EVROPSKO RAČUNSKO SODIŠČE

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUKSEMBURG

Tel. +352 4398-1

E-naslov: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Veliko dodatnih informacij o Evropski uniji je na voljo na internetu.

Dostop je mogoč na strežniku Europa (http://europa.eu).

Luxembourg: Urad za publikacije Evropske unije, 2015

Print | ISBN 978-92-872-2642-6 | ISSN 1831-094X | doi:10.2865/329822 | QJ-AB-15-009-SL-C
PDF | ISBN 978-92-872-2632-7 | ISSN 1977-5784 | doi:10.2865/960241 | QJ-AB-15-009-SL-N
EPUB | ISBN 978-92-872-2656-3 | ISSN 1977-5784 | doi:10.2865/97416 | QJ-AB-15-009-SL-E

© Evropska unija, 2015

Reprodukcija je dovoljena z navedbo vira.

KAKO DO PUBLIKACIJ EVROPSKE UNIJE

Brezplačne publikacije:

•en izvod:
na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•več kot en izvod ter plakati in zemljevidi:
pri predstavništvih Evropske unije (http://ec.europa.eu/represent_sl.htm),
pri delegacijah v državah, ki niso članice EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sl.htm),
pri službi Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sl.htm) ali
s klicem na telefonsko številko 00 800 6 7 8 9 10 11 (brezplačna številka za celotno EU) (*).

(*) Informacije so brezplačne, kakor tudi večina klicev (nekateri operaterji, telefonske govorilnice ali hoteli lahko klic zaračunajo).

Publikacije, ki so naprodaj:

•na spletni strani EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

SL
2015

št. 09

Posebno poročilo

Podpora EU
za boj proti mučenju
in odpravo smrtne kazni

(v skladu z drugim pododstavkom člena 287(4) PDEU)

Revizijska ekipa

V posebnih poročilih Evropskega računskega sodišča so predstavljeni rezultati njegovih revizij smotrnosti poslovanja in skladnosti za posamezna proračunska področja ali teme upravljanja. Sodišče te revizijske naloge izbere in zasnuje tako, da imajo kar največji učinek, in pri tem upošteva tveganja za smotrnost ali skladnost, višino ustreznih prihodkov ali porabe, prihodnji razvoj ter politični in javni interes.

To revizijo smotrnosti poslovanja je opravil senat III, ki ga vodi član Evropskega računskega sodišča Karel Pinxten in je specializiran za področje porabe za zunanje ukrepe. Revizijo je vodil član Evropskega računskega sodišča Klaus-Heiner Lehne, pri njej pa so sodelovali ataše kabineta g. Lehneja Thomas Arntz, vodja enote Sabine Hiernaux-Fritsch, vodja ekipe Werner Vlasselaer ter revizorja Kim Hublé in Athanasios Tsamis.

Od leve proti desni: S. Hiernaux-Fritsch, T. Arntz, K.-H. Lehne, A. Tsamis, K. Hublé, W. Vlasselaer.

Kazalo

Kratice

Povzetek

Uvod

Razširjenost mučenja in smrtne kazni

EU je zavezana boju proti mučenju in smrtni kazni

Obseg revizije in revizijski pristop

Opažanja

Komisija kljub ustreznim ocenam potreb ni optimalno usmerila financiranja

Strategije za človekove pravice za posamezne države pri dodelitvi financiranja niso bile ustrezno upoštevane, usklajevanje z drugimi ukrepi EU pa je bilo slabo

Proces izbire projektov je bil dobro dokumentiran, vendar ni bil dovolj dosleden

Pristop, ki temelji na povpraševanju, je zagotovil, da so imele organizacije upravičenke dovolj strokovnega znanja za ukrepe in občutek lastništva nad njimi, vendar je imel tudi slabosti

Projekti so se izvajali po načrtu, skupni učinek financiranja iz evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice pa je bil majhen

Projektne dejavnosti so se v glavnem izvajale po načrtu

Učinek financiranja iz evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice je bil majhen zaradi skromnega finančnega prispevka evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice, ki je bil dodeljen v premajhnih zneskih, in v nekaterih primerih zaradi neugodnih političnih razmer

Dosežki projektov so trajnostni, vendar organizacije civilne družbe zaradi nepovratnih sredstev niso postale bolj samozadostne

Sklepi in priporočila

Priloga I | – | Smrtna kazen v Afriki
Priloga II | – | Smrtna kazen v Aziji
Priloga III | – | Smrtna kazen v Latinski Ameriki
Priloga IV | – | Smrtna kazen v Združenih državah Amerike
Priloga V | – | Svetovni razpisi za zbiranje predlogov 2007–2013
Priloga VI | – | Projekti, pri katerih so revizorji Sodišča pregledali oceno vsebinskih zasnov in popolnih predlogov, ki jo je pripravila Komisija
Priloga VII | – | Preučena nepovratna sredstva

Odgovori Komisije in Evropske službe za zunanje delovanje

Kratice

COHOM: Delovna skupina Sveta za človekove pravice

EIDHR: Evropski instrument za demokracijo in človekove pravice

ESZD: Evropska služba za zunanje delovanje

MOPPM: Opcijski protokol h Konvenciji proti mučenju in drugim krutim, nečloveškim ali poniževalnim kaznim ali ravnanju

ZN: Združeni narodi

Povzetek

I

Mednarodna skupnost si zelo prizadeva za izkoreninjenje mučenja in drugega grdega ravnanja. Kljub temu se mučenje v številnih državah nadaljuje, mučitelji pa ostajajo nekaznovani. V 58 državah smrtna kazen še vedno obstaja. Vsako leto se izvrši več kot 5 000 usmrtitev.

II

EU se odločno zavzema za preprečevanje in izkoreninjenje vseh oblik mučenja in drugega grdega ravnanja ter za odpravo smrtne kazni po vsem svetu. Za uresničitev teh ciljev uporablja vrsto diplomatskih pobud, ki vključujejo dvostranske sporazume, politični dialog in sodelovanje v večstranskih forumih. Poleg tega meni, da je napredek pri spoštovanju človekovih pravic eden ključnih pogojev za razvojno sodelovanje, zato financira projekte, namenjene reševanju teh vprašanj. Glavni instrument, ki se pri tem uporablja, je evropski instrument za demokracijo in človekove pravice (EIDHR), ki organizacijam civilne družbe zagotavlja nepovratna sredstva za izvajanje projektov. V obdobju 2007–2013 je Komisija iz evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice dodelila 183 pogodb o nepovratnih sredstvih v skupni višini 100,9 milijona EUR za projekte, povezane z bojem proti mučenju in smrtni kazni.

III

Sodišče je ocenilo uspešnost spodbujanja preprečevanja mučenja in rehabilitacije žrtev mučenja ter odprave smrtne kazni v okviru evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice. Sodišče se je osredotočilo na to, kako so bila sredstva dodeljena in ali so bili doseženi trajnostni rezultati. Revizijsko delo je zajemalo analitični pregled, razgovore z uslužbenci Komisije, Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) in organizacij upravičenk ter podrobno preučitev vzorca 31 projektov, kar je vključevalo službena potovanja v London, Demokratično republiko Kongo, Gruzijo in Južno Afriko ter dokumentacijski pregled projektov v zvezi s Kitajsko in Združenimi državami Amerike.

IV

Sodišče je prišlo do zaključka, da je bila podpora iz EIDHR, namenjena boju proti mučenju, rehabilitaciji žrtev mučenja in odpravi smrtne kazni, le delno uspešna.

V

Komisija ustrezno določa prioritete na področju človekovih pravic za vsako državo partnerico posebej. Sredstva so bila sicer na splošno dobro dodeljena, vendar Komisija teh prioritet ne upošteva dovolj. Poleg tega financirani projekti pogosto niso dobro usklajeni z drugimi ukrepi EU, kot sta tradicionalna razvojna podpora in dialog z državo partnerico. Pristop k financiranju projektov, ki temelji na povpraševanju, je zagotovil, da so projekte v glavnem izvajale motivirane organizacije civilne družbe z dobrim strokovnim znanjem. Izbira projektov je bila dobro dokumentirana, vendar ni bila dovolj dosledna. Kadar so bile pri izbranih projektih ugotovljene slabosti, zasnova projektov ni bila ustrezno izboljšana.

VI

Projektne dejavnosti so bile izvedene po načrtu in so večinoma stroškovno učinkovite. Rezultati, doseženi z nepovratnimi sredstvi, so trajnostni. Vendar so sistemi za merjenje učinkov šibki, saj nimajo jasnih logičnih okvirov za projekte, natančno opredeljenih referenčnih vrednosti in ciljev ter doslednega pristopa k vrednotenju projektov. Kadar projekti zagotavljajo neposredno pomoč žrtvam, je učinek otipljiv, četudi omejen na razmeroma majhne ciljne skupine. Učinek drugih projektov, katerih cilj so zakonodajne reforme ali reforme politik, je majhen, saj je napredek odvisen tudi od številnih drugih dejavnikov in političnih razmer, ki niso bili vedno ugodni. Možnosti, da bodo doseženi rezultati trajnostni, so velike. Po drugi strani pa organizacije civilne družbe, ki so prejele podporo, še vedno ostajajo zelo odvisne od finančne podpore.

VII

Sodišče izreka Komisiji več priporočil za izboljšanje podpore boju proti mučenju in smrtni kazni. Priporočila se nanašajo na ciljno usmerjanje finančnih virov, usklajevanje z drugimi prizadevanji EU, izbiro in izboljšanje projektnih predlogov, okvir za merjenje smotrnosti poslovanja in trajnost organizacij upravičenk.

Uvod

Razširjenost mučenja in smrtne kazni

01

V skladu s Splošno deklaracijo človekovih pravic¹ nihče ne sme biti podvržen mučenju ali okrutnemu, nečloveškemu ali ponižujočemu ravnanju ali kaznovanju². Konvencija ZN proti mučenju in drugim krutim, nečloveškim ali poniževalnim kaznim ali ravnanju³, ki je bila podpisana leta 1984, opredeljuje pojem mučenja (glej okvir 1) in določa pravila, ki naj jih države uporabljajo za uspešnejši boj proti mučenju. Do konca leta 2014 je Konvencijo podpisalo in ratificiralo 156 držav, samo podpisalo, ne pa tudi ratificiralo, pa 10.

02

Namen Opcijskega protokola h Konvenciji proti mučenju in drugim krutim, nečloveškim ali poniževalnim kaznim ali ravnanju⁴ (MOPPM) je vzpostaviti sistem rednih obiskov neodvisnih mednarodnih in nacionalnih organov v prostorih za pridržanje, da bi se preprečilo mučenje. Do konca leta 2014 je MOPPM podpisalo in ratificiralo 76 držav, samo podpisalo in ne tudi ratificiralo pa 19. Povečanje števila ratificiranih MOPPM je še vedno velik izziv.

03

Kljub prizadevanjem mednarodne skupnosti se mučenje v številnih državah nadaljuje, mučitelji pa ostajajo nekaznovani. Nedavna poročila mednarodnih organizacij civilne družbe⁵ kažejo, da sta mučenje in grdo ravnanje še vedno razširjena v 131 državah po svetu, zato so izzivi v zvezi s preprečevanjem mučenja in rehabilitacijo žrtev še vedno pomembni.

Okvir 1

Opredelitev mučenja

Mučenje je vsako dejanje, ki osebi namenoma prizadene hudo bolečino ali trpljenje, bodisi telesno ali duševno, da bi se od nje ali koga drugega dobila obvestila ali priznanja ali da bi se kaznovala za dejanje, ki ga je storila sama ali kdo drug ali je zanj osumljena sama ali kdo drug, da bi se ustrahovala ali nanjo izvajal pritisk ali da bi se ustrahoval kdo drug ali nanj izvajal pritisk, ali iz kateregakoli drugega razloga, ki temelji na katerikoli obliki diskriminacije, če to bolečino ali trpljenje prizadeva uradna oseba ali kdo drug, ki nastopa kot oseba z uradnim statusom ali na njeno pobudo ali z njeno izrecno privolitvijo ali privolitvijo molče.⁶

04

Čeprav je 140 držav odpravilo smrtno kazen,⁷ ta v 58 državah še vedno obstaja (glej Priloge od I do IV). V obdobju 2007–2014 je bilo v 37 državah skupaj izvršenih povprečno več kot 5 000 usmrtitev na leto.⁸ Več kot 83 % usmrtitev je bilo izvršenih na Kitajskem, več kot 13 % v Iranu, Iraku, Severni Koreji in Savdski Arabiji ter približno 3 % v drugih državah. Konec leta 2014 je bilo po svetu več kot 19 000 na smrt obsojenih oseb.

EU je zavezana boju proti mučenju in smrtni kazni

05

Izkoreninjene vseh oblik mučenja in drugega grdega ravnanja⁹ ter odprava smrtne kazni sta prioriteti politike EU na področju človekovih pravic. Močna zavezanost EU na tem področju temelji na pogodbah EU¹⁰ ter se odraža v strateškem okviru in akcijskem načrtu za človekove pravice in demokracijo¹¹ ter smernicah EU (glej okvir 2).

06

EU uresničuje cilje politike na področju človekovih pravic v okviru vrste diplomatskih dejavnosti. Sporazumi o partnerstvu in sodelovanju z državami, ki niso članice EU, vključujejo klavzulo o človekovih pravicah, ki naj bi spodbujala države k izpolnjevanju standardov na področju človekovih pravic. Za neizpolnjevanje teh standardov so določeni različni ukrepi, kot je zmanjšanje ali odložitev sodelovanja.¹² EU vključuje vprašanja človekovih pravic tudi v politične dialoge z državami partnericami ali regionalnimi organizacijami. Poleg tega sodeluje v posebnih dialogih in posvetovanjih o človekovih pravicah, ki trenutno potekajo z 41 državami nečlanicami EU ter spodbuja človekove pravice v okviru sodelovanja na večstranskih forumih¹³. Tudi diplomatske demarše (ki so zaupne narave) in izjave (ki so javne), ki se nanašajo na organe držav nečlanic EU so pomembno sredstvo za izvajanje diplomatskega pritiska.

