja vairāk nekā 120 pasaules valstīs, tādējādi tā ietekme tika izpludināta.

41

Projektu ietekmi parasti bija grūti izmērīt, jo cerētā ietekme bieži vien nav materiāla, rezultatīvajiem rādītājiem nav noteikti mērķlielumi (sk. 29. punktu) un pilsoniskās sabiedrības organizāciju ziņojumos Komisijai galvenā uzmanība ir pievērsta darbībām (sk. 32. punktu). Turklāt progress ir atkarīgs ne tikai no projekta sasniegumiem, bet arī no daudziem ārējiem faktoriem. Tāpēc ir grūti un reizēm neiespējami noteikt, cik lielā mērā projektu darbības veicināja progresu.

42

Novērtēšanu veic, lai noteiktu projektu ietekmi. Tomēr tā nesniedz pilnīgu priekšstatu, jo pieeja nav saskaņota. Patiesi – izvēle ieplānot projekta novērtējumu vai iztikt bez tā ir atstāta to labuma guvēju organizāciju ziņā, kuras piesakās dotācijas saņemšanai³².

43

No 31 pārbaudītā projekta 14 projektos galvenā darbība bija sniegt palīdzību galasaņēmējiem. Desmit projekti šo mērķi sasniedza. Par to liecina cilvēku skaits, kuri saņēma palīdzību, projektu īstenotāju – pilsoniskās sabiedrības organizāciju reputācija un galasaņēmēju novērtējums, kas atspoguļots statistikas datos un ko Palāta uzzināja iztaujāšanu laikā. Tomēr, atskaitot Gruzijā īstenoto projektu, pārbaudītajiem projektiem ir ierobežota kopējā ietekme, jo tie ir virzīti mazām mērķgrupām.

44

Citiem četriem projektiem, kas galvenokārt sniedz palīdzību galasaņēmējiem, nav pierādījumu par būtisku ietekmi. Divi projekti sniedza juridisko palīdzību cilvēkiem, kam Amerikas Savienotajās Valstīs bija piespriests nāvessods, bet tikai ļoti nedaudzos gadījumos bija iespējams nāvessodu novērst. Otru divu projektu rezultātā notika lietu iesniegšana tiesā daudzās valstīs saistībā ar spīdzināšanas gadījumiem, taču līdz šim tikai par dažām lietām ir saņemtas ziņas par pozitīvu lēmumu.

45

No 31 pārbaudītā projekta 17 projektos galvenais mērķis bija cits, nevis sniegt palīdzību galasaņēmējiem. Deviņu projektu īstenošana ir pabeigta, sešiem no tiem ietekme ir mazāka, nekā gaidīts:

a)projekts, kurš bija virzīts uz spīdzināšanas novēršanu deviņās bijušajās Padomju republikās, bija daļēji efektīvs attiecībā uz uzraudzības sistēmu izveidi un rehabilitācijas paraugprakses modeļu popularizēšanu. Nav pierādījumu par to, ka projekts būtu sekmīgi intensificējis mijiedarbību starp valdībām un pilsonisko sabiedrību spīdzināšanas novēršanas jomā, palielinājis pilsoniskās sabiedrības spējas un visneaizsargātākajām cietumnieku grupām atvieglojis piekļuvi atbalsta pakalpojumiem;

b)projekts, kas 17 valstīs bija vērsts uz nāvessoda atcelšanu, sekmīgi uzlaboja sabiedrības informētību, veicināja pārredzamību, pastiprināja sadarbības tīklus un koalīcijas un paaugstināja pilsoniskās sabiedrības spējas. Tomēr tas neguva sekmes būtiskāko projekta mērķu sasniegšanā, piemēram, attiecībā uz nāvessoda atcelšanu vai moratorija noteikšanu nāvessoda izpildei. Krimināltiesību politikas pilnveidošanas un tieslietu reformas jomā zināmi panākumi tika gūti tikai četrās no 17 valstīm, kurās projektus īstenoja, savukārt mērķis palielināt ratificētu starptautisko konvenciju skaitu nebūt nav uzskatāms par sekmīgi sasniegtu;

c)vienā projektā, kas pievērsās ieslodzījuma apstākļiem virssardzē Gruzijā, ietekme nebija saskatāma. Sliktā stāvoklī esošās virssardzes telpas slēdza pēc projekta beigām, taču nav pierādījumu, ka slēgšanu būtu veicinājis projekts;

d)projektam to organizāciju pastiprināšanai, kuras cīnās pret nāvessodu divos ASV štatos, ietekme bija, taču tā krietni atpalika no iecerētās;

e)projekts, kura mērķis bija tuvināt Ķīnu OPCAT parakstīšanas apsvēršanai un sekmēt spīdzināšanas un cita veida nežēlīgas izturēšanās novēršanu Ķīnā, nesasniedza lielāko daļu no sīki izklāstītajiem projekta rezultātiem. Neliels progress tika panākts pirmstiesas apcietinājuma centru uzraudzībā, un tika grozīts krimināllikums, lai to tuvinātu starptautiskajiem standartiem. Tomēr neizdevās panākt, lai vairāk tiktu ņemts vērā OPCAT, jaunas īstenošanas pamatnostādnes attiecībā uz nelikumīgi iegūtiem pierādījumiem netika ieviestas, uzraudzības izmēģinājuma programmu īstenoja tikai vienā apcietinājuma centrā, un netika ieviests uzlabots sūdzību izskatīšanas mehānisms;

f)viens projekts paredzēja samazināt nāvessoda piemērošanu Ķīnā, veicinot tiesu iestāžu diskrēciju un šajā nolūkā apmācot tiesnešus vietējās tiesu iestādēs, kā arī izstrādājot stingras vadlīnijas attiecībā uz notiesāšanu un pierādījumiem tiesas procesos. Projekta īstenošanas laikā notika dažas pozitīvas pārmaiņas. Tika veikta reforma vairākos tiesību aktos un vairākās politiskās nostādnēs saistībā ar nāvessodu, piemēram, tika unificēts notiesāšanas standarts lietās, kad tiek piespriests nāvessods, tika paredzēts, ka nāvessodu var piespriest tikai tiem kriminālnoziedzniekiem, kas pastrādājuši ārkārtīgi smagus noziegumus, un 13 noziegumi bez vardarbības piemērošanas vairs netika uzskatīti par tādiem, kam jāpiemēro nāvessods. Tomēr šīs izmaiņas nav iespējams tieši saistīt ar projektu.

46

Vēl ir par agru spriest, kāda ir to astoņu projektu ietekme, kuri vēl turpinās. Tomēr ir pazīmes, ka vismaz divu projektu ietekme būs mazāka, nekā gaidīts:

a)viens projekts sešās Āfrikas valstīs atbalsta lielāku atbilstību to pienākumu, normu un procedūru ievērošanā, kas noteiktas starptautiskajos tiesību aktos pret spīdzināšanu. Lai gan darbsemināri bija sekmīgi, par ko liecina arvien pieaugošais dalībnieku skaits, nav pierādījumu, ka projektam bijusi būtiska ietekme;

b)cits projekts paredzēja izpēti, lai izstrādātu Ķīnas tiesām paredzētas vadlīnijas krimināltiesību politikas labākai interpretācijai. Vadlīnijas iesniedza Augstākajai tautas tiesai, taču līdz šim nav saņemta nekāda reakcija. Ieguldītajam darbam nebūs nekādas ietekmes, ja tiesu iestādes nevēlēsies izmantot šīs vadlīnijas. Maz ticams, ka iznākums būs pozitīvs, jo valsts amatpersonas ir kļuvušas vēl noraidošākas pret atbalstu tādām iniciatīvām, kas vērstas uz nāvessoda atcelšanu.

47

Projektu ierobežotajai ietekmei ir vairāki skaidrojumi:

a)dažu projektu mērķi bija pārlieku ambiciozi, tāpēc tos nebija iespējams sasniegt (sk. 29. punktu);

b)progress cīņā pret spīdzināšanu un nāvessodu kopumā ir lēns, un pozitīva virzība ir panākama ilgākā laikā, kas pārsniedz projektu īstenošanas laiku;

c)valstīs, kur īsteno projektus, politiskais konteksts ne vienmēr veicina būtisku progresu. Valdības labvēlīgā attieksme ir īpaši svarīga to projekta mērķu sasniegšanai, kuri nav tieši paredzēti galasaņēmējiem.

48

Lai gan progress ir atkarīgs ne tikai no projekta sasniegumiem, bet arī no ārējiem faktoriem (sk. 41. punktu), ir vērojamas pazīmes, kas liecina, ka sešiem no pārbaudītajiem projektiem, kuri virzīti uz nāvessoda atcelšanu Amerikas Savienotajās Valstīs, bija apvienota pozitīva ietekme. Šo projektu ieguldījums izpaudās vairākos veidos. Četri projekti bija veltīti izpratnes veicināšanai, piemēram, publiskojot uz nāvi notiesāto ģimenes locekļu viedokļus, palīdzot organizēt seminārus un konferences, kur uzstājas tie, kam atcelts nāvessods, un viņu piederīgie (national speakers’ bureau), vai īstenojot mediju kampaņu visas valsts līmenī. Divu projektu ietvaros veica pētījumus: viens bija veltīts tam, kā ietekmēt politikas veidotājus, bet otrs – stāvokļa novērtēšanai četros štatos attiecībā pret nāvessodu. Šie projekti veicināja pozitīvas tendences (sk. 6. izcēlumu), lai gan nav iespējams novērtēt ieguldījuma precīzu apmēru. Ir pazīmes, kas liecina, ka izpratnes veicināšanai veltīto projektu ietekme bija lielāka nekā abiem pētniecības projektiem.

6. izcēlums

Pozitīvas tendences Amerikas Savienotajās Valstīs attiecībā uz nāvessodu

Revidētajā periodā Amerikas Savienotajās Valstīs tendences attiecībā uz nāvessodu bija lielākoties pozitīvas. Nāvessods tika atcelts Ņūmeksikā (2009. gadā), Ilinoisā (2011. gadā), Konektikutā (2012. gadā) un Merilendā (2013. gadā), piespriesto nāvessodu skaits saruka no 118 spriedumiem 2009. gadā līdz 83 spriedumiem 2013. gadā, un to izpilde – no 52 gadījumiem 2009. gadā līdz 39 gadījumiem 2013. gadā³³.

Projektu sasniegumi ir ilgtspējīgi, taču dotācijas neveicina pilsoniskās sabiedrības organizāciju pašpietiekamību

49

Pārbaudītie projektu priekšlikumi risina finansiālas, institucionālas un politiskas ilgtspējas jautājumus. Turklāt rezultātu ilgtspēja ir atspoguļota ziņojumos, ko iesniedza pilsoniskās sabiedrības organizācijas projekta īstenošanas beigās³⁴. Lai gan projektu ietekme bieži vien nesasniedz gaidīto (sk. 43.–48. punktu), projekti veicināja pārmaiņas, kas, visticamāk, iesakņosies.

50

Turklāt piešķirtās dotācijas vairākos gadījumos ļāva labuma guvējām organizācijām paplašināt darbības ģeogrāfisko areālu, un organizācijām tas nāca par labu. Dažos gadījumos EIDHR dotācija pat palīdzēja paplašināt labuma guvējas organizācijas tematisko tvērumu.

51

Tomēr vairākums pilsoniskās sabiedrības organizāciju nav pašpietiekamas. Dažas nodrošina daļu no nepieciešamā finansējuma no darbībām, kas rada ienākumus, vai no sabiedrības ziedojumiem, taču kopumā šie avoti ir ļoti ierobežoti. Lai finansētu savas darbības, tās ir ļoti atkarīgas no tiem nedaudzajiem donoriem, kuru dotācijas ļauj finansēt cīņu pret spīdzināšanu un nāvessodu.

52

Pilsoniskās sabiedrības organizāciju nespēja būt pašpietiekamām apdraud to darbību nepārtrauktību. Ja tiek apturēts vai pārtraukts EIDHR finansējums, labuma guvējas organizācijas bieži vien ir spiestas izbeigt darbību un atlaist darbiniekus, tādējādi zūd speciālās zināšanas. Dažos gadījumos nespēja būt pašpietiekamām pat apdraud pašu pilsoniskās sabiedrības organizāciju nepārtrauktību.

53

No 31 pārbaudītā projekta tikai piecos bija iekļautas darbības, kas paredzētas pilsoniskās sabiedrības organizāciju pašpietiekamības uzlabošanai. Trijos gadījumos šis mērķis netika sasniegts, jo plānotās darbības, kas rada ieņēmumus, netika uzsāktas vai arī kopiena neuzņēmās līdzatbildību par pakalpojumiem. Divos citos gadījumos pašpietiekamību izdevās panākt:

a)Kongo Demokrātiskajā Republikā projekts, kas finansēja vietējos centrus psiholoģiskās un juridiskās palīdzības sniegšanai seksuālas vardarbības upuriem, panāca šo centru pašpietiekamību. Projekta laikā tika sāktas dažādas darbības, kas radīja ienākumus – laukkopība, maizes cepšana, galdniecība un adīšana, vai arī tika sniegti mikrokredīti vietējai kopienai;

b)projekts ASV ļāva vietējām pilsoniskās sabiedrības organizācijām divos štatos izstrādāt līdzekļu vākšanas plānu, lai nodrošinātu to finansiālo ilgtspēju. Abas saistītās organizācijas kļuva finansiāli ilgtspējīgas, nepiesaistot valsts līmeņa koordinējošās organizācijas līdzekļus.

18Ārējās palīdzības pārvaldības ziņojumi.

19Revidētajā periodā šādi stratēģijas dokumenti bija izstrādāti 2007.–2013. gadam un 2011.–2013. gadam.

20Piešķirtā summa, prioritātes un pieeja, kas nosaka finansējuma piešķiršanu.

21Taču Stratēģiskā satvara un rīcības plāna par cilvēktiesībām un demokrātiju rīcības plānā (sk. 5. punktu) ir noteikts, ka tai bija jābūt pabeigtai 2013. gadā.

22Ja projektā ir paredzētas darbības vairāk nekā vienā valstī, to novērtē Attīstības un sadarbības ģenerāldirektorāta reģionālā direktorāta pārstāvis.

23Viena kritērija vērtējumā atšķirība ir vismaz divi punkti no pieciem. Tā kā katrā novērtējumā ir 17 kritēriju, Palāta kopumā izskatīja 765 kritērijus.

24Uzaicinājums iesniegt priekšlikumu 126-224.

25Vairāk nekā 10 no 50 punktiem.

26Uzaicinājums iesniegt priekšlikumu 131-085.

27Pieteikumi jāiesniedz angļu, franču vai spāņu valodā.

28Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.), 204. panta 5. punkts, kurā noteikts, ka priekšlikumu nevar būtiski mainīt.

29Vidēji 97,8 %.

30Lai gan pārbaudīt bija grūti, jo 10 gadījumos pat projekta galvenās darbības nebija izteiktas kvantitatīvi (sk. 29. punktu).

31No 183 dotāciju līgumiem, kas parakstīti 2007.–2013. gadā, 76 attiecās uz projektiem, kuru galvenā darbība bija sniegt palīdzību galasaņēmējiem, piemēram, spīdzināšanas upuriem.

32Tikai 18 no 31 pārbaudītā projekta bija ietverta projekta novērtēšana projekta beigās. Sk. arī 26. punktu Palātas īpašajā ziņojumā Nr. 18/2014 “EuropeAid novērtēšanas un uz rezultātiem vērstas uzraudzības sistēmas” (http://eca.europa.eu).

33Avots: Nāvessodu informācijas centrs. 2015. gadā nāvessodu atcēla arī Nebraskā.

34Palāta konstatēja tikai vienu izņēmumu.

Secinājumi un ieteikumi

54

EIDHR atbalsts cīņai pret spīdzināšanu, upuru rehabilitācijai un nāvessoda atcelšanai bija tikai daļēji efektīvs, jo pieticīgais finansējums netika optimāli novirzīts un progresu kavēja nelabvēlīgs politisks konteksts.

1. ieteikums

Pieticīgie resursi jānovirza precīzāk

Komisijai saskaņā ar prioritātēm, kas definētas valstu cilvēktiesību stratēģijās, ir jākoncentrē EIDHR finansējums svarīgākajiem problēmjautājumiem un valstīm, kurām ir vislielākās vajadzības un kur var sagaidīt vislielāko ietekmi.

55

Komisijai ir jāiegūst adekvāta informācija par cilvēktiesību stāvokli partnervalstīs un jānosaka katrai valstij atbilstošas prioritātes. Lai gan finansējums parasti bija pienācīgi piešķirts, Komisija nepietiekami ņem vērā šīs prioritātes. Turklāt daudzās valstīs projekti, ko finansē no EIDHR dotācijām, bieži vien nav pietiekami koordinēti ar citām ES darbībām, tādām kā tradicionālais attīstības atbalsts un dialogs ar partnervalstīm, un minētās darbības šos projektus nepapildina. Projektu finansēšana, piemērojot uz pieprasījumu balstītu pieeju, nodrošināja to, ka projektus parasti īstenoja motivētas pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kam ir labas speciālās zināšanas vadības un tehniskajos jautājumos. Lai gan projektu atlases process bija labi dokumentēts, tas nebija pietiekami stingrs, un daži trūkumi, kas raksturīgi uz pieprasījumu balstītai pieejai, netika pietiekami samazināti. Gadījumos, kad atlasīto projektu mērķi bija pārlieku ambiciozi, vai ja projektos nebija pietiekami skaidri definēts, kas jāsasniedz, projektu izstrāde netika uzlabota (sk. 14.–30. punktu).

2. ieteikums

Jāuzlabo koordinācija ar citām ES darbībām

Kad vien iespējams, Komisijai ir atklāti jāpauž ES prioritātes, kas noteiktas valstu cilvēktiesību stratēģijās, un projektu atlase, Komisijas tradicionālais atbalsts attīstībai un politiskais dialogs saskaņotā veidā jākoncentrē uz šīm prioritātēm. Turklāt Komisijai ir jānodrošina drīza uz cilvēktiesībām balstītas pieejas ieviešana.

3. ieteikums

Jāuzlabo projektu atlase

Komisijai ir vēl vairāk jāuzlabo standartizētas vērtēšanas skalas un norādījumi vērtētājiem, lai nodrošinātu visu novērtējumu saskaņotību un konsekvenci. Vērtētājiem ir jābūt pilnīgai skaidrībai par to, kurš tieši kritērijs ir jāvērtē un kā jāpiešķir punkti. Paši novērtējumi jāveic stingrāk un jāsniedz precīzi paskaidrojumi par visiem novērtētajiem kritērijiem. Atkārtotas novērtēšanas pieejai jābūt skaidri izklāstītai, un tā konsekventi jāpiemēro.

4. ieteikums

Labāk jāizmanto iespējas uzlabot projektu priekšlikumus, ja vērtētāji konstatējuši izstrādes trūkumus

Komisijai arvien biežāk jāaicina pieteikuma iesniedzēji koriģēt projektu priekšlikumus, lai nodrošinātu to, ka tiek vairāk ņemti vērā vērtētāju konstatētie trūkumi, vienlaikus nodrošinot, ka korekcijas nav būtiskas un ka tiek garantēta godīga un vienlīdzīga attieksme.

56

Projektu darbības lielākoties tika īstenotas, kā plānots, un parasti tās bija izmaksu ziņā efektīvas, īpaši tad, ja projektus īstenoja pilsoniskās sabiedrības organizācijas partnervalstīs. Ar dotācijām panāktie rezultāti ir ilgtspējīgi. Tomēr sistēmas ietekmes mērīšanai ir diezgan vājas, projektu loģiskais pamatojums nav skaidrs, trūkst precīzi definētu kritēriju un mērķu, un projektu novērtēšanā izmantotā pieeja nav konsekventa. Ja projekti sniedz palīdzību upuriem, ietekme ir, taču ierobežota, jo attiecas uz relatīvi nelielām mērķgrupām. To projektu ieguldījumu, kuri ir virzīti uz juridiskām vai politikas virzienu reformām, ir grūti novērtēt, jo tādos gadījumos panākumi ir atkarīgi no daudziem citiem faktoriem. Vairākos gadījumos projektu ietekmi mazināja nelabvēlīgs politisks konteksts. Iegūtie sasniegumi ir ilgtspējīgi. Tomēr atbalstītās pilsoniskās sabiedrības organizācijas parasti ir ļoti atkarīgas no finansiāla atbalsta, un šo organizāciju darbības intensitāte ievērojami samazinās, ja beidzas EIDHR finansējums (sk. 32.–53. punktu).

5. ieteikums

Jāpilnveido darbības rezultātu mērīšanas sistēma

Komisijai ir jāvienkāršo EIDHR projektu loģiskajam pamatojumam izmantojamais paraugs, lai kļūtu skaidrāka saikne starp mērķiem, darbībām un ietekmi. Ietekmes rādītāji un izmērāmi mērķi ir jānosaka, pamatojoties uz sākotnējā stāvokļa rādītājiem un plānotajām projekta darbībām. Ir jāsaskaņo projektu novērtēšanas pieeja.

6. ieteikums

Vairāk uzmanības jāpievērš labuma guvēju organizāciju ilgtspējai

Uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus Komisijai jāveicina pasākumi, kas uzlabo pilsoniskās sabiedrības organizāciju pašpietiekamību, piemēram, koordinējot donorus, un jāizskata veidi, kā sniegt nepārtrauktu atbalstu tām labuma guvējām organizācijām, kurām ir labi rezultāti.

Šo ziņojumu 2015. gada 30. jūnija sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas III apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Karel PINXTEN.

Revīzijas palātas vārdā –

priekšsēdētājs

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Pielikumi

I pielikums

Nāvessods Āfrikā

Avots: Eurostat.

II pielikums

Nāvessods Āzijā

Šis nosaukums nav uzskatams par Palestinas valsts atzišanu, un tas neskar dalibvalstu individualo nostaju šaja jautajuma.

Avots: Eurostat.

III pielikums

Nāvessods Latīņamerikā

Avots: Eurostat.

IV pielikums

Nāvessods Amerikas Savienotajās Valstīs

Avots: Eurostat.

V pielikums

Vispārēji uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus 2007.–2013. gadā

Uzaicinājums iesniegt priekšlikumus
Veids un apraksts
Joma
Nosaukums
Dotācijas apjoms katram projektam
(EUR)
Ilgums
Sākotnēji piešķirtā summa
(EUR)
Izmaksātā summa
(EUR)

126-224
Vispārējs uzaicinājums
“Ierobežots uzaicinājums iesniegt priekšlikumus 2007. g.”
Spīdzināšana
Atbalsts darbībām cilvēktiesību un demokrātijas jomā cīņā pret spīdzināšanu un cita veida nežēlīgu izturēšanos
1. daļa. Spīdzināšanas novēršana (30 % no summas)
2. daļa. Spīdzināšanas upuru rehabilitācija (70 % no summas)
Minimums:
200 000
Maksimums:
1 500 000
Minimums:
12 mēneši
Maksimums:
36 mēneši
22 000 000
22 171 837

127-238
Vispārējs uzaicinājums
“Atklāts uzaicinājums iesniegt priekšlikumus 2008. g.”
Nāvessods
Darbības, kas atbalsta cilvēktiesību un demokrātijas problēmjautājumus, kuri ietverti ES pamatnostādnēs par nāvessodu
Minimums:
150 000
Maksimums:
1 000 000
Minimums:
12 mēneši
Maksimums:
36 mēneši
4 000 000
8 244 166

128-815
Vispārējs uzaicinājums
“Ierobežots uzaicinājums iesniegt priekšlikumus 2009. g.”
Spīdzināšana
Atbalsts darbībām cilvēktiesību un demokrātijas jomā cīņā pret spīdzināšanu un cita veida nežēlīgu izturēšanos
Minimums:
200 000
Maksimums:
1 500 000
Minimums:
18 mēneši
Maksimums:
36 mēneši
20 000 000
25 266 659

131-085
Vispārējs uzaicinājums
“Ierobežots uzaicinājums iesniegt priekšlikumus 2011. g.”
Spīdzināšana/Nāvessods
1. daļa. Pilsoniskās sabiedrības sadarbības tīklu stiprināšana, lai veicinātu cilvēktiesības un demokrātiskas reformas
‘=> nav īpaši saistīts ar cīņu pret spīdzināšanu, tikai viens projekts no 1. daļas tika iekļauts revīzijas tvērumā
2. daļa. Darbības, kas atbalsta ES pamatnostādnes par nāvessoda atcelšanu
Minimums:
200 000
Maksimums:
500 000
Minimums:
18 mēneši
Maksimums:
36 mēneši
1. daļa: 14 600 000
2. daļa: 7 000 000
1. daļa: 855 324 (tikai saistībā ar revidēto projektu)
2. daļa: 6 618 135

132-762
Vispārējs uzaicinājums
“Ierobežots uzaicinājums iesniegt priekšlikumus 2012. g.”
Spīdzināšana
Nesodāmības apkarošana
1. daļa. Pilsoniskās sabiedrības darbības cīņā pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu izturēšanos vai sodīšanu
2. daļa. Pilsoniskās sabiedrības darbības, lai veicinātu Starptautiskās Krimināltiesas un Romas Starptautiskās Krimināltiesas Statūtu efektīvu darbību
‘=> 2. daļa neietilpst revīzijas tvērumā
Minimums:
500 000
Maksimums:
1 500 000
Minimums:
24 mēneši
Maksimums:
36 mēneši
1. daļa: 16 215 000
2. daļa: 6 000 000
21 219 618

Avots: Eiropas Komisija.