Okvir 2

Smernice EU

Smernice EU o človekovih pravicah zagotavljajo institucijam EU in državam članicam praktična navodila za izvajanje politike EU na področju človekovih pravic. Skupaj obsegajo 11 smernic EU, ki zajemajo širok nabor vprašanj. Pripravi jih delovna skupina Sveta za človekove pravice (COHOM), potrdi Odbor stalnih predstavnikov, sprejme pa Svet. Smernice EU niso pravno zavezujoče, ampak so močno politično sporočilo Uniji o prioritetah na področju človekovih pravic.

07

Po sprejetju strateškega okvira in akcijskega načrta EU za človekove pravice in demokracijo je Svet 25. julija 2012 imenoval posebnega predstavnika EU, pristojnega za zagotavljanje skladnosti, uspešnosti in prepoznavnosti politike EU na področju človekovih pravic. Ta mora tudi v EU prispevati k izvajanju strateškega okvira in akcijskega načrta za človekove pravice ter drugih instrumentov, kot so smernice EU o človekovih pravicah. Poleg tega krepi dialog o človekovih pravicah z vladami držav, ki niso članice EU, mednarodnimi in regionalnimi organizacijami ter civilno družbo.

08

Poleg teh dejavnosti si EU prizadeva za spodbujanje človekovih pravic tudi z upoštevanjem napredka na področju človekovih pravic, dobrega upravljanja in demokracije kot enega ključnih pogojev za njeno razvojno sodelovanje. Svet je leta 2012 sklenil, da bo razvil pristop k razvojnemu sodelovanju, ki bo temeljil na človekovih pravicah, kar bi zagotovilo, da bo EU okrepila svoja prizadevanja za pomoč državam partnericam pri izpolnjevanju njihovih mednarodnih obveznosti na področju človekovih pravic.¹⁴ To bo dosegla z vključitvijo načel v zvezi s človekovimi pravicami v vse operativne razvojne dejavnosti EU.

09

Poleg tega EU financira projekte, ki so v celoti namenjeni spodbujanju človekovih pravic. Glavni instrument za spodbujanje preprečevanja mučenja, rehabilitacije žrtev mučenja in odprave smrtne kazni je evropski instrument za demokracijo in človekove pravice (EIDHR), ki dopolnjuje geografske instrumente. Uveden je bil leta 2006 zaradi podpore spodbujanju demokracije in človekovih pravic v državah, ki niso članice EU.¹⁵

10

Skupni proračun, dodeljen EIDHR, je znašal 1,1 milijarde EUR in je zajemal vse cilje EU na področju človekovih pravic za obdobje 2007–2013. Večina sredstev iz EIDHR se izplača kot nepovratna sredstva, ki se dodelijo organizacijam civilne družbe za izvajanje projektov. Nepovratna sredstva načeloma zahtevajo sofinanciranje, saj se z njimi financira samo 80 % odhodkov projekta.¹⁶ EIDHR zajema ves svet, vključno s številnimi industrializiranimi državami, ter omogoča financiranje brez dvostranskega soglasja, saj odobritev vlade države, v kateri se projekt izvaja, ni potrebna. Odhodki EIDHR za boj proti mučenju¹⁷ in smrtni kazni za obdobje 2007–2013 znašajo 100 milijonov EUR (glej tabelo 1). Število pogodb, sklenjenih v tem obdobju, je prikazano v tabeli 2. Večina projektov se nanaša na kampanje ozaveščanja, dejavnosti lobiranja, prakse spremljanja, ukrepe preprečevanja, pravno podporo žrtvam mučenja in obsojenim na smrtno kazen ali zdravljenje in rehabilitacijo žrtev.

Tabela 1

Odhodki EIDHR, ki se nanašajo na mučenje in smrtno kazen, po celinah, 2007–2013

(v EUR)
Mučenje | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | SKUPAJ
Afrika | 0 | 3 967 906 | 456 120 | 4 248 938 | 2 192 122 | 514 511 | 3 844 082 | 15 223 679
Amerika | 0 | 2 226 820 | 388 122 | 1 178 945 | 758 097 | 0 | 2 530 910 | 7 082 894
Azija | 36 465 | 10 281 020 | 613 754 | 2 366 367 | 1 936 457 | 0 | 11 242 841 | 26 476 904
Evropa | 0 | 2 956 958 | 235 093 | 2 661 831 | 2 830 007 | 100 000 | 787 065 | 9 570 954
Več celin | 0 | 6 175 025 | 0 | 10 800 143 | 1 499 207 | 0 | 6 734 343 | 25 208 718
SKUPAJ | 36 465 | 25 607 729 | 1 693 089 | 21 256 224 | 9 215 890 | 614 511 | 25 139 241 | 83 563 149
Smrtna kazen | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | SKUPAJ
Afrika | 0 | 0 | 76 863 | 285 000 | 734 333 | 0 | 0 | 1 096 196
Amerika | 0 | 0 | 1 581 610 | 290 859 | 0 | 1 345 046 | 0 | 3 217 515
Azija | 0 | 0 | 722 028 | 731 761 | 1 416 450 | 2 009 842 | 0 | 4 880 081
Evropa | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 200 074 | 0 | 200 074
Več celin | 0 | 0 | 4 067 552 | 657 674 | 0 | 3 263 246 | 0 | 7 988 472
SKUPAJ | 0 | 0 | 6 448 053 | 1 965 294 | 2 150 783 | 6 818 208 | 0 | 17 382 338

Vir: Evropska komisija.

Tabela 2

Število pogodb EIDHR, ki se nanašajo na mučenje in smrtno kazen, po celinah, 2007–2013

(v EUR)
Mučenje | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | SKUPAJ
Afrika | 0 | 7 | 4 | 5 | 4 | 3 | 6 | 29
Amerika | 0 | 7 | 3 | 3 | 6 | 0 | 4 | 23
Azija | 1 | 19 | 5 | 5 | 4 | 0 | 18 | 52
Evropa | 0 | 7 | 2 | 4 | 6 | 1 | 3 | 23
Več celin | 0 | 6 | 0 | 10 | 1 | 0 | 6 | 23
SKUPAJ | 1 | 46 | 14 | 27 | 21 | 4 | 37 | 150
Smrtna kazen | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | SKUPAJ
Afrika | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 3
Amerika | 0 | 0 | 4 | 2 | 0 | 2 | 0 | 8
Azija | 0 | 0 | 2 | 2 | 2 | 3 | 0 | 9
Evropa | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1
Več celin | 0 | 0 | 7 | 1 | 0 | 4 | 0 | 12
SKUPAJ | 0 | 0 | 14 | 6 | 3 | 10 | 0 | 33

Vir: Evropska komisija.

1Generalna skupščina Združenih narodov (ZN) jo je sprejela 10. decembra 1948.

2Člen 5 Deklaracije.

3Sprejeta in na voljo za podpis, ratifikacijo in pridružitev je bila z resolucijo Generalne skupščine št. 39/46 z dne 10. decembra 1984 z začetkom veljavnosti 26. junija 1987.

4Generalna skupščina Združenih narodov ga je sprejela 18. decembra 2002, veljati pa je začel 22. junija 2006.

5Poročilo organizacije Amnesty International 2014/2015 o stanju na področju človekovih pravic po svetu z naslovom The State of the World’s Human Rights in svetovno poročilo organizacije Human Rights Watch iz leta 2015 z naslovom World Report 2015 (Events of 2014).

6Dikcija, ki se uporablja v zvezi z dopuščanjem ali vednostjo uradne osebe, razširja obveznosti države na zasebno področje in bi jo bilo treba razlagati tako, da vključuje primere, v katerih država ne zagotovi zaščite oseb v njeni pristojnosti pred mučenjem in grdim ravnanjem, ki ju zagrešijo posamezniki.

7Zakonsko ali v praksi. Sedem od teh držav je odpravilo smrtno kazen samo za „navadna“, ne pa tudi za „izjemna“ kazniva dejanja, kot so kazniva dejanja v okviru vojaškega prava ali kazniva dejanja, storjena v izjemnih okoliščinah.

8Vir: Amnesty International. Ti podatki so ocene, saj številne države uradnih podatkov ne objavljajo.

9Zaradi lažje berljivosti se v nadaljnjem besedilu za pojem mučenja in drugega grdega ravnanja uporablja izraz mučenje.

10Členi 2, 3, 6 in 21 Pogodbe EU ter člen 205 Pogodbe o delovanju EU.

11Svet ju je sprejel 25. junija 2012.

12Za afriške, karibske in pacifiške države Sporazum iz Cotonouja določa medsebojne obveznosti, vključno s spoštovanjem človekovih pravic, ki se spremljajo v okviru stalnega dialoga in vrednotenja. Za medsebojne obveznosti velja klavzula o reševanju sporov iz člena 96, na podlagi katere se lahko za dano državo sprejmejo posvetovanja in ustrezni ukrepi, vključno z prekinitvijo sporazuma.

13Kot so Tretji odbor Generalne skupščine ZN, Svet ZN za človekove pravice, Organizacija za varnost in sodelovanje v Evropi in Svet Evrope.

14Odločitev za razvoj pristopa, ki temelji na človekovih pravicah, je bila s sprejeta s sprejetjem strateškega okvira in akcijskega načrta EU za človekove pravice in demokracijo (glej odstavek 5).

15Uredba (ES) št. 1889/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi instrumenta financiranja za spodbujanje demokracije in človekovih pravic po svetu (UL L 386, 29.12.2006, str. 1), ki jo je nadomestila Uredba (EU) št. 235/2014 (UL L 77, 15.3.2014, str. 85). EIDHR nadgrajuje in nadomešča evropsko pobudo za demokracijo in človekove pravice, ki je bila uvedena leta 1994.

16Financiranje projektov v višini do 100 % je mogoče, vendar le v ustrezno utemeljenih primerih.

17Pojem „boj proti mučenju“ se nanaša na preprečevanje mučenja in tudi na rehabilitacijo žrtev mučenja.

Obseg revizije in revizijski pristop

11

Sodišče je ocenilo uspešnost EIDHR pri spodbujanju preprečevanja mučenja, rehabilitacije žrtev mučenja ter odprave smrtne kazni. Revizija je bila osredotočena na naslednji vprašanji:

(a)Ali so bila sredstva dobro dodeljena?

(b)Ali so nepovratna sredstva dosegla trajnostne rezultate?

12

Revizija je bila osredotočena na obdobje 2007–2013 in je bila izvedena med julijem 2014 in januarjem 2015. Sestavljena je bila iz več delov. Prvič, Sodišče je preučilo dodeljevanje sredstev v okviru petih svetovnih razpisov za obravnavano obdobje (glej Prilogo V). Preučitev je vključevala razgovore z uslužbenci Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) in Generalnega direktorata za razvoj in sodelovanje (GD za razvoj in sodelovanje) ter pregled ocene vsebinskih zasnov in popolnih predlogov 45 projektov, ki jo je pripravila Komisija (glej Prilogo VI). Drugič, Sodišče je preučilo sedem pogodb o nepovratnih sredstvih iz EIDHR trem organizacijam civilne družbe v Londonu, ki so bile obiskane med revizijo. Tretjič, Sodišče je preučilo 13 projektov EIDHR, ki se nanašajo na Demokratično republiko Kongo, Gruzijo in Južno Afriko. Zaradi razgovorov z uslužbenci zadevnih delegacij EU in predstavniki organizacij, ki so prejele nepovratna sredstva iz EIDHR, je opravilo revizijske obiske v teh državah. Nazadnje, Sodišče je opravilo tudi dokumentacijske preglede 11 projektov EIDHR, ki se nanašajo na Kitajsko in Združene države Amerike (glej Prilogo VII). Revizijski vzorec zajema 24 % odhodkov.

Opažanja

Komisija kljub ustreznim ocenam potreb ni optimalno usmerila financiranja

13

Sodišče je preučilo, ali so razpisi za zbiranje predlogov temeljili na ustrezni oceni potreb ter bili dobro osredotočeni in usklajeni z drugimi ukrepi EU, kot sta tradicionalna razvojna podpora in dialog. Pri reviziji je bila ocenjena tudi izbira projektov, in sicer je bilo preučeno, ali je bil izbirni postopek pregleden, dobro dokumentiran in dosleden ter ali je bil uporabljen pristop, ki temelji na povpraševanju.

Strategije za človekove pravice za posamezne države pri dodelitvi financiranja niso bile ustrezno upoštevane, usklajevanje z drugimi ukrepi EU pa je bilo slabo

14

Ker so finančna sredstva, dodeljena za boj proti mučenju in smrtni kazni, glede na izzive majhna (glej odstavek 10), morajo biti osredotočena na države in vprašanja, pri katerih so potrebe in tudi možnosti za izboljšanje stanja precejšnje. Komisija ustrezne informacije o razmerah na področju človekovih pravic v državah partnericah pridobi tako, da v okviru svojih stikov z organizacijami civilne družbe preuči informacije, ki so na voljo javnosti, in dejavno preuči razmere na terenu. Delegacije EU redno pripravljajo sporočila o vprašanjih človekovih pravic ter ustrezne pripombe in analize vključujejo v svoja poročila o upravljanju¹⁸.

15

Komisija informacije, ki so na voljo, uporablja za to, da ustrezno oceni potrebe in določi prioritete, kot je razvidno iz različnih dokumentov. V večletnih strateških dokumentih EIDHR¹⁹ je opis pričakovanih rezultatov EIDHR, pa tudi njihove dodelitve sredstev. Poleg tega se pripravijo letni akcijski programi, ki vsebujejo opise vseh ključnih elementov²⁰ ukrepov, ki se bodo financirali. Na državni ravni se prioritete opredelijo v strategijah za človekove pravice za posamezne države (glej okvir 3). Te so zaupne narave, vključno z delom dokumenta, ki določa prioritete, kar omejuje njihovo dodano vrednost.