VI pielikums

Projekti, kuros Palātas revidenti caurskatīja, kā Komisija novērtējusi projekta aprakstus un pilnus priekšlikumus

Valsts | Līguma numurs | Uzaicinājums iesniegt priekšlikumus | Joma | Labuma guvējs | Projekta nosaukums | Dotācijas summa (EUR) | Iemesls iekļaušanai revīzijas izlasē
Gruzija | 2008/148-044 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Association Justice And Liberty | Prevention of torture in military guardhouses | 204 961,00 | Revidēts
2008/148-184 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Empathy Association | Strengthening the system of rehabilitation for torture victims in Georgia | 679 937,00 | Revidēts
Ķīna | 2008/148-024 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | The Great Britain China Centre | Prevention of torture in the PRC | 787 966,00 | Revidēts
Kongo Demokrātiskā Republika | 2008/148-156 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Solidarité Pour La Promotion Sociale Et La Paix Asbl | Assistance et réhabilitation des victimes de la torture en RDC | 421 836,00 | Revidēts
Argentīna, Brazīlija, Madagaskara, Maroka, Taizeme un Turcija | 2008/148-045 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Association for the prevention of torture | Preventing torture through the promotion of the optional protocol to the convention against torture in five target countries | 986 306,00 | Vērtētāju piešķirtie punkti būtiski atšķiras
Moldova | 2008/148-070 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | ANO Attīstības programma | Support for the strengthening the national preventive mechanism as per OPCAT provisions | 640 000,00 | Vērtētāju piešķirtie punkti būtiski atšķiras
Izraēla | 2009/148-034 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Adalah-The legal Center for Arab minority rights in Israel | Combating and preventing torture and ill-treatment of Palestinian prisoners held in Israeli prisons and Palestinian civilians in the Occupied Palestinian Territory | 638 651,00 | Novērtēšanas pirmajā kārtā netika atlasīts
Argentīna | Netika noslēgts | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Comité para la defensa de la salud, la ética profesional y los derechos humanos asocian civil | Programa de asistencia y rehabilitación a víctimas de la represión y la tortura en contextos de acciones judiciales por crímenes de las humanidad | 683 708,00 | Novērtēšanas pirmajā kārtā netika atlasīts
Indija | Netika noslēgts | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Stichting Interkerkelijke Organisatie voor Ontwikkelingssamenwerking | Reducing the impact of conflict among disadvantaged groups in Nepal | 530 243,00 | Projekta nosaukums nav saistīts ar vispārējā uzaicinājuma mērķi
Kenija | 2008/148-075 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Independent Medico-Legal Unit | Initiative of holistic rehabilitation and prevention of torture-project | 1 058 322,00 | Vērtētāju piešķirtie punkti būtiski atšķiras
Gruzija | 2013/318-878 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | Empathy Association | Caucasian anti-torture network: multi rehabilitation services for torture victims and fight impunity | 980 000,00 | Revidēts
Ķīna | 2013/318-802 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | The Rights Practice Lbg | Fighting torture in China: strengthening the role of civil society | 662 500,00 | Revidēts
Dienvidāfrika | 2013/318-879 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | Stichting Young In Prison (YIP) | Ending impunity in torture and cruel, inhuman and degrading treatment of children in prison in South Africa and Malawi | 882 817,00 | Revidēts
Londona, Apvienotā Karaliste | 2013/318-874 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | The Redress Trust Limited LBG | Reparation for torture: global sharing of expertise target countries: Kenya, Peru, Libya and Nepal (with some activities involving up to 15 countries in Africa, Asia, Latin America, the Middle East and Europe | 1 194 521,00. | Revidēts
Kongo Demokrātiskā Republika | 2013/318-886 | 2013/318-886 | Spīdzināšana | Centre International Pour La Justice Transitionnelle International Center For Transitional Justice Asbl | Complementarity in practice: strengthening the national judicial response to international crimes in Democratic Republic of Congo (DRC) and Cote d’Ivoire | 959 965,00 | Revidēts
Kolumbija | 2013/318-801 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | Corporación centro de atención psicosocial | Prevención y Atención Integral a personas y familias víctimas de tortura en Colombia y Ecuador | 738 410,00 | Novērtēšanas pirmajā kārtā netika atlasīts
ĀKK valstis | 2013/318-847 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | Omega Research Foundation Limited | Towards stronger controls on the supply and use of torture technologies | 1 059 387,00 | Vērtētāju piešķirtie punkti būtiski atšķiras
Uganda | 2013/318-799 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | African Centre For Treatment And Rehabilitation Of Torture Victims Non-Governmental Organisation | Strengthening and enhancing torture prevention, rehabilitation and accountability in East Africa | 1 200 000,00 | Vērtētāju piešķirtie punkti būtiski atšķiras
Amerikas Savienotās Valstis | 2009/167-748 | 2008/127-238 | Nāvessods | Murder Victim’s Families For Human Rights Non Profit Corporation | Voices of victims against the death penalty | 485 615,65 | Revidēts
2009/167-820 | 2008/127-238 | Nāvessods | The National Coalition To Abolish The Death Penalty | National Coalition to Abolish the Death Penalty Intensive Assistance Program | 305 060,86 | Revidēts
2009/167-888 | 2008/127-238 | Nāvessods | Witness To Innocence Corporation | American DREAM campaign | 374 944,62 | Revidēts
2009/211-244 | 2008/127-238 | Nāvessods | American Bar Association Fund | The death penalty assessments project: toward a nationwide moratorium on executions | 708 162,00 | Revidēts
Ķīna | 2009/167-381 | 2008/127-238 | Nāvessods | The Great Britain China Centre | Promoting judicial discretion in the restriction and reduction of death penalty use | 576 723,00 | Revidēts
Londona, Apvienotā Karaliste | 2009/167-880 | 2008/127-238 | Nāvessods | Penal Reform International Uk | Progressive abolition of the death penalty and alternatives that respect international human rights standards | 926 924,00 | Revidēts
2009/214-466 | 2008/127-238 | Nāvessods | Reprieve Lbg | Engaging Europe in the fight for US abolition | 504 454,00 | Revidēts
Amerikas Savienotās Valstis | 2009/167-889 | 2008/127-238 | Nāvessods | Death Penalty Information Center | Changing the course of the death penalty debate: a proposal for public opinion research, message development, and communications on capital punishment in the U.S. | 193 443,00 | Revidēts
Visas valstis | 2009/167-901 | 2008/127-238 | Nāvessods | International Harm Reduction Association | Restricting the death penalty for drug offences through human rights impact assessment (HRIA) of multi-lateral drug enforcement assistance for death penalty states | 292 565,00 | Vērtētāju piešķirtie punkti būtiski atšķiras
Benina, Burkinafaso, Burundi, Kongo Republika, Lesoto, Libērija, Malāvija, Mali, Nigēra, Centrālāfrikas Republika, Togo, Vidusāzijas republikas, Karību jūras baseina valstis, kopā 25 valstis | 2009/167-753 | 2008/127-238 | Nāvessods | Comunita Di S Egido Acapassociazone Cultura Assistenza Popolare | Du moratoire à l’abolition de la peine capitale. Promotion du rôle de la société civile au plan international et synergies politico-institutionnelles | 725 000,00 | Novērtēšanas pirmajā kārtā netika atlasīts
Baltkrievija | Netika noslēgts | 2008/127-238 | Nāvessods | Associazione Terra del Fuoco | Running for rights | 203 000,00 | Projekta nosaukums nav saistīts ar vispārējā uzaicinājuma mērķi
Amerikas Savienotās Valstis | 2012/297-076 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Witness to Innocence Corporation | Eyes wide open project | 850 032,14 | Revidēts
2012/297-078 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Equal Justice USA Inc Corporation | Breaking barriers: engaging new voices to abolish the death penalty in the United States | 495 014,31 | Revidēts
Ķīna | 2012/297-072 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Beijing Normal University | “Use less” – judicial restraints on the use of the death penalty in China | 938 783,76 | Revidēts
Londona, Apvienotā Karaliste | 2012/297-079 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Penal Reform International UK LGB | Progressive abolition of the death penalty and implementation of humane alternative sanctions after a moratorium or abolition | 864 038,00 | Revidēts
2012/297-080 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Reprieve LGB | Engaging Europe in the fight for abolition in the USA, MENA, and South East Asia | 715 477,00 | Revidēts
Jordānija | Netika noslēgts | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Women for Cultural Development | Ma’ Alhaya (All for life) | 479 666,80 | Vērtētāju piešķirtie punkti būtiski atšķiras
Amerikas Savienotās Valstis | Netika noslēgts | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Pasaules koalicija pret navessodu | Coordinated Nevada | 358 153,00 | Novērtēšanas pirmajā kārtā netika atlasīts
Libāna | Netika noslēgts | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Association Justice et Miséricorde | Lutte pour l’abolition de la peine de mort au Liban | 1 200 000,00 | Vērtētāju piešķirtie punkti būtiski atšķiras
Gruzija | 2010/222-921 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | Georgian Centre For Psycho-Social And Medical Rehabilitation For Torture Victims | Ensuring access to rehabilitation services for people affected by torture and contribution to the prevention of torture in Georgia | 766 000,00 | Revidēts
Dienvidāfrika | 2010/222-102 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | University Of Cape Town | Harnessing African institutions for the prevention and combating of torture and other ill-treatment in six African states – the development and implementation of operational standards | 1 194 359,00 | Revidēts
Kongo Demokrātiskā Republika | 2010/222-810 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | Coopi - Cooperazione Internazionale | Projet de prévention, protection et réhabilitation des victimes de VS et de leurs communautés et au renforcement des capacités communautaires et étatiques à l’Est de la RDC | 1 395 000,00 | Revidēts
Londona, Apvienotā Karaliste | 2010/222-086 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | Penal Reform International | Strengthening institutions and building civil society capacity to combat torture in nine CIS countries | 1 130 583,00 | Revidēts
2010/222-733 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | The Redress Trust Limited Lbg | Reparation for torture: global sharing of expertise | 1 033 805,00 | Revidēts
Benina | 2010/223-216 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | Care France Association | ETODE: – Pour la justice et les droits des femmes et des filles | 1 159409,00 | Novērtēšanas pirmajā kārtā netika atlasīts
Nigērija | Netika noslēgts | 2010/128-815 | Spīdzināšana | Concern Universal | Preventing women’s ill-treatment / Rehabilitating widows in CRS and Eboyni State | 313 060,00 | Vērtētāju piešķirtie punkti būtiski atšķiras
Turcija | Netika noslēgts | 2010/128-815 | Spīdzināšana | Roh Sagliginda Insan Haklari Girisimi (Human Rights in Mental Health Initiative) | Project for creating a civic monitoring system in the mental health field | 380 000,00 | Projekta nosaukums nav saistīts ar vispārējā uzaicinājuma mērķi

Avots: Eiropas Komisija.