Okvir 3

Strategije za človekove pravice za posamezne države

Od druge polovice leta 2011 so EU in njene države članice pripravile več kot 150 strategij za človekove pravice za posamezne države. Vsaka strategija vsebuje temeljito analizo razmer v državi in določa več skupnih prioritet za EU in države članice. Predvideno je, da se strategije posodobijo vsaki dve leti ali kadar pride do večjih sprememb. Boj proti mučenju spada med prioritete 57 strategij, boj proti smrtni kazni pa med prioritete 72 strategij.

16

Nepovratna sredstva se dodelijo na podlagi razpisov za zbiranje predlogov (pristop, ki temelji na povpraševanju). V obdobju 2007–2013 so bili med svetovnimi razpisi za zbiranje predlogov trije namenjeni boju proti mučenju in dva boju proti smrtni kazni. Te razpise za zbiranje predlogov za ves svet so upravljali na sedežu GD za razvoj in sodelovanje, v njihovem okviru pa je bilo dodeljenih 80 oziroma 24 pogodb o nepovratnih sredstvih. Projekti so bili izbrani med skupno 789 predlogi. Nepovratna sredstva so bila dodeljena tudi v okviru shem podpore za posamezne države. Te razpise za zbiranje predlogov upravljajo delegacije EU in so prirejeni za posamezne države. Na njihov podlagi je bilo sklenjenih 70 pogodb o nepovratnih sredstvih za boj proti mučenju in 9 za boj proti smrtni kazni. Cilji razpisov za zbiranje predlogov so usklajeni s cilji, navedenimi v strateških dokumentih EIDHR in smernicah EU.

17

Svetovni razpisi za zbiranje predlogov niso bili osredotočeni na države, v katerih po mnenju EU boj proti mučenju in proti smrtni kazni spadata med prioritete (glej okvir 3). Splošni cilji preučenih projektov, ki se nanašajo na Kitajsko in Združene države Amerike, so jasno navedeni kot prioritete v strategijah EU za človekove pravice za ti državi, projekti v Demokratični republiki Kongo, Gruziji in Južni Afriki pa se nanašajo na boj proti mučenju, čeprav v strategijah za človekove pravice za te države boj proti mučenju ni jasno naveden kot prioriteta. Zaradi tega so bila sredstva iz EIDHR dodeljena državam, ki boja proti mučenju ali smrtni kazni niso določile kot prioriteto.

18

Cilji večine razpisov za zbiranje predlogov so bili opisani na splošno. V razpisu za zbiranje predlogov v podporo ukrepom za preprečevanje mučenja iz leta 2007 sta bila preprečevanje (sklop 1) in rehabilitacija (sklop 2) ločena, v razpisih, objavljenih v letih 2009 in 2012, pa tega razlikovanja ni bilo več. V teh razpisih se je namreč spodbujal celovit in celosten pristop, ki vključuje tri prioritete, tj. preprečevanje, odgovornost in rehabilitacijo, ki štejejo kot naloge, ki so med seboj povezane in se medsebojno krepijo. Razpisi za zbiranje predlogov v zvezi s smrtno kaznijo so tudi spodbujali celostni pristop. Niso imeli posebnih poudarkov ali ciljev.

19

V Gruziji projekte EIDHR dobro dopolnjujejo drugi ukrepi EU, kot so tradicionalna razvojna podpora, pogajanja o pridružitvenem sporazumu med EU in Gruzijo ter dialog. Dialog o človekovih pravicah z Gruzijo je še posebej pomemben. Usklajuje namreč projekte EIDHR, saj obravnava vprašanja, na katera se ti osredotočajo. V drugih preučenih državah projekti EIDHR niso del skladnega, strateškega in usklajenega pristopa k obravnavanju vprašanj, povezanih z mučenjem in smrtno kaznijo. Projekti se med seboj ne dopolnjujejo dobro in niso povezani s tradicionalno razvojno podporo, ki jo zagotavlja Komisija. Poleg tega dialog Komisije projektov EIDHR ne dopolnjuje tako učinkovito, kot bi jih lahko. Vprašanja, povezana z mučenjem, niso bila obravnavana v dialogih o človekovih pravicah z Demokratično republiko Kongo in Južno Afriko, čeprav so projekti EIDHR osredotočeni na preprečevanje mučenja in rehabilitacijo žrtev mučenja. Smrtna kazen je bila vključena v dialog o človekovih pravicah s Kitajsko in posvetovanje o človekovih pravicah med EU in Združenimi državami Amerike, vendar so se v njih načeta vprašanja razlikovala od tistih, na katera so osredotočeni projekti EIDHR.

20

Izvajanje pristopa k razvojnemu sodelovanju, ki temelji na človekovih pravicah (glej odstavek 8), je v zaostanku. Komisija je maja 2014²¹ Svetu predstavila zbirko orodij, ki določa, kako si bo Komisija prizadevala za pristop k razvojnemu sodelovanju, ki temelji na človekovih pravicah. Zbirka vsebuje praktične kontrolne sezname in napoveduje razvoj svežnja podpore. Pristop, ki temelji na človekovih pravicah, se še ni začel uporabljati, čeprav bi morala biti prva ocena pripravljena že v letu 2016.

Proces izbire projektov je bil dobro dokumentiran, vendar ni bil dovolj dosleden

21

Postopek izbire projektov je pregleden in dobro dokumentiran. Ocene projektov (glej okvir 4) so utemeljene s podrobnim točkovanjem vsakega ocenjevalca ter z opisno oceno. Poleg tega se o splošnih ugotovitvah odborov za vrednotenje poroča dovolj natančno, vključno s končnimi razvrstitvami projektov, določitvijo pragov za izbor, obrazložitvijo, zakaj se projekti štejejo za neupravičene, in utemeljitvijo ponovnega ocenjevanja.

Okvir 4

Ocenjevanje projektnih predlogov

Skladno s priročnikom za sklepanje pogodb v okviru zunanjega delovanja Evropske unije morajo organizacije civilne družbe, ki želijo pridobiti nepovratna sredstva, najprej predložiti vsebinsko zasnovo z opisom glavnih značilnosti projekta, ki ga predlagajo. Ko jo odbor za vrednotenje sprejme, lahko organizacije predložijo popoln projektni predlog. Vsebinsko zasnovo kot tudi popolni predlog ocenita dve osebi: v večini primerov neodvisni zunanji ocenjevalec in predstavnik delegacije EU v državi, za katero je ukrep načrtovan²². Ocene se opravijo na podlagi sistema točkovanja in standardiziranih razpredelnic vrednotenja z merili, ki zajemajo zasnovo, ustreznost, zmogljivost, izvedljivost, uspešnost, trajnost in stroškovno učinkovitost. Nepovratna sredstva se dodelijo projektom z največjim številom točk.

22

Standardizirane razpredelnice vrednotenja, ki jih uporablja Komisija (glej okvir 4), imajo več pomanjkljivosti, ki ovirajo kakovostno in objektivno ocenjevanje:

(a)navodila za točkovanje pri različnih merilih so omejena, v opisu številnih meril pa je najti besede, kot so „zadostno“, „ustrezno“, „zadovoljivo“ in „strateško izbrano“, ne da bi bilo natančno pojasnjeno, kaj se pričakuje;

(b)od leta 2011 se ustreznost projekta ocenjuje samo na podlagi vsebinske zasnove in ne na podlagi celotnega predloga;

(c)več meril je združenih v eno točko. Ni jasno, kako bi bilo treba točkovati, kadar se ocene po posameznih merilih razlikujejo;

(d)kadar bi bilo pričakovati, da obstajajo minimalne zahteve za bistvene vidike, kot sta izvedljivost in učinek projekta, takih zahtev ni bilo.

23

Komisija za vsak razpis za zbiranje predlogov izda smernice za ocenjevalce, ki naj bi pojasnjevale, kako naj ocenjujejo, da se zagotovita skladnost in doslednost vseh ocen. Vendar pa smernice za ocenjevalce niso dovolj velika protiutež za pomanjkljivosti standardiziranih razpredelnic vrednotenja (glej odstavek 22) in ne vsebujejo dovolj jasnih pojasnil, kako naj bi se ocenjevale posamezne zahteve razpisov za zbiranje predlogov. V zvezi z mučenjem na primer je v razpisih za zbiranje predlogov navedeno, da imajo prednost celosten in celovit pristop ter ukrepi, v katerih se raziskujejo povezave med spodbujanjem ekonomskih, socialnih in kulturnih pravic ter izkoreninjenjem mučenja. Za smrtno kazen bi morali projekti vsebovati ukrepe, ki zajemajo celosten pristop k boju proti smrtni kazni. Vendar pa ta merila niso izrecno ocenjena ali točkovana.

24

Ocene projektov, ki jih je preučilo Sodišče (glej odstavek 12), niso bile vedno dovolj dosledno izvedene:

(a)pri 25 od 45 preučenih ocen projektov vsaj ena opisna ocena ne vsebuje analize po posameznih merilih, čeprav je to zahtevano. Utemeljitve teh ocen so zato slabše;

(b)pri štirih od 45 preučenih ocen projektov ni bila navedena jasna obrazložitev, zakaj je bilo nekaterim merilom dodeljeno malo točk;

(c)pri 11 od 45 preučenih ocen projektov so revizorji Sodišča ugotovili neskladja med dodeljenimi točkami in opisno oceno. V večini primerov je šlo za razmeroma visoko število točk za merila kljub negativni opisni oceni.

25

Pogosto dajo ocenjevalci za isti projekt različna mnenja. Pri 45 preučenih projektih so pri točkah obeh ocenjevalcev obstajale pomembne razlike za 20 % vseh meril.²³ Odbor za vrednotenje se lahko odloči, da ne sprejme točk, ki jih dodelita ocenjevalca, in izvede ponovno oceno vseh meril. Vendar pa pristop k ponovni oceni ni bil dosleden. Pri treh od petih preučenih razpisih za zbiranje predlogov je odbor za vrednotenje oceno ponovno izvedel takrat, kadar se je razlika v skupnem številu točk obeh ocenjevalcev štela kot bistvena. Poleg tega se je sčasoma spremenila tudi opredelitev bistvene razlike. Zaradi tega številni projektni predlogi z veliko razliko v številu točk niso bili ponovno ocenjeni. Pri enem razpisu za zbiranje predlogov²⁴ ponovne ocene niso bile izvedene kljub bistveni razliki²⁵ med skupnim številom točk obeh ocenjevalcev za štiri od desetih projektov. Pri nekem drugem razpisu za zbiranje predlogov²⁶ so bile ponovne ocene sicer narejene, vendar ni bilo natančno navedeno, za katere projekte bi bilo treba to narediti, in trije od osmih predlogov niso bili ponovno ocenjeni, čeprav je med skupnim številom točk obeh ocenjevalcev obstajala bistvena razlika.

26

Pri nepovratnih sredstvih, za katera zaprosijo organizacije civilne družbe, je treba upoštevati nekatere omejitve. Najnižji in najvišji možni zneski za nepovratna sredstva so se v obravnavanem obdobju povečali. Za projekte v zvezi s smrtno kaznijo se je povprečni pogodbeni znesek povečal s 550 000 EUR, kolikor je znašal za razpis za zbiranje predlogov leta 2008, na 735 000 EUR za razpis leta 2011. Za projekte v zvezi z mučenjem se je povprečni pogodbeni znesek povečal s 715 000 EUR, kolikor je znašal za razpis za zbiranje predlogov leta 2007, na 903 000 EUR za razpis leta 2009. Ti zneski so se povečali zato, da bi se zmanjšalo število pogodb in s tem delovna obremenitev Komisije.

27

Pri zaprošanju za nepovratna sredstva so manjše lokalne organizacije civilne družbe v primerjavi z drugimi v razmeroma slabšem položaju zaradi zapletenih postopkov za predložitev vlog in zahtev glede jezika²⁷, pri nekaterih razpisih za zbiranje predlogov pa tudi zaradi zahteve, da so dejavne v več kot eni državi. Povečanje najnižjega možnega zneska za nepovratna sredstva jim je zaprošanje za nepovratna sredstva še bolj otežilo, tudi kadar so sposobne za izvajanje ustreznih in uspešnih projektov. Da bi se to izboljšalo, Komisija organizira seminarje in usposabljanja za lokalne organizacije civilne družbe, spodbuja partnerstva in dovoljuje posredovanje nepovratnih sredstev podizvajalcem projektov.

Pristop, ki temelji na povpraševanju, je zagotovil, da so imele organizacije upravičenke dovolj strokovnega znanja za ukrepe in občutek lastništva nad njimi, vendar je imel tudi slabosti

28

Pristop, ki temelji na povpraševanju, omogoča obravnavanje občutljivih vprašanj brez vladnega soglasja. Predlagatelji preučenih projektov imajo dovolj strokovno usposobljenega osebja in so v večini primerov že izvajali projekte podobnega obsega in narave, vendar je v več kot četrtini primerov projekt bistveno presegal obseg katere koli dejavnosti, ki jo je organizacija upravičenka v preteklosti izvajala, kar bi lahko pomenilo tveganje za ustrezno izvajanje projekta. Le v enem od teh primerov se je pokazalo, da je omejena zmogljivost organizacije velik problem.

29

Pristop, ki temelji na povpraševanju, ima več negativnih posledic:

(a)geografsko področje izvajanja projektov se morda ne ujema z območjem, na katerem je mogoče z EIDHR doseči največji učinek. V večini primerov projekti večinoma zajemajo tista območja, na katerih so bile organizacije že dejavne. V nekaterih primerih so se zaradi tega podpirale dejavnosti z zelo omejenim potencialnim učinkom, saj so bili projekti usmerjeni v države, v katerih iz političnih razlogov ni pričakovati napredka;

(b)organizacije civilne družbe lahko v okviru prizadevanj za pridobitev nepovratnih sredstev predložijo projekte s previsoko zastavljenimi cilji. Sodišče je med 31 preučenimi projekti odkrilo 13 projektov z očitno previsoko zastavljenimi cilji. Običajno se nanašajo na spremembe, za katere bi morala biti vlada ciljne države zavezana izvedbi projekta, vendar ni dokazov, da taka zavezanost obstaja, ampak je ravno nasprotno;

(c)ni nujno, da se organizacije upravičenke jasno zavežejo, da bodo dejavnosti, ki jih bodo izvajale, merljive. Zaradi tega Komisija v poznejši fazi zelo težko objektivno oceni, ali so bile projektne dejavnosti zadovoljivo izvedene. Kazalniki za merjenje projektnih dejavnosti so bili opredeljeni in čeprav so tovrstni kazalniki načeloma merljivi, izhodišča in količinsko opredeljivi cilji običajno niso bili določeni, kljub temu da bi bilo to v večini primerov mogoče.

30

Negativne posledice pristopa, ki temelji na povpraševanju, niso bile ustrezno obravnavane. Kadar ocenjevalci projektnih predlogov ugotovijo slabosti, to ne vodi k izboljšanju zasnov projektov,²⁸ kar pomeni zamujeno priložnost.

Projekti so se izvajali po načrtu, skupni učinek financiranja iz evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice pa je bil majhen

31

Sodišče je preučilo, ali so bili projekti izvedeni po načrtu glede dejavnosti, proračuna in časovnega okvira. Poleg tega je ocenilo, ali je bila stroškovna učinkovitost projektov ustrezno upoštevana. Preučilo je tudi, ali so projekti imeli pričakovani učinek in ali so bili dosežki trajnostni.

Projektne dejavnosti so se v glavnem izvajale po načrtu

32

Organizacije civilne družbe, ki izvajajo projekte, so o svojih dejavnostih poročale v obdobju izvajanja projektov in po njem. Poročanje o projektu je bilo večinoma osredotočeno na dejavnosti namesto na dosego ciljev, kar ovira upravljanje odhodkov, usmerjeno v rezultate.

33

Ta problem je povezan z dejstvom, da so logični okviri (glej okvir 5), ki jih predstavijo organizacije civilne družbe, na splošno slabo pripravljeni. Pogosto predstavljajo specifične cilje, pričakovane rezultate in dejavnosti, ki niso povsem skladni. V resnici predloga, ki jo je treba izpolniti za logični okvir, ni preveč primerna za tovrstne projekte in je za mnoge organizacije civilne družbe preveč zapletena.

34

Proračuni preučenih projektov so bili vedno upoštevani in skoraj v celoti porabljeni²⁹. Glavne projektne dejavnosti so bile večinoma izvedene po načrtu.³⁰ Vendar pa pri osmih od 16 preučenih projektov, katerih izvajanje je bilo že končano, nekatere od načrtovanih dejavnosti niso bile izvedene. To je pogosto povezano s previsoko zastavljenimi projektnimi cilji (glej odstavek 29).

Okvir 5

Logični okviri

Organizacije civilne družbe, ki zaprosijo za nepovratna sredstva, morajo predložiti logični okvir projekta, ki ga želijo izvajati. Logični okvir je dokument v obliki standardizirane razpredelnice, v kateri so določeni splošni cilji, specifični cilji, pričakovani rezultati in načrtovane dejavnosti projekta.

35

V štirih primerih so izvajanje projektov po načrtu ovirali nepričakovani dogodki, na primer partnerji niso zagotovili pričakovanih prispevkov ali je prišlo do velikih sprememb političnih razmer. V teh primerih so organizacije civilne družbe v posvetovanju s Komisijo ta vprašanja ustrezno rešile, in sicer z zamenjavo enega ali več projektnih partnerjev ali s spremembo geografskega področja projekta.

36

Obdobje izvajanja je bilo za 11 projektov podaljšano za dva do 13 mesecev. V utemeljitvah za podaljšanje obdobja izvajanja ni bilo prepričljivo obrazloženo, zakaj nepovratna sredstva niso bila v celoti porabljena do konca prvotnega obdobja izvajanja, ali navedeno, da je bilo podaljšanje potrebno in zadostno za dosego projektnih ciljev. Obstaja tveganje, da so bila obdobja izvajanja projektov podaljšana predvsem zato, da so lahko organizacije upravičenke v celoti porabile proračun, ne pa zaradi doseganja projektnih ciljev.

37

Ker se pogodbe o nepovratnih sredstvih dodeljujejo na podlagi razpisov za zbiranje predlogov in ne s postopkom javnega naročanja, Komisija težko v celoti zagotovi stroškovno učinkovitost odhodkov. Poleg tega Komisija ni opredelila referenčnih vrednosti za oceno stroškovne učinkovitosti. Kljub temu pa ne kaže, da skupni stroški večine preučenih projektov za pričakovane rezultate ne bi bili razumni. V številnih primerih so plače posameznikov celo razmeroma nizke, kar kaže na predanost osebja organizacij civilne družbe, ki izvajajo projekte. Vendar pa v treh od 31 preučenih primerov stroškovna učinkovitost ni bila optimalna. V teh primerih se bili skupni stroški glede na pričakovane rezultate visoki.

38

Sodišče je primerjalo 14 od 31 preučenih projektov, katerih namen je bil zagotoviti pomoč neposredno končnim upravičencem³¹. Za te projekte obstajajo dokazi, da so projekti, ki jih izvajajo organizacije s sedežem v državah upravičenkah, stroškovno učinkovitejši od tistih s sedežem v drugih državah. Prvi dosežejo več končnih upravičencev, povprečni stroški na upravičenca, ki prejme pomoč, pa so nižji.

39

Večina proračunov preučenih projektov vključuje 7-odstotno povišanje neposrednih stroškov za kritje posrednih stroškov. Organizacije upravičenke si različne razlagajo, kaj ta pavšalni znesek zajema. Zato se najemnine za pisarniške prostore, plače zaposlenih za finančno/upravno/splošno upravljanje in drugi stroški obravnavajo različno. Primeri se med seboj razlikujejo, tako da proračun nepovratnih sredstev poleg pavšalnega zneska za posredne stroške lahko zajema tudi vse, nekatere ali nobene od teh stroškov.

Učinek financiranja iz evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice je bil majhen zaradi skromnega finančnega prispevka evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice, ki je bil dodeljen v premajhnih zneskih, in v nekaterih primerih zaradi neugodnih političnih razmer

40

Financiranje iz EIDHR za boj proti mučenju in smrtni kazni odraža močno skupno zavezanost EU boju proti mučenju in odpravi smrtne kazni. Zaradi tega je njegov cilj povečati moralni vpliv EU pri vprašanjih človekovih pravic. Vendar pa so dodeljena sredstva glede na svetovne izzive (glej odstavke 1 do 4) razmeroma majhna (glej odstavek 10). Sredstva, ki so bila na voljo za obdobje 2007–2013, so bila v majhnih zneskih porazdeljeno na 183 projektov, ki so se izvajali v več kot 120 državah po vsem svetu, kar je zmanjšalo njihov učinek.

41

Učinke projektov je bilo na splošno težko meriti, saj je želeni vpliv pogosto neotipljiv, za kazalnike uspešnosti niso bili določeni nobeni cilji (glej odstavek 29), poročanje organizacij civilne družbe Komisiji pa je bilo osredotočeno na dejavnosti (glej odstavek 32). Poleg tega napredek ni odvisen le od dosežkov projekta, temveč tudi od številnih zunanjih dejavnikov. Zaradi tega je težko in v nekaterih primerih nemogoče oceniti, koliko so dejavnosti prispevale k napredku.

42

Za oceno učinkov projektov se izvedejo vrednotenja, ki pa ne dajejo celotne slike, ker pristop ni usklajen. Dejansko se lahko organizacije upravičenke, ki zaprosijo za nepovratna sredstva, same odločijo, ali želijo, da se vrednotenje projekta načrtuje ali ne.³²

43

Glavna dejavnost 14 od 31 preučenih projektov je bila zagotavljanje pomoči končnim upravičencem. 10 jih je bilo uspešnih pri doseganju tega cilja. To se kaže v številu ljudi, ki so prejeli pomoč, ugledu organizacij civilne družbe, ki so izvajale projekte, in pohvalah končnih upravičencev, ki se kažejo v statističnih podatkih in med razgovori, ki jih je opravilo Sodišče. Vendar pa imajo preučeni projekti – razen tistih, ki so se izvajali v Gruziji – na splošno majhen učinek, saj so bili osredotočeni na majhne ciljne skupine.

44

Pri ostalih štirih projektih, ki v glavnem zagotavljajo pomoč končnim upravičencem, ni dokazov o bistvenem učinku. Dva projekta sta zagotavljala pravno podporo posameznikom, ki jim grozi smrtna kazen v Združenih državah Amerike, vendar je bilo le malo primerov, v katerih je bilo mogoče preprečiti smrtno kazen. V okviru dveh drugih projektov so bili v mnogih državah primeri v zvezi z mučenjem predloženi sodiščem, vendar je znanih le malo razsodb v prid tožnika.

45

Pri 17 od 31 preučenih projektov glavni cilji niso zajemali pomoči končnim upravičencem. Izvajanje je bilo končano v devetih primerih; v šestih od teh je učinek slabši od pričakovanj:

(a)projekt, ki se je osredotočal na preprečevanje mučenja v devetih državah nekdanje Sovjetske zveze, je bil delno uspešen pri vzpostavljanju sistemov za spremljanje in spodbujanje modelov najboljših praks za rehabilitacijo. Ni dokazov, da je bil projekt uspešen pri povečevanju sodelovanja na področju mučenja med vladami in civilno družbo, pri krepitvi zmogljivosti civilne družbe ter izboljšanju dostopa do storitev za podporo najbolj ranljivih skupin zapornikov;

(b)projekt, ki je obravnaval smrtno kazen v 17 državah, je bil uspešen pri krepitvi ozaveščenosti javnosti, spodbujanju preglednosti, krepitvi omrežij in koalicij ter povečanju zmogljivosti civilne družbe. Vendar pa ni bil uspešen pri bistvenejših ciljih projekta, kot je odprava smrtne kazni ali vzpostavitev moratorija na usmrtitve. V zvezi z razvojem na področju kazenskopravne politike in pravno reformo je bil delen napredek dosežen samo v štirih od 17 držav, v katerih so se izvajali projekti, pri povečanju števila ratifikacij mednarodnih konvencij pa skoraj ni bilo napredka;

(c)projekt, osredotočen na razmere v vojaških zaporih v Gruziji, ni imel dokazanega učinka. Vojaški zapori, ki so bili v slabem stanju, so bili po koncu projekta zaprti, vendar ni dokazov, da je k temu prispevalo izvajanje projekta;

(d)projekt, s katerim se je skušalo okrepiti organizacije, ki se borijo proti smrtni kazni v dveh državah Združenih držav Amerike, je imel nekaj učinka, vendar daleč od pričakovanega;

(e)projekt, katerega cilj je bil doseči, da Kitajska razmisli o podpisu MOPPM, in prispevati k preprečevanju mučenja in drugih oblik grdega ravnanja na Kitajskem, ni dosegel večine podrobno opisanih projektnih rezultatov. V zvezi z nadzorom centrov za pridržanje v predkazenskem postopku je bil sicer dosežen delni napredek, kazensko pravo pa je bilo spremenjeno zaradi uskladitve z mednarodnimi standardi, vendar ni bilo večjega napredka pri razmisleku o podpisu MOPPM, izvajale se niso nobene nove izvedbene smernice v zvezi z nezakonito pridobljenimi dokazi, pilotna shema za spremljanje se je izvajala le v enem centru za pridržanje in ni bil uveden izboljšan mehanizem za pritožbe;

(f)namen enega projekta je bil zmanjšati uporabo smrtne kazni na Kitajskem s spodbujanjem sodne diskrecije z usposabljanjem sodnikov na lokalnih sodiščih in razvojem strogih smernic za izrekanje kazni in dokaze v sodnih postopkih. Med izvajanjem projekta je prišlo do več pozitivnih sprememb. Spremenjenih je bilo več zakonodajnih aktov in več politik, povezanih s smrtno kaznijo, npr. standard izrekanja smrtne kazni je bil poenoten, smrtna kazen je bila izrečena samo storilcem izredno hudih kaznivih dejanj in za 13 nenasilnih kaznivih dejanj se smrtna kazen ne sme več izrekati. Vendar pa ni mogoče ugotoviti neposredne povezave med projektom in temi spremembami.

46

Za osem projektov, ki se še izvajajo, je še prezgodaj za zaključke o njihovem učinku. Vendar pa obstajajo znaki, da bosta vsaj dva projekta imela manjši učinek od pričakovanega:

(a)projekt, ki podpira večje upoštevanje zahtev, norm in postopkov mednarodne zakonodaje na področju mučenja v šestih afriških državah. Čeprav so bile delavnice uspešne, kar dokazuje vse večje število udeležencev, ni dokazov, da je imel projekt bistven učinek;

(b)projekt, ki je vključeval raziskave za razvoj sklopov smernic za boljšo razlago kazenske politike kitajskih sodišč. Smernice so bile predložene vrhovnemu ljudskemu sodišču, vendar doslej ni bilo še nobenega odziva. Dosedanja prizadevanja ne bodo imela učinka, če pravosodni organi smernic ne želijo uporabljati. Pozitivnega rezultata verjetno ne bo, saj so državni uradniki postali bolj zadržani do podpore za pobude, ki spodbujajo odpravo smrtne kazni.