VII pielikums

Pārbaudītās dotācijas

Valsts | Līguma numurs | Uzaicinājums iesniegt priekšlikumus | Joma | Labuma guvējs | Projekta nosaukums | Dotācijas summa (EUR)
Londona, Apvienotā Karaliste | 2013/318-874 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | The Redress Trust Limited LBG | Reparation for torture: global sharing of expertise. Target countries: Kenya, Peru, Libya and Nepal (with some activities involving up to 15 countries in Africa, Asia, Latin America, the Middle East and Europe | 1 194 520,70
2009/167-880 | 2008/127-238 | Nāvessods | Penal Reform International UK LGB | Progressive abolition of the death penalty and alternatives that respect international human rights standards | 926 924,40
2009/214-466 | 2008/127-238 | Nāvessods | Reprieve LBG | Engaging Europe in the fight for US abolition | 504 454,40
2012/297-079 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Penal Reform International UK LBG | Progressive abolition of the death penalty and implementation of humane alternative sanctions after a moratorium or abolition | 864 037,60
2012/297-080 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Reprieve LBG | Engaging Europe in the fight for abolition in the USA, MENA, and South East Asia | 715 476,94
2010/222-086 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | Penal Reform International UK LGB | Strengthening institutions and building civil society capacity to combat torture in nine CIS countries | 1 130 583,00
2010/222-733 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | The Redress Trust Limited LBG | Reparation for torture: global sharing of expertise | 1 033 805,00
Ķīna | 2008/148-024 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | The Great Britain China Centre | Spīdzināšanas novēršana ĶTR | 787 966,00
2013/318-802 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | The Rights Practice LBG | Fighting torture in China: strengthening the role of civil society | 662 500,00
2009/167-381 | 2008/127-238 | Nāvessods | The Great Britain China Centre | Promoting judicial discretion in the restriction and reduction of death penalty use | 576 723,00
2012/297-072 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | International Death Penalty Research Centre, Beijing Normal University | “Use less” – judicial restraints on the use of the death penalty in China | 938 783,76
Kongo Demokrātiskā Republika | 2008/148-156 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Solidarite Pour La Promotion Sociale Et La Paix Asbl | Assistance et réhabilitation des victimes de la torture en RDC | 421 836,00
2013/318-886 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | Centre International Pour La Justice Transitionnelle International Center For Transitional Justice Asbl | Complementarity in practice: strengthening the national judicial response to international crimes in the Democratic Republic of Congo (DRC) and Cote d’Ivoire | 959 965,00
2010/222-810 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | Coopi - Cooperazione Internazionale | Projet de prévention, protection et réhabilitation des victimes de VS et de leurs communautés et au renforcement des capacités communautaires et étatiques à l’Est de la RDC | 1 395 000,00
Kongo Demokrātiskā Republika | 2012/307-100 | 132-685 | Spīdzināšana | Solidarite Pour La Promotion Sociale Et La Paix Asbl | Assistance aux survivants de la torture et actions de prévention (Monitoring, plaidoyers et sensibilisation) contre la torture en RD Congo | 131 500,00
2013/308-415 | 132-685 | Spīdzināšana | Ligue De La Zone Afrique Pour La Defense Des Droits Des Enfants Etudiants Et Eleves Asbl | Monitoring et suivi d’instructions des dossiers judiciaires des femmes et enfants victimes des violences sexuelles et basées sur le genre | 103 300,00
2009/224-243 | 128-135 | Spīdzināšana | Ligue De La Zone Afrique Pour La Defense Des Droits Des Enfants Etudiants Et Eleves Asbl | Renforcement d’un kiosque juridique et de soutien psychologique concernant les violences faites aux femmes | 61 463,00
Gruzija | 2008/148-044 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Association Justice And Liberty | Prevention of torture in military guardhouses | 204 961,00
2008/148-184 | 2007/126-224 | Spīdzināšana | Empathy Association | Strengthening the system of rehabilitation for torture victims in Georgia | 679 937,00
2013/318-878 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | Empathy Association | Caucasian anti-torture network: multi rehabilitation services for torture victims and fight impunity | 980 000,00
2010/222-921 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | Georgian Centre For Psycho-Social And Medical Rehabilitation For Torture Victims | Ensuring access to rehabilitation services for people affected by torture and contribution to the prevention of torture in Georgia | 766 000,00
Dienvidāfrika | 2013/318-879 | 2013/132-762 | Spīdzināšana | Stichting Young In Prison (Yip) | Ending impunity in torture and cruel, inhuman and degrading treatment of children in prison in South Africa and Malawi | 882 817,00
2010/222-102 | 2010/128-815 | Spīdzināšana | University Of Cape Town | Harnessing African institutions for the prevention and combating of torture and other ill-treatment in six African states – the development and implementation of operational standards | 1 194 359,00
2012/302-948 | 131-543 | Spīdzināšana | The Greater Nelspruit Rape Intervention Project Group | Sexual assault and domestic violence rights programme | 173 317,00
Amerikas Savienotās Valstis | 2009/167-748 | 2008/127-238 | Nāvessods | Murder Victim’s Families For Human Rights | Voices of victims against the death penalty | 485 615,65
2009/167-820 | 2008/127-238 | Nāvessods | The National Coalition To Abolish The Death Penalty | National coalition to abolish the death penalty intensive assistance program | 305 060,86
2009/167-888 | 2008/127-238 | Nāvessods | Witness To Innocence | American DREAM campaign | 374 944,62
2009/211-244 | 2008/127-238 | Nāvessods | Amerikas Banku asociācija | The death penalty assessments project: toward a nationwide moratorium on executions | 708 162,00
2009/167-889 | 2008/127-238 | Nāvessods | Avots: Nāvessodu informācijas centrs | Changing the course of the death penalty debate: a proposal for public opinion research, message development, and communications on capital punishment in the U.S. | 193 443,00
2012/297-076 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Witness To Innocence | Eyes wide open project | 850 032,14
2012/297-078 | 2011/131-085/2 | Nāvessods | Equal Justice USA Inc Corporation | Breaking barriers: engaging new voices to abolish the death penalty in the United States | 495 014,31

Avots: Eiropas Komisija.

Komisijas un EĀDD atbildes

Kopsavilkums

IV

Komisija un EĀDD ir pilnībā pārliecināti par EIDHR kā viena no vairākiem instrumentiem cīņā pret spīdzināšanu un nāvessodu efektivitāti. Šādam uzskatam ir plašs atbalsts cilvēktiesību aizsardzības organizāciju aprindās kopumā. To apliecina, piemēram, Amerikas Juristu asociācijas publiski izteiktā atzinība attiecībā uz EIDHR dotācijas lomu nāvessoda atcelšanā Pensilvānijas pavalstī.

V

EIDHR pilnībā atbilst Eiropas Savienības prioritātēm cilvēktiesību jomā gan pasaules, gan atsevišķu valstu mērogā. EIDHR raksturs un mērķi piešķir cilvēktiesību aizsardzības organizācijām kontroli un dod tām efektīvu un praktisku līdzekli to politisko mērķu sasniegšanai, vienlaikus palīdzot sasniegt ES mērķus. Šādā situācijā ieguvējas ir abas puses. EIDHR pamatā esošās dotāciju piešķiršanas procedūras tiek stingri un atklāti īstenotas. Tas ir ievērojams sasniegums, ņemot vērā ļoti lielo projektu pieteicēju skaitu visā pasaulē, kas atsaucas uz katru uzaicinājumu, un objektīvās grūtības, kas saistītas ar pieteikumu novērtēšanu cilvēktiesību aizsardzības jomā, kuru sarežģīti vērtēt skaitliskā izteiksmē. EIDHR aptver pasākumus ļoti sarežģītās politiskās situācijās un bieži vien grūtos apstākļos konkrētajās valstīs, ņemot vērā to, ka cilvēktiesību mērķi nav viegli sasniedzami pat pie vislabvēlīgākajiem nosacījumiem. Ļoti mazais sūdzību vai tiesvedību skaits saistībā ar EIDHR un patiesībā nemitīgi lielais pieteikumu skaits katrā uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus (kopumā aptuveni 1 200 projektu koncepciju pieteikumu uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus, ko pētīja Palāta) liecina, ka šim viedoklim pievienojas arī pasaules cilvēktiesību organizāciju aprindas kopumā. Tāpēc Komisija nepārprotami plāno turpināt EIDHR īstenošanu, pamatojoties uz pieprasījumu, mudinot pilsoniskās sabiedrības organizācijas veidot savus projektus atbilstoši to administratīvajai, darbības un ģeogrāfiskajai kapacitātei un to stratēģijai.

Mēs atzīstam nepieciešamību panākt lielāku saskaņotību un sinerģiju ar citiem ES pasākumiem, nodrošinot lielāku ietekmi cilvēktiesību jomā, un mūsu dienesti jau strādā šajā virzienā, neaizmirstot par trauslo līdzsvaru starp ES cilvēktiesību prioritātēm, projektu būtiskumu un pilsoniskās sabiedrības partnerorganizāciju kapacitāti un ieinteresētības līmeni. Tomēr mūsu mērķis ir izvēlēties labākos projektus. Cīņa pret spīdzināšanu un nāvessodu ir viena no ES globālajām prioritātēm. To vēlreiz apstiprina Paziņojums par ES 2015.–2019. gada Rīcības plānu par cilvēktiesībām. Tādējādi, ja attiecībā uz konkrēto valsti cīņa pret spīdzināšanu netiek skaidri minēta kā viena no prioritātēm, tas nenozīmē, ka šajā valstī nevar tikt īstenoti pret spīdzināšanu vērsti projekti.

Visbeidzot, piešķiršanas procedūrā jāņem vērā atklātības prasības, kā arī taisnīga un vienlīdzīga attieksme pret dotāciju pieteikumu iesniedzējiem, īpaši ņemot vērā ļoti lielo pieteicēju skaitu.

VI

EIDHR programmas finansētie projekti rada ilgtspējīgus rezultātus un ir izmaksu ziņā efektīvi. Tā kā šie bieži vien ir ļoti politiska rakstura projekti, nebūs pieejami vienkārši kvantitatīvie rādītāji, kā tas ir, piemēram, īstenojot ceļu būvniecības projektus. Turklāt cilvēktiesību iniciatīvām raksturīga atkarība no politiskā un tiesiskā konteksta, kuru neviens donors nevar apņemties kontrolēt. Ļoti dabisks paradokss cilvēktiesību jomā ir tas, ka vissteidzamāk nepieciešamie pasākumi tiek īstenoti vissarežģītākajos apstākļos.

ES ir viena no pavisam nedaudziem donoriem, kas sniedz finanšu atbalstu cīņai pret spīdzināšanu un par nāvessoda atcelšanu. Daudzos gadījumos tā ir vienīgais donors. Tāpēc mūsu partnerorganizācijām mūsu atbalsts ir ļoti svarīgs. Komisija mēģina mazināt šīs atkarības sekas, sadarbojoties ar nedaudzajiem citiem donoriem šajā jomā (piemēram, ANO Brīvprātīgais spīdzināšanas upuru fonds vai ES dalībvalstu darba grupa cīņai pret spīdzināšanu), lai nodrošinātu pēc iespējas lielāku koordināciju un saskaņotību.

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 33. punktu.

VII

No sešiem Palātas sagatavotajiem ieteikumiem Komisija piekrīt vienam, daļēji piekrīt trijiem un nepiekrīt atlikušajiem diviem ieteikumiem.

Ievads

05

ES stingro apņemšanos apkarot spīdzināšanu un cita veida nežēlīgu izturēšanos, kā arī atcelt nāvessodu pastiprina nesen pieņemtais ES stratēģiskais satvars un rīcības plāns par cilvēktiesībām un demokrātiju 2015.–2019. gadam.

Apsvērumi

14

Lai reaģētu uz vajadzībām un saskaņā ar tās starptautiskajām pilnvarām, EIDHR darbā stratēģiski apvienoti mērķa projekti, uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus un ārkārtas līdzekļu fondi, ko pārvalda gan Komisijas centrālie dienesti, gan delegācijas, izmantojot dotāciju piešķiršanai paredzēto spēkā esošo tiesisko regulējumu.

Uzaicinājums iesniegt priekšlikumus ir pirmais EIDHR projektu īstenošanas veids. Tā pamatā ir partnerība ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām, dodot priekšroku augšupējai pieejai, kas mudina pilsoniskās sabiedrības organizācijas veidot savus projektus atbilstoši to administratīvajai, darbības un ģeogrāfiskajai kapacitātei un to stratēģijai.

Otrs EIDHR projektu īstenošanas veids ļauj izstrādāt mērķa projektus, kas domāti to jautājumu risināšanai, kas netiek skarti uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus, atbilstoši politiskajām prioritātēm valstīs ar vissarežģītāko situāciju. Šo elastību pastiprina 2015. gada rīcības programma, kuras “mērķis ir elastīgs un ātri reaģējošs atbalsts pasākumiem, veicot tiešu līdzekļu piešķiršanu pierādītās īstermiņa, vidējā termiņa un ilgtermiņa cilvēktiesību krīzes situācijās, kad uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus publicēšana būtu neatbilstoša vai neiespējama un/vai kad pierādīts, ka cilvēktiesību jomā strādājošo organizāciju un to aizstāvju finansēšana ir būtiski traucēta”.