47

Za majhen učinek projektov obstaja več vzrokov:

(a)nekateri cilji projektov so bili previsoko zastavljeni, zato jih ni bilo mogoče doseči (glej odstavek 29);

(b)napredek na področju mučenja in smrtne kazni je na splošno počasen; običajno je zanj potrebno več časa, kot trajajo projekti;

(c)politične razmere v ciljnih državah niso bile vedno naklonjene bistvenemu napredku. Pripravljenost vlad je pomembna zlasti za cilje projektov, ki niso namenjeni neposredno končnim upravičencem.

48

Čeprav napredek ni odvisen le od dosežkov projekta, temveč tudi od zunanjih dejavnikov (glej odstavek 41), kaže, da je šest od preučenih projektov, ki so prispevali k odpravi smrtne kazni v Združenih državah Amerike, imelo skupni pozitiven učinek. Njihov prispevek je bil različnih oblik. Štirje projekti so bili osredotočeni na povečanje ozaveščenosti, na primer s spodbujanjem družin usmrčenih, da spregovorijo, delovanjem nacionalnega predstavniškega urada ali izvajanjem medijske kampanje na državni ravni. V okviru dveh projektov so se izvajale raziskave: ena o tem, kako vplivati na oblikovalce politik, druga pa o ocenjevanju stanja na področju smrtne kazni v štirih državah. Ti projekti so prispevali k pozitivnim spremembam (glej okvir 6), čeprav natančnega obsega njihovega prispevka ni mogoče oceniti. Kot kaže, so imeli projekti za krepitev ozaveščenosti večji učinek kot projekta, ki sta vključevala raziskave.

Okvir 6

Spremembe na področju smrtne kazni v Združenih državah Amerike

Spremembe na področju smrtne kazni v Združenih državah Amerike so bile v obravnavanem obdobju večinoma pozitivne. Smrtna kazen je bila odpravljena v Novi Mehiki (leta 2009), Illinoisu (leta 2011), Connecticutu (leta 2012) in Marylandu (leta 2013), število smrtnih obsodb se je znižalo s 118 v letu 2009 na 83 v letu 2013, število usmrtitev pa z 52 v letu 2009 na 39 v letu 2013.³³

Dosežki projektov so trajnostni, vendar organizacije civilne družbe zaradi nepovratnih sredstev niso postale bolj samozadostne

49

Preučeni projektni predlogi obravnavajo finančno vzdržnost ter institucionalno in politično trajnosti. Poleg tega trajnost rezultatov zajemajo poročila, ki so jih predložile organizacije civilne družbe ob zaključku izvajanja projektov.³⁴ Čeprav učinki projektov pogosto ne dosegajo pričakovanj (glej odstavke 43 do 48), so projekti prispevali k spremembam, ki bodo verjetno trajne.

50

Poleg tega so dodeljena nepovratna sredstva organizaciji upravičenki večkrat omogočila razširitev njenega geografskega področja delovanja, kar je bilo zanjo dobro. V nekaterih primerih so nepovratna sredstva iz EIDHR povečala celo tematsko področje organizacije upravičenke.

51

Vendar pa večina organizacij civilne družbe ni samozadostna. Nekatere organizacije civilne družbe lahko svoje finančne potrebe delno krijejo z dejavnostmi, ki ustvarjajo prihodek, ali z donacijami splošne javnosti, vendar je to na splošno še vedno zelo omejeno. Za financiranje svojih dejavnosti so močno odvisne od nepovratnih sredstev redkih donatorjev, ki zagotavljajo financiranje za boj proti mučenju in smrtni kazni.

52

Ker organizacije civilne družbe niso samozadostne, je ogrožena kontinuiteta njihovih dejavnosti. Prekinitev ali ukinitev financiranja iz EIDHR pogosto pomeni, da organizacije upravičenke opustijo svoje dejavnosti in odpustijo osebje, zaradi česar izgubijo strokovno znanje. V nekaterih primerih pomanjkanje samozadostnosti ogroža celo kontinuiteto samih organizacij civilne družbe.

53

Samo pet od 31 preučenih projektov je vključevalo dejavnosti za krepitev samozadostnosti organizacij civilne družbe. Ta cilj ni bil dosežen v treh primerih, pri katerih načrtovane dejavnosti, ki ustvarjajo prihodek, niso bile vzpostavljene ali pa ni bilo doseženo, da bi skupnost čutila lastništvo nad storitvami. V drugih dveh primerih je bila samozadostnost uspešno vzpostavljena:

(a)v Demokratični republiki Kongo je bil projekt, ki je financiral lokalne centre za zagotavljanje psihološke in pravne podpore žrtvam spolnega nasilja, uspešen pri zagotovitvi samozadostnosti centrov. To je bilo doseženo z vzpostavitvijo različnih dejavnosti, ki ustvarjajo prihodek, kot so kmetijstvo, peka, tesarstvo in pletenje, ali z zagotavljanjem mikroposojil za lokalno skupnost;

(b)projekt v Združenih državah Amerike je lokalnim organizacijam civilne družbe v dveh državah omogočil razvoj načrta za zbiranje sredstev za zagotovitev njihove finančne vzdržnosti. Obe lokalni organizaciji sta postali finančno vzdržni brez sredstev usklajevalne organizacije na nacionalni ravni.

18Poročila o upravljanju zunanje pomoči.

19V obravnavanem obdobju so tovrstni strateški dokumenti obstajali za obdobji 2007–2010 in 2011–2013.

20Dodeljeni znesek, prioritete in pristop k dodelitvi sredstev.

21Čeprav je v akcijskem načrtu strateškega okvira in akcijskem načrtu za človekove pravice in demokracijo (glej odstavek 5) določeno, da bi moral biti dokončan v letu 2013.

22Kadar projekt vključuje ukrepe v več kot eni državi, ga oceni predstavnik regionalnega direktorata GD za razvoj in sodelovanje.

23Razlika vsaj dveh od petih točk za posamezno merilo. Ker vsaka ocena vsebuje 17 meril, je Sodišče skupno pregledalo 765 meril.

24Razpis za zbiranje predlogov 126-224.

25Več kot 10 od 50 točk.

26Razpis za zbiranje predlogov 131-085.

27Vloge je treba poslati v angleškem, francoskem ali španskem jeziku.

28Člen 204(5) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, 31.12.2012, str. 1) določa, da se predlog ne sme znatno spremeniti.

29Povprečno 97,8-odstotno.

30Čeprav je bilo to težko preveriti pri desetih primerih, pri katerih niti glavne projektne dejavnosti niso bile količinsko opredeljene (glej odstavek 29).

31Od 183 pogodb o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjenih v obdobju 2007–2013, se jih je 76 nanašalo na projekte, katerih glavna dejavnost je bilo zagotavljanje pomoči končnim upravičencem, npr. žrtvam mučenja.

32Za samo 18 od 31 preučenih projektov je bilo določeno, naj se na koncu projekta izvede vrednotenje. Glej tudi odstavek 26 Posebnega poročila Evropskega računskega sodišča št. 18/2014 o sistemu vrednotenja in sistemu v rezultate usmerjenega spremljanja, ki ju uporablja EuropeAid (http://eca.europa.eu).

33Vir: Death Penalty Information Center. Leta 2015 je bila smrtna kazen odpravljena tudi v Nebraski.

34Sodišče je ugotovilo samo eno izjemo.

Sklepi in priporočila

54

Podpora iz EIDHR, namenjena boju proti mučenju, rehabilitaciji žrtev mučenja in odpravi smrtne kazni, je bila le delno učinkovita, ker skromno financiranje ni bilo optimalno ciljno usmerjeno in ker so napredek ovirale neugodne politične razmere.

Priporočilo 1

Skromne vire je treba bolje ciljno usmeriti

Komisija bi morala financiranje iz EIDHR osredotočiti na najpomembnejša vprašanja in države, pri katerih so potrebe in pričakovani učinki največji, v skladu s prioritetami, določenimi v strategijah za človekove pravice za posamezne države.

55

Komisija pridobiva ustrezne informacije o razmerah na področju človekovih pravic v državah partnericah in določa ustrezne prioritete za vsako državo partnerico. Financiranje je bilo sicer na splošno dobro dodeljeno, vendar Komisija teh prioritet ne upošteva dovolj. Poleg tega v številnih državah projekte, financirane z nepovratnimi sredstvi iz EIDHR, premalo dopolnjujejo drugi ukrepi EU, kot so tradicionalna razvojna podpora in dialog z državo partnerico, ali pa so ti projekti premalo usklajeni z drugimi ukrepi. Pristop k financiranju projektov, ki temelji na povpraševanju, je zagotovil, da so projekte na splošno izvajale motivirane organizacije civilne družbe z dobrim upravljanjem in strokovnim znanjem. Čeprav je bil postopek izbire projektov dobro dokumentiran, ni bil dovolj dosleden, nekatere pomanjkljivosti pristopa, ki temelji na povpraševanju, pa so se niso dovolj odpravljale. Kadar so imeli izbrani projekti previsoko zastavljene cilje ali ni bilo dovolj jasno, kaj natančno je treba doseči, se zasnove projektov niso izboljšale (glej odstavke 14 do 30).

Priporočilo 2

Izboljšati je treba usklajevanje z drugimi ukrepi EU

Kadar je mogoče, bi morala Komisija izrecno navesti prioritete EU, kakor so določene v strategijah za človekove pravice za posamezne države, ter izbiro projektov, tradicionalno razvojno podporo, ki jo zagotavlja, in politični dialog usklajeno osredotočati na te prioritete. Zagotoviti bi morala tudi hitro uporabo pristopa, ki temelji na človekovih pravicah.

Priporočilo 3

Izboljšati je treba izbiro projektov

Komisija bi morala še izboljšati standardizirane razpredelnice vrednotenja in smernice za ocenjevalce ter tako zagotoviti, da bodo vse ocene skladne in dosledne. Ocenjevalcem bi moralo biti povsem jasno, katera merila naj ocenjujejo in kako naj točkujejo. Ocenjevanje bi moralo biti doslednejše in bi moralo zagotoviti jasno razlago za vsa ocenjena merila. Pristop k ponovnemu ocenjevanju bi moral biti jasen in bi ga bilo treba dosledno uporabljati.

Priporočilo 4

Bolje je treba izkoristiti možnosti za izboljšanje projektnih predlogov, pri katerih so ocenjevalci ugotovili slabosti v zasnovi

Komisija bi morala predlagatelje bolj sistematično spodbujati k prilagoditvi njihovih projektnih predlogov, s čimer bi zagotovila boljše upoštevanje slabosti, ki so jih ugotovili ocenjevalci, obenem pa paziti, da prilagoditve niso prevelike, tako da bo poštena in enakopravna obravnava zagotovljena tudi v prihodnje.

56

Na splošno so bile projektne dejavnosti izvedene po načrtu in so stroškovno učinkovite, zlasti dejavnosti projektov, ki so jih izvajale organizacije civilne družbe v državah partnericah. Rezultati, doseženi z nepovratnimi sredstvi, so trajnostni. Vendar so sistemi za merjenje učinkov dokaj šibki in nimajo jasnih logičnih okvirov za projekte, dobro opredeljenih referenčnih vrednosti in ciljev ter doslednega pristopa k vrednotenju projektov. Kadar projekti zagotavljajo pomoč žrtvam, je učinek otipljiv, čeprav omejen na razmeroma majhne ciljne skupine. Prispevek projektov, ki spodbujajo zakonodajne reforme ali reforme politik, je težko oceniti, saj je za napredek značilno, da je odvisen tudi od mnogih drugih dejavnikov. Večkrat so učinke projekta ovirale neugodne politične razmere. Doseženi rezultati so trajnostni. Vendar pa so organizacije civilne družbe, ki so prejele podporo, večinoma zelo odvisne od finančne podpore, intenzivnost njihovih dejavnosti pa pogosto upade, ko ni več financiranja iz EIDHR (glej odstavke 32 do 53).

Priporočilo 5

Okvir za merjenje smotrnosti poslovanja je treba še razvijati

Komisija bi morala poenostaviti predlogo za logični okvir projektov EIDHR, tako da bi bile povezave med cilji, dejavnostmi in učinki jasnejše. Kazalnike učinka in merljive cilje bi bilo treba opredeliti na podlagi izhodišč in načrtovanih projektnih dejavnosti. Pristop k vrednotenju projektov bi bilo treba uskladiti.

Priporočilo 6

Bolj se je treba osredotočiti na izboljšanje trajnosti organizacij upravičenk

Komisija bi morala v svojih razpisih za zbiranje predlogov spodbujati ukrepe za večjo samozadostnosti organizacij civilne družbe, npr. z usklajevanjem donatorjev, in razmisliti o načinih za zagotovitev nepretrgane podpore uspešnim organizacijam upravičenkam.

To poročilo je sprejel senat III, ki ga vodi g. Karel PINXTEN, član Evropskega računskega sodišča, v Luxembourgu na zasedanju 30. junija 2015.

Za Računsko sodišče

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
Predsednik

Priloge

Priloga I

Smrtna kazen v Afriki

Vir: Eurostat.

Priloga II

Smrtna kazen v Aziji

To poimenovanje ne pomeni priznanja države Palestine in ne posega v stališca posameznih držav clanic o tem vprašanju.

Vir: Eurostat.

Priloga III

Smrtna kazen v Latinski Ameriki

Vir: Eurostat.

Priloga IV

Smrtna kazen v Združenih državah Amerike

Vir: Eurostat.