Šie divi īstenošanas veidi ir savstarpēji papildinoši un ļauj darboties visā pasaulē atbilstoši EIDHR starptautiskajam pilnvarojumam.

15

Atkarībā no vietējiem apstākļiem (kopējais politiskais klimats, cilvēktiesību aizstāvības diskusiju iespējas) un ar ES misiju vadītāju piekrišanu vietējās cilvēktiesību valsts stratēģijas galvenās prioritātes drīkst publiskot. Tomēr no šādu prioritāšu publiskas paziņošanas vajadzētu izvairīties, ja tiek novērtēts, ka tas kaitētu stratēģijas īstenošanā.

Turklāt svarīgi ir, lai cilvēktiesību valsts stratēģijās noteiktās prioritātes zinātu personas, kas atbild par EIDHR īstenošanu.

16

Papildus uzaicinājumam iesniegt priekšlikumus izveidoti citi EIDHR īstenošanas veidi, piemēram, mērķa pasākumi.

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 14. punktu.

17

EIDHR raksturs un mērķi piešķir cilvēktiesību organizācijām kontroli un dod tām efektīvu un praktisku līdzekli to politisko mērķu sasniegšanai, vienlaikus palīdzot sasniegt ES mērķus. Šādā situācijā ieguvējas ir abas puses. Papildinātības princips un finansējuma saskaņošana ar politiskajām prioritātēm, protams, ir ļoti svarīga, neaizmirstot par trauslo līdzsvaru starp tādiem faktoriem kā ES cilvēktiesību prioritātes, projektu būtiskums un pilsoniskās sabiedrības partnerorganizāciju kapacitāte un ieinteresētības līmenis. Turklāt mūsu atbalsta saskaņotību paredzēts uzlabot, pakāpeniski īstenojot cilvēktiesībās balstītu pieeju attīstībai.

Vispārējos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus Komisija tās procedūrās dod priekšroku augšupējai pieejai un nosaka tās prioritātes, nopietni apspriežoties ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām. Tāpēc EIDHR veicina nepreskriptīvu pieeju, mudinot pilsoniskās sabiedrības organizācijas veidot savus projektus atbilstoši to administratīvajai darbības un ģeogrāfiskajai kapacitātei un to stratēģijai.

Pēc sava rakstura vispārējie uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus vērsti uz sensitīvākiem pasākumiem, kurus grūti īstenot valsts līmenī vai risināt ar vietēja mēroga uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus.

Vietējo uzaicinājumu sakarībā Komisija piešķiršanas un atlases kritērijos ņem vērā konteksta riskus un sensitivitāti, kā arī saskaņotību ar ES Cilvēktiesību stratēģiju.

Fakts, ka tas nav nepārprotami minēts cilvēktiesību valsts stratēģijā, nav iemesls, lai nefinansētu uz spīdzināšanas apkarošanu vai nāvessoda atcelšanu vērstu projektu attiecīgajā valstī. Tēmas globālais raksturs nozīmē to, ka jāceļ informētības un aizstāvības līmenis visā pasaulē, lai stiprinātu ietekmi daudzpusējos forumos.

Cilvēktiesību valsts stratēģiju (CVS) process sācies samērā nesen.

Kas attiecas uz Gruziju, divi no trim novērtētajiem projektiem bija sagatavoti, pirms Padome 2011. gada 10. maijā apstiprināja CVS. Arī politiskajam kontekstam bijusi nozīmīga loma, prasot reakciju un atbalstu cīņā pret spīdzināšanu Gruzijā.

Dienvidāfrikā cīņa pret spīdzināšanu netika iekļauta piecās CVS prioritātēs. Tomēr cīņa pret spīdzināšanu tika izvirzīta par prioritāti 2014. gada vietējos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus Dienvidāfrikā. Tāpēc ES delegācija Pretorijā ņēma vērā to, ka atbalstāmā tēma kļuvusi par cilvēktiesību aizsardzības prioritāti.

18

Izvēlētā pieeja ir holistiska, un tā apspriesta ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām, lai atbilstoši risinātu dažādos grūtos uzdevumus, ar kādiem saskaras ar šiem jautājumiem strādājošās organizācijas, un nodrošinātu labākos rezultātus. Tomēr Komisija atzīst, ka vispārējos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus atlases procesu iespējams uzlabot, labāk definējot mērķus un mērķējot atbalstu, kā arī nosakot vēlamos pasākumus. Tāpēc Komisija centusies uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus (īpaši EIDHR vispārējā uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus, kurš tiks publiskots 2015. gada jūlijā) panākt vēl mērķtiecīgāku atbalstu.

19

Lai arī atzīstam nepieciešamību panākt lielāku saskaņotību un sinerģiju ar citiem ES pasākumiem, nodrošināt lielāku ietekmi cilvēktiesību jomā, mūsu dienesti jau strādā šajā virzienā, neaizmirstot par trauslo līdzsvaru starp ES cilvēktiesību prioritātēm, projektu būtiskumu un pilsoniskās sabiedrības partnerorganizāciju kapacitāti un ieinteresētības līmeni. Tomēr mūsu mērķis ir izvēlēties labākos projektus.

EIDHR rīcībā ir starptautisks pilnvarojums. Lai šo pilnvarojumu realizētu, EIDHR izmanto pieeju, kas apvieno saskaņotus un savstarpēji papildinošus instrumentus, – vispārējus uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus (tematisks mērķis), vietējus uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus (tematisks un ģeogrāfisks mērķis) un mērķa projektus (visgrūtākajiem gadījumiem), kā arī ārkārtas atbalsta fondus.

Lūdzam skatīt arī mūsu atbildi uz 17. punktu.

Attiecībā uz cilvēktiesību dialogiem EĀDD un Komisija ņem vērā Palātas komentāru un vēlētos izcelt dažus punktus. Par cilvēktiesību aizsardzības dialogā izskatāmajiem jautājumiem, konsultējoties ar delegāciju, DEVCO un citiem Komisijas dienestiem, vienojas attiecīgā valsts un EĀDD. Mērķis ir pievērsties cilvēktiesību valsts stratēģijās un/vai attiecīgo valstu cilvēktiesību stratēģijās noteiktajām prioritātēm. Ņemot vērā pasākuma politisko raksturu, jautājumu saraksts var mainīties, lai nodrošinātu mērķtiecīgu apspriešanos par atsevišķām galvenajām prioritātēm, nevis katru reizi aptverot visas prioritātes. Tas nenozīmē, ka EIDHR projektu mērķi netiek atspoguļoti vispārējā dialogā starp valsti un ES.

EIDHR projekti attiecībā uz nāvessoda atcelšanu gandrīz pilnībā saglabājuši visus ES cilvēktiesību pamatnostādnēs par nāvessoda atcelšanu noteiktos politikas elementus, t. i., to pamatā ir trīs pīlāri – pilnīga atcelšana, moratorijs, standartu minimuma ievērošana. Tomēr fakts, ka cilvēktiesību dialogā ar trešām valstīm risinātie jautājumi pilnībā nesakrīt ar projektiem, nav uzskatāms par konsekvences trūkumu. Šāds piemērs ir Amerikas Savienotās Valstis. Divpusējās konsultācijās ES informē Amerikas pusi par tās vispārējām iniciatīvām attiecībā uz nāvessoda atcelšanu, kā arī konkrētiem pasākumiem ASV. Tomēr informācija par pēdējo ASV valsts pārvaldei tiek sniegta tikai informatīvā nolūkā, jo nāvessoda atcelšanas iniciatīvas šajā valstī risina pavalsts līmenī, iesaistoties tās vietas gubernatoram un nosacītās atbrīvošanas padomei, kurā ieslodzījumā atrodas attiecīgais nāvessoda izpildi gaidošais ieslodzītais.

Kongo Demokrātiskajā Republikā SOPROP projektu īstenoja vienlaikus ar APRODEPEP projektu attiecībā uz nāvessoda atcelšanu (2007.–2009. gadā) un ar ES politisko dialogu ar Kongo Demokrātisko Republiku. Kaut gan parlaments nepieņēma likumu par nāvessoda atcelšanu, debates par šo likumu jau bija iespēja veicināt sabiedrisku apspriešanu.

20

Lai virzītos uz cilvēktiesībās balstītas pieejas izmantošanu, ietverot visas cilvēktiesību jomas ES attīstībai, jau sperti vairāki konkrēti soļi.

—Cilvēktiesībās balstītas pieejas iekļaušana procedūrās un veidlapās – identifikācijas dokuments atbalsta veidiem, Komisijas projektu uzraudzības sistēma (ROM – Results oriented Monitoring; uz rezultātiem vērsta uzraudzība) projektu un programmu rezultātiem un ietekmei, Komisijas projektu vērtēšanas kritēriju skala. Turklāt, gatavojot ceļvedi sadarbībai ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām, tas pielāgots, ietverot cilvēktiesībās balstītas pieejas galvenos elementus.

—Cilvēktiesībās balstīta pieeja jau integrēta kā princips tieslietu sektora ES programmu plānošanā Nigērā un Zimbabvē, kā arī ES atbalsta programmu plānošanā Peru.

—Organizētas mācību nodarbības a) sadarbības vadītājiem; b) cilvēktiesību jomā strādājošiem; c) dzimumu līdztiesības jomā strādājošiem; d) pilsoniskās sabiedrības organizācijām; e) vietējo iestāžu darbiniekiem; f) tieslietu sektora koordinācijas punktu darbiniekiem delegācijās, kā arī DEVCO centrālā biroja darbiniekiem.

—Pirms tam 2014. gada jūlija beigās tika publicēts informatīvs paziņojums par vispārīga mācību kursa izstrādi un tehniskās palīdzības sniegšanu delegācijām. Pašlaik tiek gatavots pakalpojumu līguma paziņojums, kas satur sīku informāciju par nepieciešamo pakalpojumu raksturu un apjomu.

22

Standartizētās vērtēšanas skalas un citi norādījumus saturoši dokumenti nodrošina stingru un konsekventu dotāciju pieteikumu novērtēšanu gan projekta apraksta iesniegšanas, gan pilnā projekta pieteikuma stadijā, īpaši ņemot vērā ļoti lielo pieteikumu skaitu EIDHR uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus.

22 a)

Īpaša vērtētāju uzmanība tiek pievērsta garai rindkopai dokumentā ar nosaukumu “Guidelines for Assessors” (“Norādījumi vērtētājiem”), kas pašlaik kopš 2013. gada tiek izmantoti kā neatņemama “ES ārējo projektu iepirkumu un dotāciju praktisko vadlīniju (“Practical Guide for Procurement and Grants for EU External Action”; PRAG) sastāvdaļa. Šajā dokumentā vērtētājiem nepārprotami atgādināts, ka ir ārkārtīgi svarīgi, lai tie sniegtu novērtēšanas komisijai pilnībā atbilstīgus un labi pamatotus komentārus attiecībā uz katru vērtēšanas skalas apakšiedaļu un lai šie komentāri atbilstu attiecīgajam punktu vērtējumam. Turklāt pirms novērtēšanas procesa sākuma visi vērtētāji piedalās informatīvā nodarbībā, lai saņemtu atbildes uz to iespējamiem jautājumiem attiecībā uz novērtēšanas skalā iekļautajiem kritērijiem. Visā procesā tiek nodrošināta saziņas plūsma starp Eiropas Komisiju un komandas vadītāju.

22 b)

Tā kā projekts starp šīm divām stadijām – projekta apraksts un pilns projekta pieteikums – nemainās, netika uzskatīts, ka obligāti nepieciešams jauns atbilstības novērtējums. Tomēr jaunā PRAG versija, kas tiks publicēta 2015. gada jūlijā, ļaus vērtētājam atsevišķos gadījumos vēlreiz novērtēt atbilstību, pamatojoties uz pilno projekta pieteikumu.

22 c)

No vienas puses, novērtēšanas skalām jābūt pietiekami detalizētām, lai varētu veikt visaptverošu pieteikumu novērtēšanu. No otras puses, tām nevajadzētu būt pārāk detalizētām, lai vērtētāji tās varētu aizpildīt saprātīgā laika periodā. Katra kritērija ikviena aspekta nodalīšana arī palielinātu dublēšanās risku, kas nozīmē, ka vienu un to pašu detalizēto informāciju vērtētu vairākos kritērijos. Tāpēc Komisija pašreizējā posmā neplāno mainīt esošās vērtēšanas skalu veidlapas.

22 d)

Obligāto prasību pieeja attiecas uz uzaicinājumiem iesniegt piedāvājumus iepirkuma procedūrā, kuros līgumslēdzējs sīki apraksta vēlamos pakalpojumus, veicamos darbus vai piegādes un nosaka obligātās prasības, kas konkursa dalībniekam jāizpilda. Šādu pieeju nevar piemērot dotācijām, jo šajā gadījumā veicamos pasākumus nosaka projektu pieteicēji. Nav reāli iespējams, ka Komisija varētu noteikt konkrētas prasības attiecībā uz tādu pasākumu iespējamību vai ietekmi, kas varētu būtiski atšķirties un kuru saturs Komisijai iepriekš nav zināms.

23

Kopš 2013. gada norādījumi vērtētājiem iekļauti PRAG (e 4.b pielikums), un minētā dokumenta 3.2. iedaļā noteikts, ka katram kritērijam obligāti jāpievieno komentāri. Turklāt jaunākā prakse kopš 2012. gada ir organizēt vienas dienas mācību kursus ārējiem vērtētājiem, kuros tiek aplūkoti visi to darba aspekti.

Lūdzam skatīt arī mūsu atbildi uz 22. punkta a) apakšpunktu.

Turklāt Komisija vēlētos paskaidrot, ka holistiskās pieejas novērtējums (kas nozīmē organizāciju partnerību) nav iekļauts vērtēšanas skalā. Šāds lēmums tika pieņemts apzināti, lai atstātu iespēju izvēlēties piešķirt finansējumu tādiem ļoti labiem projektiem, kuru mērķis ir tikai viens vai divi cīņā pret spīdzināšanu svarīgi faktori. Norādījumos stingri ieteikts veidot organizāciju partnerības, taču tā nav obligāta prasība. Šis punkts tika paskaidrots norādījumos vērtētājiem, kā arī vienas dienas informatīvajā sanāksmē ar ārējiem vērtētājiem.

24

Komentēto gadījumu skaits jāaplūko kopskatā ar šajos uzaicinājumos apstrādāto un novērtēto projektu aprakstu un pilno projektu pieteikumu kopskaitu (attiecīgi 1193 un 316).

Turklāt pašlaik jau ieviesta būtiski stingrāka procedūra, 2013. gadā pieņemot “Norādījumus vērtētājiem”. Sīkāku informāciju lūdzam skatīt mūsu atbildē uz 22. punktu.

24 a)

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 24. punktu.

25

Kas attiecas uz gadījumiem, kad varēja veikt atkārtotu novērtēšanu, lūdzam ņemt vērā, ka saskaņā ar PRAG 6.4.8.6. iedaļu “novērtēšanas komisija var nolemt apstiprināt sekretāra sagatavoto vietu sadalījumu, pamatojoties uz vērtētāja ziņojumu. Ja komiteja nepiekrīt punktu vērtējumam, ko vērtētāji piešķīruši priekšlikumam (piemēram, ja pastāv būtiska atšķirība starp vērtētāju piešķirtajiem punktiem), tai savs lēmums jāpamato novērtēšanas ziņojumā”.

Atkārtots novērtējums nav obligāts, tāpēc piešķirto punktu atšķirības nav absolūts kritērijs, īpaši ņemot vērā lielo pieteikumu skaitu EIDHR uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus.

26

Dotācijas apjoms nav saistīts ar tās paredzamo ietekmi, īpaši tādā jomā kā cilvēktiesības, kur nav iespējams vienkāršs skaitlisks novērtējums. EIDHR risina sensitīvus jautājumus, bieži vien sarežģītos politiskos apstākļos, un atbalsta īstenošana prasa pamatīgu un laikietilpīgu vadības darbu. Tāpēc programmas mērķu sasniegšanai būtiski svarīga dotāciju saņēmēju kapacitāte. Pieaugoša darba slodze un pārdomātas administratīvās pārvaldības princips arī neizbēgami palielina dotāciju līguma vidējo vērtību. Tas arī ir galvenais iemesls, kāpēc minimālās dotāciju summas pieaugušas un palielinājies dotāciju apakšprojektu iespēju lietojums (finanšu atbalsts trešām personām).

27

Mazākas organizācijas joprojām piesakās vispārējos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus partnerībā ar vairāk pieredzējušiem partneriem. Daudzos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus nepārprotami ieteikts veidot partnerības, īpaši globāla vai reģionāli starptautiska tvēruma gadījumā. Tas ļauj, piemēram, mazākām organizācijām palielināt savu kapacitāti un piekļūt ES līdzekļiem.

Pēdējos četros gados Komisija pirms vispārēja uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus izsludināšanas organizēja seminārus pilsoniskajai sabiedrībai, lai nodrošinātu vietējām organizācijām (un ne tikai tām) iespēju iepazīties ar EIDHR un tā procedūrām. 2014. gadā EIDHR forumā piedalījās vairāk nekā 500 dalībnieku, tostarp vietējo (sponsorēto) organizāciju pārstāvji.

Turklāt ES delegācijas organizē vietēja mēroga tematiskus mācību kursus par ES procedūrām vietējām organizācijām (projekta cikla pārvaldība utt.).

28

Komisija rūpīgi novērtē situāciju katrā atsevišķā gadījumā, lai nodrošinātu, ka atbalsta saņēmējas organizācijas kapacitāte un tehniskās iemaņas ir pietiekamas, lai īstenotu konkrēto projektu. Tomēr pieteikuma sniedzēju finanšu kapacitāte ir tikai viens no kritērijiem, ko ņem vērā priekšlikuma novērtēšanā. Dažreiz atbalstu saņemošā NVO var izrādīties vienīgā organizācija, kas spēj darboties ļoti sensitīvā vidē. Komisijas loma ir arī palīdzēt un līdzdarboties ar mazākām organizācijām dotāciju projektu īstenošanā un stiprināt to vadības kapacitāti.

29

EIDHR paredzēts pilsoniskās sabiedrības organizāciju atbalstam, lai tās kļūtu par iedarbīgu spēku politisko reformu īstenošanā un cilvēktiesību aizsardzībā. Tāpēc EIDHR dod priekšroku uz pieprasījumu balstītai pieejai, kas mudina pilsoniskās sabiedrības organizācijas veidot savus projektus atbilstoši to administratīvajai, darbības un ģeogrāfiskajai kapacitātei un to stratēģijai.

29 a)

Komisija izmanto vairākus atbalsta īstenošanas veidus, kas ļauj nodrošināt ģeogrāfisko un tematisko aptvērumu atbilstoši EIDHR pilnvarojumam.

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 14. punktu.

Turklāt Komisija vēlētos atgādināt, ka cīņa pret spīdzināšanu un par nāvessoda atcelšanu ir ilgtermiņa process. Projektu ietekmi un rezultātus vairākumā gadījumu grūti izteikt skaitliskā izteiksmē, un tie saistīti drīzāk ar kvalitatīvu, nevis kvantitatīvu informāciju. Tomēr šis faktors, vērtējot cilvēktiesību jomas projektus, atkārtojas bieži, ņemot vērā cilvēktiesību projektu raksturu.

Visbeidzot, patiešām pastāv valstis, kurās īstermiņā ir ļoti mazs cilvēktiesību situācijas uzlabošanās potenciāls. Tomēr Komisija pilnībā tic, ka tam nevajadzētu kavēt EIDHR sniegt atbalstu pilsoniskās sabiedrības organizācijām un turpināt darboties šajās valstīs, īpaši ņemot vērā, ka tas ir viens no vienīgajiem atlikušajiem finansējuma avotiem šādā ļoti sensitīvā jomā. Efektīva pieeja ir veicināt debates, uzlabot informētību un vairot aizstāvību.

29 b)

Komisija vēlas pasvītrot, ka:

1)organizācijas, kas strādā šādos sensitīvos apstākļos, bieži vien saskaras ar apdraudējuma situācijām. Pašā būtībā cilvēktiesību aizsardzības pasākumi cenšas sasniegt vērienīgus mērķus, kas var tikt uzskatīti par ideālistiskiem vai pārāk vērienīgiem. Tāpat jāatzīmē, ka atsevišķi cilvēktiesību aizsardzības mērķi pēc savas dabas ir absolūti (piemēram, absolūts spīdzināšanas, verdzības vai rasu diskriminācijas aizliegums), bet šo mērķu būtiskumu nosaka konkrētas, reālas darbības un rezultāti, kas risina mērķa grupas galvenās vajadzības, kā arī ilgtspējīgas un pastāvīgas ietekmes panākšana;

2)jebkurā konkrētā valstī grūtais uzdevums panākt cilvēktiesību situācijas uzlabošanos parasti gulstas uz valdības pleciem, sevišķi īstenojot projektus, kas saistīti ar spīdzināšanas aizliegšanu un nāvessoda atcelšanu. Valdības vai tās ministriju politisko gribu grūti virzīt, un politiskā konteksta attīstība var gan pozitīvi, gan negatīvi ietekmēt projektu īstenošanu. Ja valdība pati vēlas aizliegt nāvessodu vai spīdzināšanu, iespējams, būtu izšķērdība finansēt pasākumu ar tādu pašu mērķi.

29 c)

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 33. punktu.

30

Tiesiskais regulējums, ko piemēro uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus, nepieļauj priekšlikuma mainīšanu, izņemot nenozīmīgus aspektus (skatīt Finanšu regulas piemērošanas noteikumu (RAP) 204. pantu) vai pārrunas ar potenciālajiem atbalsta saņēmējiem. Projektu pieteicējiem drīkst prasīt tikai, lai tie skaidro pamatojuma dokumentus vai iesniedz trūkstošo informāciju. Tādējādi prasības attiecībā uz atklātību, kā arī taisnīgu un vienlīdzīgu attieksmi pret dotāciju pieteikumu sniedzējiem nepieļauj pieteicēju iesniegto projektu nosacījumu būtisku maiņu līguma piešķiršanas procedūrā, īpaši ņemot vērā ļoti lielo pieteicēju skaitu. Lūdzam skatīt arī mūsu atbildes uz apsvērumiem par vērtētāju un vērtēšanas komisijas attiecīgajām lomām 22., 23. un 24. punktā.

33

Organizācijas, kas strādā ar tik sensitīviem jautājumiem, bieži vien saskaras ar apdraudējuma situācijām, to kapacitāte ir ierobežota, un dažreiz tām ir grūti ievērot ES procedūras. Komisija vēlētos arī atzīmēt, ka ES delegācijas un centrālie biroji regulāri organizē informatīvas nodarbības un mācību kursus par ES procedūrām, tostarp projektu cikla pārvaldību, lai pēc iespējas novērstu neinformētību un zināšanu trūkumu pilsoniskās sabiedrības organizācijās.

34

Jāpasvītro, ka kopsumma par nenotikušām darbībām nemainīgi tiek atskaitīta no pēdējā maksājuma.

36

Šis apsvērums attiecas uz vienu no daudzajiem iespējamiem riskiem, kas jāņem vērā atbildīgajam kredītrīkotājam.

37

Komisija nepiekrīt Palātas secinājumam. Nepietiekami optimāla izmaksu efektivitāte ir niecīga salīdzinājumā ar projektu kopskaitu šajos EIDHR uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus.

Turklāt, lai gan uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus un uzaicinājumos iesniegt piedāvājumus ievēroti tie paši atklātības, taisnīgas un vienlīdzīgas attieksmes principi, iepirkuma un dotāciju līgumu raksturs un prasības būtiski atšķiras. Dotācijas parasti nepieļauj peļņas gūšanu un nozīmē, ka projekta īstenošanā viennozīmīgi ieinteresēts atbalsta saņēmējs, kamēr iepirkuma konkursā pieļaujama peļņas gūšana un tas saistīts ar nodevumu, tostarp īpašuma tiesību, pilnīgu nodošanu Komisijai. Jebkurā gadījumā izmaksu efektivitāte ne vienmēr ir saistīta ar izvēlētās procedūras veidu.