Priloga V

Svetovni razpisi za zbiranje predlogov 2007–2013

Razpis za zbiranje predlogov
Vrsta in opis
Področje
Tema
Znesek nepovratnih sredstev na projekt
(v EUR)
Trajanje
Prvotno dodeljeni znesek
(v EUR)
Končno dodeljeni znesek
(v EUR)

126-224
svetovni razpis
„omejeni razpis za zbiranje predlogov 2007“
mučenje
podpora ukrepom na področju človekovih pravic in demokracije, namenjenim boju proti mučenju in drugim oblikam grdega ravnanja
sklop 1: preprečevanje mučenja (30 % zneska)
sklop 2: rehabilitacija žrtev mučenja (70 % zneska)
najmanj:
200 000
največ:
1 500 000
najmanj:
12 mesecev
največ:
36 mesecev
22 000 000
22 171 837

127-238
svetovni razpis „javni razpis za zbiranje predlogov 2008“
smrtna kazen
ukrepi v podporo vprašanjem človekovih pravic in demokracije, ki jih zajemajo smernice EU o smrtni kazni
najmanj:
150 000
največ:
1 000 000
najmanj:
12 mesecev
največ:
36 mesecev
4 000 000
8 244 166

128-815
svetovni razpis
„omejeni razpis za zbiranje predlogov 2009“
mučenje
podpora ukrepom na področju človekovih pravic in demokracije, namenjenim boju proti mučenju in drugim oblikam grdega ravnanja
najmanj:
200 000
največ:
1 500 000
najmanj:
18 mesecev
največ:
36 mesecev
20 000 000
25 266 659

131-085
svetovni razpis
„omejeni razpis za zbiranje predlogov 2011“
mučenje / smrtna kazen
sklop 1: krepitev vloge mrež civilne družbe pri spodbujanju reform na področju človekovih pravic in demokracije
=> ni posebej povezano z mučenjem; samo en projekt iz sklopa 1 je bil zajet v obseg revizije
sklop 2: ukrepi za podporo smernic EU o odpravi smrtne kazni
najmanj:
200 000
največ: 1 500 000
najmanj:
18 mesecev
največ:
36 mesecev
sklop 1: 14 600 000
sklop 2: 7 000 000
sklop 1: 855 324 (samo za projekt, ki je bil zajet v revizijo)
sklop 2: 6 618 135

132-762
svetovni razpis
„omejeni razpis za zbiranje predlogov 2012“
mučenje
boj proti nekaznovanju
sklop 1: ukrepi civilnih družb proti mučenju in drugemu krutemu, nečloveškemu ali poniževalnemu ravnanju ali kaznim
sklop 2: ukrepi civilne družbe za spodbujanje uspešnega delovanja Mednarodnega kazenskega sodišča in sistema Rimskega statuta
=> sklop 2 ni bil zajet v obseg revizije
najmanj:
500 000
največ:
1 500 000
najmanj:
24 mesecev
največ:
36 mesecev
sklop 1: 16 215 000
sklop 2: 6 000 000
21 219 618

Vir: Evropska komisija.

Priloga VI

Projekti, pri katerih so revizorji Sodišča pregledali oceno vsebinskih zasnov in popolnih predlogov, ki jo je pripravila Komisija

Država
Številka pogodbe
Razpis za zbiranje predlogov
Področje
Upravičenec
Naslov projekta
Znesek nepovratnih sredstev (v EUR)
Razlog za izbor

Gruzija
2008/148-044
2007/126-224
mučenje
Association Justice And Liberty
Prevention of torture in the military guardhouses
(preprečevanje mučenja v vojaških zaporih)
204 961,00
revidiran

2008/148-184
2007/126-224
mučenje
Empathy Association
Strengthening the System of Rehabilitation for Torture Victims in Georgia
(krepitev sistema za rehabilitacijo žrtev mučenja v Gruziji)
679 937,00
revidiran

Kitajska
2008/148-024
2007/126-224
mučenje
The Great Britain China Centre
Prevention of Torture in the PRC
(preprečevanje mučenja v Ljudski republiki Kitajski)
787 966,00
revidiran

Demokratična republika Kongo
2008/148-156
2007/126-224
mučenje
Solidarité Pour La Promotion Sociale Et La Paix Asbl
Assistance et réhabilitation des victimes de la torture en RDC
(pomoč žrtvam mučenja in njihova rehabilitacija v Demokratični republiki Kongo)
421 836,00
revidiran

Argentina, Brazilija, Madagaskar, Maroko, Tajska in Turčija
2008/148-045
2007/126-224
mučenje
Association for the prevention of torture
Preventing torture through the promotion of the Optional Protocol to the convention against Torture in five target countries
(preprečevanje mučenja s spodbujanjem uporabe Opcijskega protokola h Konvenciji proti mučenju in drugim krutim, nečloveškim ali poniževalnim kaznim ali ravnanju v petih državah (MOPPM))
986 306,00
bistvene razlike v točkovanju obeh ocenjevalcev

Moldavija
2008/148-070
2007/126-224
mučenje
Program Združenih narodov za razvoj
Support for the strengthening the national preventive mechanism as per OPCAT provisions
(podpora za krepitev nacionalnega mehanizma za preprečevanje mučenja skladno z določbami MOPPM)
640 000,00
bistvene razlike v točkovanju obeh ocenjevalcev

Izrael
2009/148-034
2007/126-224
mučenje
Adalah-The legal Center for Arab minority rights in Israel
Combating and preventing torture and ill-treatment of Palestinian prisoners held in Israeli prisons and Palestinian civilians in the Occupied Palestinian Territory (boj proti mučenju palestinskih zapornikov v izraelskih zaporih in palestinskih civilistov na zasedenem palestinskem ozemlju in grdemu ravnanju z njimi ter njuno preprečevanje)
638 651,00
skoraj izbran

Argentina
Pogodba ni bila sklenjena.
2007/126-224
mučenje
Comité para la defensa de la salud, la ética profesional y los derechos humanos asocian civil
Programa de asistencia y rehabilitación a víctimas de la represión y la tortura en contextos de acciones judiciales por crímenes de las humanidad (program za pomoč in rehabilitacijo žrtev nasilja in mučenja v okviru sodnih postopkov za zločine proti človečnosti)
683 708,00
skoraj izbran

Indija
Pogodba ni bila sklenjena.
2007/126-224
mučenje
Stichting Interkerkelijke Organisatie voor Ontwikkelingswerking
Reducing the impact of conflict among disadvantaged groups in Nepal (zmanjšanje učinka konflikta med prikrajšanimi skupinami v Nepalu)
530 243,00
naslov projekta ni povezan s ciljem svetovnega razpisa

Kenija
2008/148-075
2007/126-224
mučenje
Independent Medico-Legal Unit
Initiative of holistic rehabilitation and prevention of torture-project (projekt pobude za celostno rehabilitacijo in preprečevanje mučenja)
1 058 322,00
bistvene razlike v točkovanju obeh ocenjevalcev

Gruzija
2013/318-878
2013/132-762
mučenje
Empathy Association
Caucasian Anti – Torture Network: Multi Rehabilitation Services for Torture Victims and Fight Impunity (kavkaška mreža za boj proti mučenju –multiple rehabilitacijske storitve za žrtve mučenja in boj proti nekaznovanju)
980 000,00
revidiran

Kitajska
2013/318-802
2013/132-762
mučenje
The Rights Practice Lbg
Fighting torture in China: strengthening the role of civil society (boj proti mučenju na Kitajskem: krepitev vloge civilne družbe)
662 500,00
revidiran

Južna Afrika
2013/318-879
2013/132-762
mučenje
Stichting Young In Prison (YIP)
Ending impunity in torture and cruel, inhuman and degrading treatment of children in prison in South Africa and Malawi (odprava nekaznovanja za mučenje in kruto, nečloveško in ponižujoče ravnanje z otroki v zaporih v Južni Afriki in Malaviju)
882 817,00
revidiran

London, Združeno kraljestvo
2013/318-874
2013/132-762
mučenje
The Redress Trust Limited LBG
Reparation for Torture: Global Sharing of Expertise Target countries: Kenya, Peru, Libya and Nepal (with some activities involving up to 15 countries in Africa, Asia, Latin America, the Middle East and Europe) (odškodnine za mučenje: mednarodna izmenjava strokovnega znanja – ciljne države: Kenija, Peru, Libija in Nepal (z nekaj dejavnostmi, ki so vključevale do 15 držav v Afriki, Aziji, Latinski Ameriki, na Srednjem vzhodu in v Evropi))
1 194 521,00
revidiran

Demokratična republika Kongo
2013/318-886
2013/318-886
mučenje
Centre International Pour La Justice Transitionnelle International Center For Transitional Justice Asbl
Complementarity in practice: strengthening the national judicial response to international crimes in Democratic Republic of Congo (DRC) and Cote d'Ivoire (komplementarnost v praksi: krepitev nacionalnega pravosodnega odziva na mednarodna kazniva dejanja v Demokratični republiki Kongo in Slonokoščeni obali)
959 965,00
revidiran

Kolumbija
2013/318-801
2013/132-762
mučenje
Corporación centro de atención psicosocial
Prevención y Atención Integral a personas y familias víctimas de tortura en Colombia y Ecuador (preprečevanje in celostna podpora posameznikom, ki so žrtve mučenja, in njihovim družinam v Kolumbiji in Ekvadorju)
738 410,00
skoraj izbran

Države AKP
2013/318-847
2013/132-762
mučenje
Omega Research Foundation Limited
Towards stronger controls on the supply and use of torture technologies (za strožje kontrole dobave in uporabe tehnologij za mučenje)
1 059 387,00
bistvene razlike v točkovanju obeh ocenjevalcev

Uganda
2013/318-799
2013/132-762
mučenje
African Centre For Treatment And Rehabilitation Of Torture Victims (nevladna organizacija)
Strengthening and enhancing torture prevention, rehabilitation and accountability in East Africa (krepitev in spodbujanje preprečevanja mučenja, rehabilitacije in odgovornosti v vzhodni Afriki)
1 200 000,00
bistvene razlike v točkovanju obeh ocenjevalcev

Združene države Amerike
2009/167-748
2008/127-238
smrtna kazen
Murder Victim's Families For Human Rights (neprofitna družba)
Voices of Victims Against the Death Penalty (glas žrtev proti smrtni kazni)
485 615,65
revidiran

2009/167-820
2008/127-238
smrtna kazen
The National Coalition To Abolish The Death Penalty
National Coalition to Abolish the Death Penalty Intensive Assistance Program (intenzivni program pomoči nacionalne koalicije za odpravo smrtne kazni)
305 060,86
revidiran

2009/167-888
2008/127-238
smrtna kazen
Witness To Innocence Corporation
American DREAM Campaign (kampanja Ameriške sanje)
374 944,62
revidiran

2009/211-244
2008/127-238
smrtna kazen
American Bar Association Fund
The Death Penalty Assessments Project: Toward a Nationwide Moratorium on Executions (projekt za oceno smrtnih kazni: za nacionalni moratorij na usmrtitve)
708 162,00
revidiran

Kitajska
2009/167-381
2008/127-238
Smrtna kazen
The Great Britain China Centre
Promoting Judicial Discretion in the Restriction and Reduction of Death Penalty Use (spodbujanje sodne diskrecije pri omejevanju in zmanjšanju uporabe smrtne kazni)
576 723,00
revidiran

London, Združeno kraljestvo
2009/167-880
2008/127-238
smrtna kazen
Penal Reform International UK
Progressive Abolition of the Death Penalty and Alternatives that Respect International Human Rights Standards (postopna odprava smrtne kazni in alternativne možnosti, skladne z mednarodnimi standardi na področju človekovih pravic)
926 924,00
revidiran

2009/214-466
2008/127-238
smrtna kazen
Reprieve Lbg
Engaging Europe in the fight for US abolition (sodelovanje Evrope v boju za odpravo smrtne kazni v ZDA)
504 454,00
revidiran

Združene države Amerike
2009/167-889
2008/127-238
smrtna kazen
Death Penalty Information Center
Changing the Course of the Death Penalty Debate: A Proposal for Public Opinion Research, Message Development, and Communications on Capital Punishment in the U.S (preusmeritev razprave o smrtni kazni: predlog za javnomnenjsko raziskavo, razvoj sporočila in sporočila o smrtni kazni v ZDA)
193 443,00
revidiran

Vse države
2009/167-901
2008/127-238
smrtna kazen
International Harm Reduction Association
Restricting the Death Penalty for Drug Offences through Human Rights Impact Assessment (HRIA) of Multi-lateral Drug Enforcement Assistance for Death Penalty States (omejitev smrtne kazni na kazniva dejanja, povezana z drogami, v okviru HRIA in večstranske pomoči za boj proti drogam v državah, ki še izrekajo smrtno kazen)
292 565,00
bistvene razlike v točkovanju obeh ocenjevalcev

Benin, Burkina Faso, Burundi, Kongo,
Brazzaville, Lesoto, Liberija, Malavi, Mali, Niger, Srednjeafriška republika, Togo, republi
ke Srednje Azije, Karibi: 25 držav
2009/167-753
2008/127-238
smrtna kazen
Comunita Di S Egido Acapassociazone Cultura Assistenza Popolare
Du moratoire à l'abolition de la peine capitale. Promotion du rôle de la société civile au plan international et synergies politico-institutionnelles (od moratorija na smrtno kazen do njene odprave: spodbujanje vloge civilne družbe na mednarodni ravni in politično-institucionalnih sinergij)
725 000,00
skoraj izbran

Belorusija
Pogodba ni bila sklenjena.
2008/127-238
smrtna kazen
Associazione Terra del Fuoco
Running for rights (kampanja za pravice)
203 000,00
naslov projekta ni povezan s ciljem svetovnega razpisa

Združene države Amerike
2012/297-076
2011/131-085/2
smrtna kazen
Witness To Innocence Corporation
Eyes Wide Open Project (projekt Široko odprte oči)
850 032,14
revidiran

2012/297-078
2011/131-085/2
smrtna kazen
Equal Justice USA Inc Corporation
Breaking Barriers: Engaging New Voices to Abolish the Death Penalty in the United States
(odprava ovir: vključitev novih glasov za odpravo smrtne kazni v ZDA)
495 014,31
revidiran