Visbeidzot, iepirkuma procedūras noteiktas FR 101. pantā kā procedūras, kuras attiecas uz “atlīdzības līgumiem, kas rakstiski noslēgti starp vienu vai vairākiem ekonomikas dalībniekiem un vienu vai vairākām līgumslēdzējām iestādēm”. Nav skaidrs, kā tas varētu vispārīgi noderēt cilvēktiesību jomā, kurā darbojas tikai atsevišķi ekonomikas dalībnieki.

38

Vēsturiski organizācijas ar vislielāko pieredzi cīņā pret spīdzināšanu, cita veida nežēlīgu izturēšanos un par nāvessoda atcelšanu bāzētas Eiropā (t. i., Londonā, Kopenhāgenā, Ženēvā) un ASV. Tās strādā pasaules līmenī un aizstāvības ziņā pilda vienu no galvenajām lomām starptautiskās cilvēktiesību aizsardzības struktūrās. Izmaksu efektivitātes apsvērumiem jābūt sabalansētiem ar šo organizāciju pievienoto vērtību un unikālajām zināšanām.

Ņemot vērā ierasto EIDHR finansēto projektu veidu (kapacitātes celšana, mācības, aizstāvība u. c.), cilvēkresursiem atvēlētie līdzekļi bieži veido būtisku kopējā budžeta daļu. Eiropā vai ASV atalgojums tiešām ir daudz augstāks nekā vairākumā trešo valstu.

39

Netiešās izmaksas, kas aprēķinātas kā tiešo attiecināmo izmaksu procentuāla daļa, ir jau sen iedibināta prakse PRAG līgumu veidlapās. Tās noteiktas dotāciju līgumu vispārīgo nosacījumu 14. pantā un atbilst izmaksām, ko nevar tieši attiecināt uz darbību. Šo definīciju bieži vien papildina sīkāks izmaksu sadalījums dotāciju līguma III pielikumā (budžets).

40

EIDHR strādā sensitīvā un sarežģītā kontekstā, kurā ietekmi grūti noteikt skaitliskā izteiksmē, un progress dažreiz ir lēns, īpaši grūtākajos gadījumos.

41

Lai arī reālas, šīs grūtības piemīt jebkurai darbībai cilvēktiesību aizsardzības jomā trešās valstīs. Lūdzam skatīt arī mūsu atbildes uz 29., 32. un 43. punktu.

43

Cilvēktiesību aizsardzības joma jau pēc savas būtības ir tāda, kuru nav viegli vērtēt skaitliskā izteiksmē. Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 41. punktu.

Ja mērķi un mērķrādītāji (kaut arī varbūt tie ir pieticīgi) ir skaidri definēti un projekts tos veiksmīgi sasniedz un izpilda, ietekme ne vienmēr ir ierobežota. Proti, konkrēta mērķa sasniegšanai paredzētās metodoloģijas izstrādei var būt milzīga ietekme uz nākotnes projektiem un tādējādi arī uz projekta ilgtermiņa mērķi.

Var minēt daudzus piemērus Palātas pārbaudīto projektu vidū. Viens no Kongo Demokrātiskajā Republikā īstenotajiem projektiem bija konkrēti vērsts uz sievietēm un bērniem, kas ir sadzīves un seksuālās vardarbības upuri. NVO piedāvātā metodika bija izstrādāt modeli ilgtspējīgu aprūpes telpu uzturēšanai, lai sniegtu palīdzību izvarošanas kā nežēlīgas izturēšanās veida upuriem – starptautiskajās tiesībās nežēlīga izturēšanās iekļauta spīdzināšanas jēdzienā. Ja projekts būs veiksmīgs (tas joprojām tiek īstenots), šī metodika tiks lietota citās jomās un tam varētu būt pastiprinoša ietekme.

Visbeidzot, Palāta kā piemēru min projektu Gruzijā, kurš bija vērsts uz ļoti mazu mērķgrupu – aizturētajām militārpersonām. Šis projekts liecina, ka prevencijai ir ārkārtīgi pozitīva loma, lai arī to no ārpuses nav iespējams tūlīt pat saskatīt. Kas attiecas uz ilgtermiņa mērķi, projekts pirmo reizi ļāva pilsoniskajai sabiedrībai pārbaudīt armijas sargtelpas un netieši atbalstīja Gruzijas valdības apzināto lēmumu valsts aizstāvja biroja ietvaros izveidot valsts preventīvās uzraudzības dienestu.

44

Juridiskās palīdzības rezultāts vienmēr ir nenoteikts. Tomēr tām nedaudzajām pozitīvajām lietām, kurās var uzvarēt ar EIDHR atbalstu, bija liela ietekme, un tās radīja precedentu. Turklāt ietekmi nevajadzētu vērtēt tikai kā konkrēto lietu iznākumu vai tiesas lēmumus, bet jāiekļauj visi starpposma soļi, kas var izrādīties ar stratēģisku nozīmi citās lietās, un vērtējums jāveic ilgtermiņa skatījumā.

Lūdzam skatīt mūsu atbildes uz 43. un 45. punktu.

45

EIDHR programmas finansētie projekti rada ilgtspējīgus rezultātus un ir izmaksu ziņā efektīvi. Tā kā šo projektu būtība bieži vien ir ļoti politiska, nebūs pieejami vienkārši kvantitatīvie rādītāji, kā tas ir, piemēram, īstenojot ceļu būvniecības projektus. Turklāt cilvēktiesību iniciatīvas parasti atkarīgas no politiskā un tiesiskā konteksta, kuru neviens donors nevar apņemties kontrolēt. Ļoti dabisks paradokss cilvēktiesību jomā ir tas, ka vissteidzamākās nepieciešamības pasākumi notiek vissarežģītākajos apstākļos. Turklāt cīņa par nāvessoda atcelšanu un pret spīdzināšanu ir ilgstošs process. Ņemot vērā šādu projektu raksturu un to darbības sensitīvo kontekstu, Komisija atzīst, ka ietekmi bijis grūti izteikt skaitliskā izteiksmē. Šādos kontekstos jāsaglabā aktivitāte atbilstoši EIDHR mērķiem un darbības jomai visā pasaulē.

Turklāt cilvēktiesību aizsardzības joma jau pēc savas būtības ir tāda, kuru nav viegli vērtēt skaitliskā izteiksmē.

Saskaņā ar augšupējo pieeju iespējamie atbalsta saņēmēji nosaka mērķus, ģeogrāfisko areālu, darbības, kā arī ierosināto projektu atbalsta galasaņēmējus atbilstoši to (administratīvajai, darbības un ģeogrāfiskajai) kapacitātei un stratēģijai. Tādējādi pieteicēju ierosinātās darbības patiešām var būt pārāk vērienīgas un, iespējams, var neradīt vēlamo ietekmi.

45 a)

Lai gan nav pazīmju, ka Baltkrievijas, Krievijas un Tadžikistānas valdības ratificēs Konvencijas pret spīdzināšanu fakultatīvo protokolu, tas nenozīmē, ka šajās valstīs nav jāīsteno pasākumi, lai nākotnē panāktu šādu ratificēšanu. Piemēram, Tadžikistānā projekta pasākumi veicināja to, ka tiesībsargs pirmo reizi apmeklēja cietumu, un 2013. gada beigās tika izveidota aizturēšanas telpu uzraudzības darba grupa, kurā ietilpst pilsoniskās sabiedrības pārstāvji un cietuma amatpersonas. Baltkrievijā projekta atbalstītā NVO, kas cīnās pret spīdzināšanu, sāka veikt pirmstiesas aizturēšanas centru uzraudzību. Krievijā projekts nodrošinājis Krievijas NVO jaunus līdzekļus uzskatu aizstāvībai varas iestādēs.

45 b)

Cīņa pret spīdzināšanu un par nāvessoda atcelšanu ir ilgtermiņa process. Progress un uzlabojumi bieži vien notiek lēni un ne vienmēr sakrīt ar līgumu ierobežoto izpildes termiņu. Politiskajam kontekstam arī ir būtiska nozīme, vērtējot tādu rezultātu kā, piemēram, konvencijas pret spīdzināšanu ratificēšana vai nāvessoda moratorijs, sasniegšanu. Šajā apsvērumā Palāta atsaucas uz projektu, kas strādā ļoti sarežģītā un sensitīvā kontekstā (Tuvie Austrumi un Ziemeļāfrika – MENA, Austrumāfrika, Krievija, Vidusāzija, Baltkrievija), kur progress patiešām ir ļoti lēns.

45 c)

Projekts bija pirmais intervences gadījums, kad NVO tika ļauts pārbaudīt armijas sargtelpas. Skatīt mūsu atbildi uz 43. punktu par projekta ietekmi Gruzijā.

45 d)

Saskaņā ar noslēguma ziņojumu visas darbības veiksmīgi pabeigtas, tomēr taisnība, ka ietekme varbūt nebija tik liela, kā organizācija iepriekš tika paredzējusi. Tā šajā jomā nav neparasta parādība.

45 e)

Ņemot vērā EIDHR projektu raksturu un sensitīvos apstākļus, kādos tie tiek īstenoti, ietekmi bieži vien grūti vērtēt skaitliskā izteiksmē, un progress dažkārt ir lēns, īpaši visgrūtākajos gadījumos (piemēram, Ķīnā). Šādos kontekstos jāsaglabā aktivitāte atbilstoši EIDHR mērķiem un darbības jomai visā pasaulē.

45 f)

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 45. punkta e) apakšpunktu.

46

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 45. punktu.

46 a)

Projekta ietekme Āfrikā jāvērtē vidējā un ilgtermiņa skatījumā. Tā tiks vērtēta, pārbaudot atbilstības līmeni (ziņošana, turpmāka cilvēktiesību principu integrācija vietējos tiesību aktos) un īstenošanas efektivitāti (paražu tiesību attīstība, pieeja aizturēšanas centriem, kompensācijas un spīdzināšanas gadījumu skaita samazināšanās) gan attiecībā uz ratificētiem starptautiskajiem instrumentiem, gan vietējiem tiesību aktiem, kas paredzēti cīņai pret spīdzināšanu un veicina tās novēršanu katrā mērķa valstī.

46 b)

Projekta ietekmi Ķīnā grūti novērtēt, jo nav saņemta atbilstoši sagatavota informācija no dotācijas saņēmēja. Delegācija saņēmusi atsevišķus konkrētus datus, kas liecina par iespējami veiksmīgu pasākuma īstenošanu. Šo pasākumu veic Ķīnas politisko reformu jomā pieredzējis dalībnieks. Vienlaikus projekta vadītājs ir ietekmīgs profesors, kura zināšanas tika izmantotas, gatavojot krimināllikuma grozījumus, kuri pašlaik tiek izskatīti. Paredzams, ka likums vēl vairāk samazinās to noziegumu loku, par kuriem tiek noteikts nāvessods.

Lūdzam skatīt arī mūsu atbildi uz 29. punkta a) apakšpunktu.

47 a)

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 29. punkta a) apakšpunktu.

6. izcēlums

Komisija augstu novērtē Palātas atzinumu par pozitīvajiem rezultātiem, kas sasniegti EIDHR cīņā pret nāvessodu ASV.

Kā EIDHR pozitīvas ietekmes piemēru var minēt to, ka Pensilvānijas pavalsts gubernators nesen ieviesis moratoriju attiecībā uz nāvessodu, kā rezultātā ieslodzītajam Terensam Viljamsam (Terrence Williams) un 186 citām personām, kas pašlaik Pensilvānijā notiesāti uz nāvi, soda izpilde nekavējoties tika uz laiku atcelta.

Gubernatora Toma Volfa (Tom Wolf) memorandu, kurā norādīta Amerikas Juristu asociācijas ziņojuma (saņēma EIDHR finansējumu) centrālā loma, skatīt šeit: http://www.ydr.com/politics/ci_27523525/gov-tom-wolf-issues-death-penalty-moratorium.

Viens no svarīgākajiem argumentiem, ko gubernators minēja savā lēmumā, ir Amerikas Juristu asociācijas veiktais Pensilvānijas pavalsts nāvessoda novērtējums.

51

Eiropas Savienība ir viena no pavisam nedaudziem donoriem, kas sniedz finanšu atbalstu cīņā pret spīdzināšanu un par nāvessoda atcelšanu. Daudzos gadījumos tā ir vienīgais donors. Tāpēc mūsu partnerogranizācijām EIDHR atbalsts ir ļoti svarīgs. Eiropas Komisija mēģina šo atkarību mazināt, ļaujot partneriem EIDHR projektos pieņemt darbā amatpersonas, kas nodarbojas ar līdzekļu piesaisti. Komisija arī sadarbojas ar nedaudzajiem citiem donoriem šajā jomā (piemēram, ANO Brīvprātīgais spīdzināšanas upuru fonds vai ES dalībvalstu darba grupa cīņai pret spīdzināšanu), lai nodrošinātu pēc iespējas lielāku koordināciju un saskaņotību.