Kitajska
2012/297-072
2011/131-085/2
smrtna kazen
Beijing Normal University
„Use less“ – judicial restraints on the use of the death penalty in China
(pravosodne omejitve pri uporabi smrtne kazni na Kitajskem)
938 783,76
revidiran

London, Združeno kraljestvo
2012/297-079
2011/131-085/2
smrtna kazen
Penal Reform International UK LGB
Progressive abolition of the death penalty and implementation of humane alternative sanctions after a moratorium or abolition (postopna odprava smrtne kazni in izvajanje humanih alternativnih kazni po moratoriju ali odpravi)
864 038,00
revidiran

2012/297-080
2011/131-085/2
smrtna kazen
Reprieve LGB
Engaging Europe in the Fight for Abolition in the USA, MENA, and South East Asia
(sodelovanje Evrope v boju za odpravo smrtne kazni v ZDA, na Bližnjem vzhodu in v severni Afriki ter v jugovzhodni Aziji)
715 477,00
revidiran

Jordanija
Pogodba ni bila sklenjena.
2011/131-085/2
smrtna kazen
Women for Cultural Development
Ma' Alhaya (All for Life)
(vse za življenje)
479 666,80
bistvene razlike v točkovanju obeh ocenjevalcev

Združene države Amerike
Pogodba ni bila sklenjena.
2011/131-085/2
smrtna kazen
Nevada Coalition against the Death Penalty
Coordinated Nevada
(usklajena Nevada)
358 153,00
skoraj izbran

Libanon
Pogodba ni bila sklenjena.
2011/131-085/2
smrtna kazen
Association Justice et Miséricorde
Lutte pour l'abolition de la peine de mort au Liban
(boj za odpravo smrtne kazni v Libanonu)
1 200 000,00
bistvene razlike v točkovanju obeh ocenjevalcev

Gruzija
2010/222-921
2010/128-815
mučenje
Georgian Centre For Psycho-Social And Medical Rehabilitation For Torture Victims
Ensuring access to rehabilitation services for people affected by torture and contribution to the prevention of torture in Georgia
(zagotovitev dostopa do rehabilitacijskih storitev za žrtve mučenja in prispevanje k preprečevanju mučenja v Gruziji)
766 000,00
revidiran

Južna Afrika
2010/222-102
2010/128-815
mučenje
Univerza v Cape Townu
Harnessing African institutions for the prevention and combating of torture and other ill-treatment in six African states - the development and implementation of operational standards
(izkoriščanje afriških institucij za preprečevanje mučenja in drugega grdega ravnanja ter za boj proti njima v šestih afriških državah – razvoj in izvajanje operativnih standardov)
1 194 359,00
revidiran

Demokratična republika Kongo
2010/222-810
2010/128-815
mučenje
Coopi - Cooperazione Internazionale
Projet de prévention, protection et réhabilitation des victimes de VS et de leurs communautés et au renforcement des capacités communautaires et étatiques à l'Est de la RDC
(projekt, namenjen preprečevanju, zaščiti in rehabilitaciji žrtev mučenja in njihovih skupnosti ter krepitvi zmogljivosti skupnosti in državnih zmogljivosti na vzhodu DR Kongo)
1 395 000,00
revidiran

London, Združeno kraljestvo
2010/222-086
2010/128-815
mučenje
Penal Reform International
Strengthening institutions and building civil society capacity to combat torture in 9 CIS countries
(krepitev institucij in zmogljivosti civilne družbe za boj proti mučenju v devetih državah Skupnosti neodvisnih držav (CIS))
1 130 583,00
revidiran

2010/222-733
2010/128-815
mučenje
The Redress Trust Limited Lbg
Reparation for torture: Global Sharing of Expertise
(odškodnina za mučenje: mednarodna izmenjava strokovnega znanja)
1 033 805,00
revidiran

Benin
2010/223-216
2010/128-815
mučenje
Care France Association
ETODE: Pour la justice et les droits des femmes et des filles
(za pravico ter pravice žensk in deklet)
1 159 409,00
skoraj izbran

Nigerija
Pogodba ni bila sklenjena.
2010/128-815
mučenje
Concern Universal
Preventing Women's Ill-treatment/Rehabilitating widows in CRS and Eboyni State
(preprečevanje grdega ravnanja z ženskami/rehabilitacija vdov v državah Cross River in Ebonyi)
313 060,00
bistvene razlike v točkovanju obeh ocenjevalcev

Turčija
Pogodba ni bila sklenjena.
2010/128-815
mučenje
Roh Sagliginda Insan Haklari Girisimi (Human Rights in Mental Health Initiative)
Project for creating a civic monitoring system in the mental health field
(projekt za vzpostavitev sistema za civilno spremljanje na področju duševnega zdravja)
380 000,00
naslov projekta ni povezan s ciljem svetovnega razpisa

Vir: Evropska komisija.

Priloga VII

Preučena nepovratna sredstva

Država
Številka pogodbe
Razpis za zbiranje predlogov
Področje
Upravičenec
Naslov projekta
Znesek nepovratnih sredstev (v EUR)

London, Združeno kraljestvo
2013/318-874
2013/132-762
mučenje
The Redress Trust Limited LBG
Reparation for Torture: Global Sharing of Expertise Target countries: Kenya, Peru, Libya and Nepal (with some activities involving up to 15 countries in Africa, Asia, Latin America, the Middle East and Europe) (odškodnine za mučenje: mednarodna izmenjava strokovnega znanja – ciljne države: Kenija, Peru, Libija in Nepal (z nekaj dejavnostmi, ki so vključevale do 15 držav v Afriki, Aziji, Latinski Ameriki, na Srednjem vzhodu in v Evropi))
1 194 520,70

2009/167-880
2008/127-238
smrtna kazen
Penal Reform International UK LGB
Progressive Abolition of the Death Penalty and Alternatives that Respect International Human Rights Standards (postopna odprava smrtne kazni in alternativne možnosti, skladne z mednarodnimi standardi na področju človekovih pravic)
926 924,40

2009/214-466
2008/127-238
smrtna kazen
Reprieve LBG
Engaging Europe in the fight for US abolition (sodelovanje Evrope v boju za odpravo smrtne kazni v ZDA)
504 454,40

2012/297-079
2011/131-085/2
smrtna kazen
Penal Reform International UK LBG
Progressive abolition of the death penalty and implementation of humane alternative sanctions after a moratorium or abolition (postopna odprava smrtne kazni in izvajanje humanih alternativnih kazni po moratoriju ali odpravi)
864 037,60

2012/297-080
2011/131-085/2
smrtna kazen
Reprieve LBG
Engaging Europe in the Fight for Abolition in the USA, MENA, and South East Asia
(sodelovanje Evrope v boju za odpravo smrtne kazni v ZDA, na Bližnjem vzhodu in v severni Afriki ter v jugovzhodni Aziji)
715 476,94

2010/222-086
2010/128-815
mučenje
Penal Reform International UK LGB
Strengthening institutions and building civil society capacity to combat torture in 9 CIS countries
(krepitev institucij in zmogljivosti civilne družbe za boj proti mučenju v devetih državah Skupnosti neodvisnih držav (CIS))
1 130 583,00

2010/222-733
2010/128-815
mučenje
The Redress Trust Limited LBG
Reparation for Torture: Global Sharing of Expertise
(odškodnina za mučenje: mednarodna izmenjava strokovnega znanja)
1 033 805,00

Kitajska
2008/148-024
2007/126-224
mučenje
The Great Britain China Centre
Prevention of Torture in the PRC
(preprečevanje mučenja v Ljudski republiki Kitajski)
787 966,00

2013/318-802
2013/132-762
mučenje
The Rights Practice LBG
Fighting torture in China: strengthening the role of civil society (boj proti mučenju na Kitajskem: krepitev vloge civilne družbe)
662 500,00

2009/167-381
2008/127-238
smrtna kazen
The Great Britain China Centre
Promoting Judicial Discretion in the Restriction and Reduction of Death Penalty Use (spodbujanje sodne diskrecije pri omejevanju in zmanjšanju uporabe smrtne kazni)
576 723,00

2012/297-072
2011/131-085/2
smrtna kazen
International Death Penalty Research Centre, Beijing Normal University
„Use less“ – judicial restraints on the use of the death penalty in China
(pravosodne omejitve pri uporabi smrtne kazni na Kitajskem)
938 783,76

Demokratična republika Kongo
2008/148-156
2007/126-224
mučenje
Solidarité Pour La Promotion Sociale Et La Paix Asbl
Assistance et réhabilitation des victimes de la torture en RDC (pomoč in rehabilitacija žrtev mučenja v Demokratični republiki Kongo)
421 836,00

2013/318-886
2013/132-762
mučenje
Centre International Pour La Justice Transitionnelle International Center For Transitional Justice Asbl
Complementarity in practice: strengthening the national judicial response to international crimes in the Democratic Republic of Congo (DRC) and Cote d'Ivoire (komplementarnost v praksi: krepitev nacionalnega pravosodnega odziva na mednarodna kazniva dejanja v Demokratični republiki Kongo in Slonokoščeni obali)
959 965,00

2010/222-810
2010/128-815
mučenje
Coopi - Cooperazione Internazionale
Projet de prévention, protection et réhabilitation des victimes de VS et de leurs communautés et au renforcement des capacités communautaires et étatiques à l'Est de la RDC (projekt, namenjen preprečevanju, zaščiti in rehabilitaciji žrtev mučenja in njihovih skupnosti ter krepitvi zmogljivosti skupnosti in državnih zmogljivosti na vzhodu DR Kongo)
1 395 000,00

2012/307-100
132-685
mučenje
Solidarité Pour La Promotion Sociale Et La Paix Asbl
Assistance aux survivants de la torture et actions de prévention (Monitoring, plaidoyers et sensibilisation) contre la torture en RD Congo
(pomoč preživelim žrtvam mučenja in ukrepi za preprečevanje (spremljanje, obramba, ozaveščanje) mučenja v DR Kongo)
131 500,00

2013/308-415
132-685
mučenje
Ligue De La Zone Afrique Pour La Defense Des Droits Des Enfants Etudiants Et Eleves Asbl
Monitoring et suivi d'instructions des dossiers judiciaires des femmes et enfants victimes des violences sexuelles et basées sur le genre
(spremljanje sodnih postopkov žensk in otrok, ki so bili žrtve spolnega ali podobnega nasilja)
103 300,00

2009/224-243
128-135
mučenje
Ligue De La Zone Afrique Pour La Defense Des Droits Des Enfants Etudiants Et Eleves Asbl
Renforcement d'un kiosque juridique et de soutien psychologique concernant les violences faites aux femmes (okrepitev pravno-psihološke svetovalnice za ženske, ki so bile žrtve nasilja)
61 463,00

Gruzija
2008/148-044
2007/126-224
mučenje
Association Justice And Liberty
Prevention of torture in the military guardhouses
(preprečevanje mučenja v vojaških zaporih)
204 961,00

2008/148-184
2007/126-224
mučenje
Empathy Association
Strengthening the System of Rehabilitation for Torture Victims in Georgia (krepitev sistema za rehabilitacijo žrtev mučenja v Gruziji)
679 937,00

2013/318-878
2013/132-762
mučenje
Empathy Association
Caucasian Anti – Torture Network: Multi Rehabilitation Services for Torture Victims and Fight Impunity (kavkaška mreža za boj proti mučenju – multiple rehabilitacijske storitve za žrtve mučenja in boj proti nekaznovanju)
980 000,00

2010/222-921
2010/128-815
mučenje
Georgian Centre For Psycho-Social And Medical Rehabilitation For Torture Victims
Ensuring access to rehabilitation services for people affected by torture and contribution to the prevention of torture in Georgia (zagotovitev dostopa do rehabilitacijskih storitev za žrtve mučenja in prispevanje k preprečevanju mučenja v Gruziji)
766 000,00

Južna Afrika
2013/318-879
2013/132-762
mučenje
Stichting Young In Prison (YIP)
Ending impunity in torture and cruel, inhuman and degrading treatment of children in prison in South Africa and Malawi (odprava nekaznovanja za mučenje in kruto, nečloveško in ponižujoče ravnanje z otroki v zaporih v Južni Afriki in Malaviju)
882 817,00

2010/222-102
2010/128-815
mučenje
Univerza v Cape Townu
Harnessing African institutions for the prevention and combating of torture and other ill-treatment in six African states - the development and implementation of operational standards
(izkoriščanje afriških institucij za preprečevanje mučenja in drugega grdega ravnanja ter za boj proti njima v šestih afriških državah – razvoj in izvajanje operativnih standardov)
1 194 359,00

2012/302-948
131-543
mučenje
The Greater Nelspruit Rape Intervention Project Group
Sexual Assault and Domestic Violence Rights Programme (program za pravice žrtev spolnega nasilja in nasilja v družini)
173 317,00

Združene države Amerike
2009/167-748
2008/127-238
smrtna kazen
Murder Victim's Families For Human Rights
Voices of Victims Against the Death Penalty (glas žrtev proti smrtni kazni)
485 615,65

2009/167-820
2008/127-238
smrtna kazen
The National Coalition To Abolish The Death Penalty
National Coalition to Abolish the Death Penalty Intensive Assistance Program (intenzivni program pomoči nacionalne koalicije za odpravo smrtne kazni)
305 060,86

2009/167-888
2008/127-238
smrtna kazen
Witness To Innocence
American DREAM Campaign (kampanja Ameriške sanje)
374 944,62

2009/211-244
2008/127-238
smrtna kazen
American Bar Association
The Death Penalty Assessments Project: Toward a Nationwide Moratorium on Executions (projekt za oceno smrtnih kazni: za nacionalni moratorij na usmrtitve)
708 162,00

2009/167-889
2008/127-238
smrtna kazen
Death Penalty Information Center
Changing the Course of the Death Penalty Debate: A Proposal for Public Opinion Research, Message Development, and Communications on Capital Punishment in the U.S (preusmeritev razprave o smrtni kazni: predlog za jamnomnenjsko raziskavo, razvoj sporočila in sporočila o smrtni kazni v ZDA)
193 443,00

2012/297-076
2011/131-085/2
smrtna kazen
Witness To Innocence
Eyes Wide Open Project (projekt Široko odprte oči)
850 032,14

2012/297-078
2011/131-085/2
smrtna kazen
Equal Justice USA Inc Corporation
Breaking Barriers: Engaging New Voices to Abolish the Death Penalty in the United States
(odprava ovir: vključitev novih glasov za odpravo smrtne kazni v ZDA)
495 014,31

Vir: Evropska komisija.