Turklāt neizbēgams paradokss ir tas, ka cilvēktiesību jomā darbojošos NVO pašpietiekamību pēc būtības nav iespējams garantēt, turpinot piešķirt vai palielinot Komisijas finansējumu. Šo sarežģīto jautājumu nav iespējams atrisināt, palielinot ES finansējumu.

52

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 51. punktu.

53 a)

Lūdzam skatīt mūsu atbildi uz 51. punktu.

Secinājumi un ieteikumi

54

Pasākumus cilvēktiesību aizsardzības jomā pēc būtības ir grūti novērtēt, un tie ir īpaši sensitīvi pret politiskajām norisēm mērķa valstīs. Pasākumi, kas vērsti pret spīdzināšanu un nāvessodu, pēc dabas ir vēl sensitīvāki nekā citi cilvēktiesību jomas projekti. Šādos apstākļos EIDHR līdzekļi ir labi izlietoti, veltot lielas pūles tam, lai panāktu trauslo līdzsvaru starp vērienīgo tvērumu (EIDHR vispārīgie uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus bijuši ārkārtīgi veiksmīgi, piesaistot daudzus projektu pieteicējus visā pasaulē) un stingru līdzekļu pārvaldību. Komisija plāno turpināt darbu šajā virzienā, lai stiprinātu EIDHR kā būtiska ES cilvēktiesību politikas instrumenta lomu ārvalstīs.

1. ieteikums. Pieticīgie resursi jānovirza precīzāk

Komisija daļēji pieņem šo ieteikumu. Mēs piekrītam, ka EIDHR līdzekļus nepieciešams koncentrēt svarīgāko jautājumu risināšanai, jo vispārīgajos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus (piemēram, EIDHR 2015. gada vispārīgajā uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus) jau paredzēts šaurākas koncentrācijas atbalsts.

Atbilstoši augšupējai pieejai Komisija turpinās nodrošināt trauslo līdzsvaru starp ES cilvēktiesību aizsardzības prioritātēm, projektu būtiskumu un pilsoniskās sabiedrības partnerorganizāciju kapacitāti un iesaistīšanos.

Ņemot vērā EIDHR pasākumu raksturu, kas ļoti bieži tiek īstenoti sarežģītā kontekstā, Komisija tāpēc noraida ieteikumu aptvert šaurāku ģeogrāfisko areālu un saglabās nepreskriptīvu pieeju, kas nekoncentrējas uz ietekmi un konkrētu valstu sarakstu.

55

Ir būtiski, lai projekti cilvēktiesību aizsardzības jomā, jo īpaši attiecībā uz spīdzināšanu un nāvessodu, atbilstoši atspoguļotu prioritātes un pasākumus, ko noteikuši tie, kas atrodas tuvāk reālajai situācijai. Dialoga laikā bieži vien tiek apspriests projektu finansējums un to mērķi. Tomēr dienaskārtībā katru reizi jāiekļauj tikai dažas prioritātes. Šīs prioritātes tiek noteiktas savstarpējās konsultācijās, kurās piedalās EĀDD un Komisijas dienesti, delegācija, kā arī partnervalsts. Turklāt daudzi finansētie pasākumi vai nu apstrīd iedibināto valsts praksi un tādējādi partnervalstīs tie tiek vērtēti kritiski, vai arī ir globāla, starptautiska rakstura pasākumi, kuros tradicionālais atbalsts izstrādē vai dialogs ar partnervalstīm nav iespējams.

Visbeidzot, ņemot vērā ļoti lielo projektu pieteicēju skaitu EIDHR vispārīgajos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus, tā kā spēkā esošais tiesiskais regulējums attiecībā uz dotācijām šādu iespēju neparedz, un ņemot vērā taisnīgas un vienlīdzīgas attieksmes, kā arī atklātuma principus, Komisija neplāno pirms līgumu slēgšanas pārrunāt dotāciju pieteikumu saturu ar pieteikuma iesniedzējiem.

2. ieteikums

Komisija pieņem šo ieteikumu.

Atkarībā no vietējiem apstākļiem (kopējais politiskais klimats, cilvēktiesību aizstāvības diskusiju iespējas) un ar ES misiju vadītāju piekrišanu vietējās cilvēktiesību aizsardzības stratēģijas galvenās prioritātes drīkst publiskot. Tomēr no šādu prioritāšu publiskas paziņošanas vajadzētu izvairīties, ja tiek novērtēts, ka tas kavētu stratēģijas īstenošanu. Tas nenozīmē, ka starp prioritātēm un atbalstu attīstībai nebūs konsekvences.

Komisija sākusi īstenot tiesībās balstītu pieeju un turpinās to darīt. Sīkāku informāciju par tiesībās balstītas pieejas īstenošanu skatīt mūsu atbildē uz 20. punktu.

3. ieteikums

Komisija daļēji pieņem šo ieteikumu. Kas attiecas uz standartizētām vērtēšanas skalām un norādījumiem vērtētājiem, tie 2013. gadā mainīti, un Komisija neplāno tuvākajā laikā veikt vēl kādas izmaiņas. Tomēr Komisija pastāvīgi vērtē savas procedūras, lai panāktu uzlabojumus, jo īpaši attiecībā uz uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus.

Komisija EIDHR uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus piemēro stingrus standartus, neraugoties uz ļoti lielo saņemto pieteikumu skaitu (šī revīzija izskatīja kopumā 1 193 pieteikumus saistībā ar EIDHR uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus). Novērtēšanas procesa saskaņotība un konsekvence jau tiek nodrošināta ar dotāciju pieteikumu vērtētāju publiski pieejamu un detalizētu darba uzdevumu un norādījumu palīdzību. Piešķiršanas kritērijus skaidri un konsekventi novērtē ārēji eksperti, un pastāv skaidri norādījumi attiecībā uz to, kad nepieciešams atkārtots pieteikumu novērtējums. Skatīt arī mūsu atbildi uz 23. punktu.

4. ieteikums

Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.

Spēkā esošie noteikumi pirms līguma parakstīšanas pieļauj tikai nebūtiskus dotāciju pieteikumu pielāgojumus. Dažos gadījumos tāpēc bijis iespējams svītrot no sākotnējā budžeta neatbilstošus vai pārmērīgus izdevumus.

Tomēr Komisija nevar pirms līguma slēgšanas pārspriest projekta plānojumu ar projektu pieteicējiem, ņemot vērā lielo pieteicēju skaitu EIDHR vispārīgos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus un to, ka spēkā esošais tiesiskais regulējums attiecībā uz dotācijām šādu iespēju neparedz, kā arī taisnīgas un vienlīdzīgas attieksmes un atklātuma vispārīgos principus.

Saskaņā ar RAP 204. panta 5. punktu novērtēšanas komisija var sagatavot atsevišķus ieteikumus, ko atbildīgais kredītrīkotājs tad ņems vērā, slēdzot līgumu.

56

Kā pilnībā norādīts mūsu atbildēs uz 29. un 45. punktu, cilvēktiesību aizsardzības jomā atšķirībā no dažām citām attīstībai sniegtā atbalsta jomām novērtēt ietekmi ir īpaši sarežģīti. Progress cilvēktiesību aizsardzības jomā ir dinamisks process, kurā pat šķietami ierobežotas dabas projekts var mainīt līdzsvaru par labu nāvessoda atcelšanai Pensilvānijā, kā par to liecina mūsu atbilde uz šī ziņojuma 6. izcēlumu. Nav domājams, ka atsevišķa cilvēktiesību aizsardzības projekta tiešās ietekmes novērtēšanas grūtības pēkšņi ievērojami samazināsies pat tad, ja tiks ieviestas jaunas ietekmes vērtēšanas sistēmas.

Pašpietiekamības jautājums, kas cilvēktiesību aizsardzības organizācijām ir ļoti svarīgs, nevar tikt atrisināts, palielinot Komisijas ilgtermiņa finansējumu, īpaši ārpus ES esošajām organizācijām. Šajā sakarībā Komisija atsevišķos gadījumos pieņēmusi to, ka finansējuma piesaistes darbības iekļautas projektu budžetos.

5. ieteikums

Komisija daļēji pieņem šo ieteikumu.

Ņemot vērā sarežģīto politisko kontekstu, kurā tiek īstenoti EIDHR projekti, pilsoniskās sabiedrības organizācijas iegūtu no vienkāršota loģiska regulējuma izveides.

Saskaņā ar EIDHR piemērojamo augšupējo pieeju mērķrādītāji un bāze būtu jānosaka pašiem projekta pieteicējiem. Jāņem vērā arī pilsoniskās sabiedrības organizāciju atšķirīgā kapacitāte. Tomēr, vērtējot cilvēktiesību aizsardzības jomas projektus, obligāti jāņem vērā ļoti specifiskais konteksts, kādā tiek īstenoti EIDHR projekti, nemaz nerunājot par to, ka valstis un reģioni, kuros visvairāk nepieciešami pasākumi, kas vērsti uz spīdzināšanas aizliegumu un nāvessoda atcelšanu, ir tie, kuros progress šajos jautājumos nav vienkārši sagaidāms. Jāņem vērā arī tas, ka cilvēktiesību aizsardzības jautājumus grūti vērtēt skaitliskā izteiksmē. Tāpēc mēs neuzskatām konkrētus mērķrādītājus un bāzes rādītājus par instrumentiem, ko varētu izmantot šādā īpatnējā kontekstā.

Komisija arī jau strādā pie cilvēktiesību aizsardzības projektu ietekmes novērtējuma uzlabošanas.

6. ieteikums

Komisija nepiekrīt šim ieteikumam.

Cilvēktiesību aizsardzības jomā aktīvi darbojošos pilsoniskās sabiedrības organizāciju pašpietiekamība Komisijai ir svarīga, tāpēc tā šajā sakarībā pamatotos gadījumos piekritusi finansēt NVO darbiniekus, kas strādā ar finansējuma piesaistīšanas jautājumiem. Pašpietiekamība tiek nodrošināta arī ar līdzfinansējuma prasības palīdzību. Tomēr, ja šī prasība tiktu palielināta, tas apdraudētu daudzus pasākumus, jo nebūtu pieejams alternatīvs finansējums. Pašpietiekamība nozīmē arī to, ka dotāciju saņēmējiem nevajadzētu paļauties uz to, ka Komisija ir to vienīgā finansējuma iespēja vai ka tiem neatkarīgi no to projektu labajām īpašībām nepārtraukti tiks piešķirti dotāciju līgumi. Tas vēl vairāk ir taisnība tāpēc, ka dotāciju piešķiršanā piemēro spēcīgas konkurences procedūru attiecībā uz uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus. Parasti atbalsta saņēmēji, kas labi īsteno projektu, labi tiek galā arī dotāciju piešķiršanas procedūrā.

Kas attiecas uz donoru koordinēšanu, tas patiešām ir svarīgi plānošanas posmā, bet ne uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus posmā, un mēs neredzam, kā spēkā esošais tiesiskais regulējums pieļautu trešo personu iejaukšanos minētajā posmā.

QJ-AB-15-009-LV-E    ISSN 1977-5717

ES  ir cieši apņēmusies novērst un izskaust visus spīdzināšanas veidus un jebkuru citu nežēlīgu izturēšanos, kā arī panākt nāvessodu atcelšanu visā pasaulē. Palāta izvērtēja, cik efektīvi darbojas Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instruments, kas piešķir dotācijas pilsoniskās sabiedrības organizācijām to projektu īstenošanai, kuri virzīti uz šiem mērķiem.
Palāta secina, ka sniegtais atbalsts bija tikai daļēji efektīvs. Lai gan Komisija bija pienācīgi novērtējusi vajadzības, tā nenovirzīja finansējumu optimāli. Šī iemesla un arī nelabvēlīga politiskā konteksta dēļ finansēto projektu kopējā ietekme nebija optimāla. Palāta ir sagatavojusi vairākus ieteikumus Komisijai attiecībā uz projektu priekšlikumu atlasi, saskaņotību ar citām ES darbībām, darbības rezultātu novērtēšanas sistēmu un labuma guvēju organizāciju  ilgtspēju.