Odgovori Komisije in ESZD

Povzetek

IV

Komisija in Evropska služba za zunanje delovanje (v nadaljnjem besedilu: ESZD) sta popolnoma prepričani o uspešnosti evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice (v nadaljnjem besedilu: EIDHR) kot enega od več instrumentov v boju proti mučenju in smrtni kazni, s tem prepričanjem pa se strinja tudi širša skupnost za človekove pravice. Dokaz za to je na primer javno priznanje ameriške odvetniške zbornice (American Bar Association) o vlogi nepovratnih sredstev, dodeljenih iz EIDHR, pri odpravi smrtne kazni v ameriški zvezni državi Pensilvaniji.

V

EIDHR je popolnoma skladen s prednostnimi nalogami EU na področju človekovih pravic tako na svetovni ravni kot za posamezne države. EIDHR zaradi svoje narave in ciljev organizacijam za človekove pravice omogoča, da prevzamejo vodilno vlogo, zagotavlja pa jim tudi učinkovito in praktično orodje za doseganje lastnih političnih ciljev ter jim hkrati pomaga pri doseganju političnih ciljev EU, kar pomeni obojestransko korist. Postopki za dodelitev nepovratnih sredstev, na katerih temelji EIDHR, se izvajajo strogo in pregledno, kar je izjemen dosežek glede na zelo veliko število prosilcev z vsega sveta, ki se prijavijo na vsak razpis, in glede na povezane težave pri ocenjevanju vlog na področju varstva človekovih pravic, za katerega je težko pripraviti količinsko opredeljeno oceno. EIDHR zajema ukrepe v zelo zapletenih političnih razmerah in pogosto težavnem stanju v državah, pri čemer je treba upoštevati, da ciljev na področju človekovih pravic ni lahko uresničiti niti v najugodnejših okoliščinah. Izredno majhno število pritožb ali sodnih postopkov v zvezi z EIDHR in stalno visoko število prijav na vsak razpis za zbiranje predlogov (skupaj okoli 1 200 vlog za vsebinsko zasnovo v okviru razpisov za zbiranje predlogov, ki jih prouči Sodišče) kažeta, da se s tem stališčem strinja tudi širša skupnost za človekove pravice. Komisija zato namerava v celoti nadaljevati EIDHR kot postopek, ki temelji na povpraševanju in spodbuja organizacije civilne družbe, da projekte pripravijo v skladu s svojimi upravnimi, operativnimi in geografskimi zmogljivostmi ter lastno strategijo.

Medtem ko se priznava potreba po večji skladnosti in sinergijah z drugimi prizadevanji EU, da se doseže večji vpliv človekovih pravic, naše službe že delajo v tej smeri, pri čemer upoštevajo občutljivo ravnovesje med prednostnimi nalogami EU na področju človekovih pravic, ustreznostjo projektov ter zmogljivostjo in odgovornostjo partnerskih organizacij civilne družbe. Vendar je cilj Komisije izbrati najboljše projekte. Boj proti mučenju in smrtni kazni spada med svetovne prednostne naloge EU. To je potrjeno tudi v sporočilu Akcijski načrt za človekove pravice in demokracijo za obdobje 2015–2019. Dejstvo, da v določeni državi mučenje ni izrecno navedeno med prednostnimi nalogami, zato ne izključuje izvajanja projektov proti mučenju v tej državi.

Nazadnje je treba v postopku dodelitve upoštevati zahteve po preglednosti ter pravičnem in enakem obravnavanju prosilcev za nepovratna sredstva, zlasti zaradi zelo velikega števila prosilcev.

VI

Projekti, ki se financirajo v okviru programa EIDHR, zagotavljajo trajnostne rezultate in so stroškovno učinkoviti. Vsebina teh projektov je pogosto politično zelo občutljiva, zato zanje niso na voljo zlahka merljivi kazalniki, kot so na primer pri projektih gradnje cest. Poleg tega so pobude za človekove pravice po naravi odvisne od političnih in pravnih razmer, za katere noben donator ne more pričakovati, da bi jih lahko nadzoroval. To, da se najbolj potrebni ukrepi izvajajo v najtežjih razmerah, je pogosto naravno protislovje na področju človekovih pravic.

EU je ena zelo redkih donatoric, ki finančno podpirajo boj proti mučenju in odpravo smrtne kazni. Pogosto je edina donatorica. Partnerske organizacije so zato zelo odvisne od njene podpore. Komisija si v sodelovanju z nekaterimi drugimi donatorji na tem področju (na primer s Prostovoljnim skladom OZN za pomoč žrtvam mučenja in projektno skupino držav članic EU o mučenju) prizadeva ublažiti posledice takšne odvisnosti, da bi zagotovila čim boljše sodelovanje in skladnost.

Glej tudi odgovor na odstavek 33.

VII

Komisija sprejema eno in delno sprejema tri od šestih priporočil, ki jih je izreklo Sodišče, preostalih dveh pa ne sprejema.

Uvod

05

Močna zaveza EU za izkoreninjenje mučenja in grdega ravnanja ter odpravo smrtne kazni je bila še okrepljena v novosprejetem akcijskem načrtu za človekove pravice in demokracijo za obdobje 2015–2019.

Opažanja

14

Za odzivanje na potrebe in v skladu s svojim svetovnim mandatom EIDHR deluje prek strateške kombinacije ciljno usmerjenih projektov, razpisov za zbiranje predlogov in sredstev za nujne primere, ki jih upravljajo sedež in delegacije, pri čemer se uporabljajo postopki, ki veljajo v skladu s sedanjim pravnim okvirom za dodelitev nepovratnih sredstev.

Glavni način izvajanja instrumenta je razpis za zbiranje predlogov. Temelji na partnerstvu z organizacijami civilne družbe in daje prednost pristopu od spodaj navzgor, ki spodbuja organizacije civilne družbe, da projekte pripravijo v skladu s svojimi upravnimi, operativnimi in geografskimi zmogljivostmi ter lastno strategijo.

Drugi način izvajanja EIDHR omogoča uporabo ciljno usmerjenih projektov, ki so zasnovani za zapolnitev vrzeli, nastalih pri postopku razpisa za zbiranje predlogov, v skladu s političnimi prednostnimi nalogami v državah z najtežjimi razmerami. Ta prožnost je bila okrepljena v letnem akcijskem programu za leto 2015 in je „namenjena podpori ukrepom na prožen in odziven način prek neposrednih dodelitev sredstev v dokazanih razmerah kratko-, srednje- in dolgoročnih kriz človekovih pravic, kjer objava razpisa za zbiranje predlogov ne bi bila primerna ali mogoča in/ali kjer se je izkazalo, da je financiranje organizacij na področju človekovih pravic in njihovih zagovornikov resno ovirano“.

Ta dva načina izvajanja se dopolnjujeta in v skladu z mandatom EIDHR omogočata pokritost po vsem svetu.

15

Glede na lokalne okoliščine (splošne politične razmere, možnost za razprave o zagovarjanju človekovih pravic) in v dogovoru z vodji misij EU se lahko objavijo glavne prednostne naloge lokalne strategije za človekove pravice za posamezno državo. Javnemu objavljanju teh prednostnih nalog pa se je treba izogibati, če se oceni, da bi to škodilo izvajanju strategije.

Poleg tega je pomembno, da so pristojni za izvajanje EIDHR seznanjeni s prednostnimi nalogami v okviru strategij za človekove pravice za posamezne države.

16

EIDHR poleg razpisov za zbiranje predlogov omogoča tudi druge načine izvajanja, na primer ciljno usmerjene ukrepe.

Glej odgovor na odstavek 14.

17

EIDHR zaradi svoje narave in ciljev organizacijam za človekove pravice omogoča, da prevzamejo vodilno vlogo, zagotavlja pa jim tudi učinkovito in praktično orodje za doseganje lastnih političnih ciljev ter jim hkrati pomaga pri doseganju političnih ciljev EU, kar pomeni obojestransko korist. Komplementarnost in skladnost prednostnih nalog financiranja in politike sta seveda bistveni, pri čemer je treba upoštevati občutljivo ravnotežje med dejavniki, kot so prednostne naloge EU na področju človekovih pravic, ustreznost projektov ter zmogljivost in odgovornost partnerskih organizacij civilne družbe. Poleg tega je namen postopnega uvajanja razvojnega pristopa na podlagi človekovih pravic okrepiti skladnost naše podpore.

V okviru svetovnih razpisov za zbiranje predlogov Komisija v svojih postopkih daje prednost pristopu od spodaj navzgor in določa svoje prednostne naloge v tesnem posvetovanju z organizacijami civilne družbe. EIDHR zato zagovarja nepredpisujoč pristop in spodbuja organizacije civilne družbe, da projekte pripravijo v skladu s svojimi upravnimi, operativnimi in geografskimi zmogljivostmi ter lastno strategijo.

Svetovni razpisi so po naravi usmerjeni na občutljivejše ukrepe, ki jih je težko izvajati na nacionalni ravni ali obravnavati v sklopu lokalnih razpisov za zbiranje predlogov.

V okviru lokalnih razpisov Komisija pri merilih za dodelitev in izbor upošteva zadevna tveganja in občutljivosti ter skladnost s strategijo EU za človekove pravice.

Čeprav boj proti mučenju ali smrtni kazni ni izrecno naveden v strategiji za človekove pravice za posamezno državo, to ni razlog, da se v državi ne bi financiral projekt v zvezi s tem. Svetovna narava teme pomeni, da obstaja potreba po krepitvi svetovne ozaveščenosti in zagovarjanja za večji vpliv na večstranskih forumih.

Postopek strategij za človekove pravice za posamezne države je razmeroma nov.

V zvezi z Gruzijo sta bila dva od treh vrednotenih projektov pripravljena, preden je Svet 10. maja 2011 odobril strategijo za človekove pravice za to državo. Poleg tega so imele politične razmere pomembno vlogo pri prizadevanjih za odziv in podporo v boju proti mučenju v Gruziji.

V Južni Afriki boj proti mučenju ni bil vključen med pet prednostnih nalog strategije za človekove pravice za to državo. Vendar je bil v Južni Afriki boj proti mučenju kot prednostna naloga uveden v lokalnem razpisu za zbiranje predlogov leta 2014. Delegacija EU v Pretorii je zato zavzela stališče, da je tema podpore postala prednostna naloga na področju človekovih pravic.

18

Izbrani pristop zagotavlja celosten pristop, o katerem se je razpravljalo z organizacijami civilne družbe, da bi se ustrezno obravnavali različni izzivi, s katerimi se srečujejo organizacije, ki obravnavajo ta vprašanja, in zagotovili najboljši rezultati. Kljub temu Komisija priznava, da bi lahko pri postopku izbire v okviru svetovnih razpisov za zbiranje predlogov še bolje opredelili, izboljšali ciljno usmerjenost in določili predlagane dejavnosti. Komisija si zato prizadeva za še bolj ciljno usmerjene razpise za zbiranje predlogov, zlasti pri svetovnem razpisu EIDHR za leto 2015, ki bo objavljen julija 2015.

19

Medtem ko se priznava potreba po skladnosti in sinergijah z drugimi prizadevanji EU, da se doseže večji vpliv človekovih pravic, službe Komisije že delajo v tej smeri, pri čemer upoštevajo občutljivo ravnotežje med prednostnimi nalogami EU na področju človekovih pravic, ustreznostjo projektov ter zmogljivostjo in odgovornostjo partnerskih organizacij civilne družbe. Cilj Komisije pa je izbrati najboljše projekte.

EIDHR ima mandat za delovanje po vsem svetu. Da bi ga izpolnil, uporablja pristop, ki združuje skladna in dopolnjujoča se orodja: svetovne razpise za zbiranje predlogov (tematsko usmerjene), lokalne razpise za zbiranje predlogov (tematsko in geografsko usmerjene), ciljno usmerjene projekte (za najtežje primere) ter sklad za nujne primere. Glej tudi odgovor na odstavek 17. ESZD in Komisija v zvezi z dialogi o človekovih pravicah upoštevata pripombo Sodišča in želita poudariti nekatere točke: o dnevnem redu dialoga o človekovih pravicah se dogovorita država in ESZD v posvetovanju z delegacijo, GD DEVCO in drugimi službami Komisije. Cilj je obravnavati prednostne naloge, ki so bile opredeljene v strategijah za človekove pravice za posamezne države in/ali v nacionalnih strategijah za človekove pravice. Glede na politični značaj dialoga se dnevni red lahko razlikuje, da se zagotovi osredotočena razprava o nekaterih ključnih prednostnih nalogah, namesto da bile vsakič zajete vse prednostne naloge. To ne pomeni, da cilji projektov EIDHR niso izraženi v splošnem dialogu med državo in EU.

Projekti EIDHR o smrtni kazni skoraj v celoti sledijo elementom politike, ki so določeni v smernicah EU o človekovih pravicah v zvezi s smrtno kaznijo, in sicer temeljijo na treh stebrih (popolna odprava, moratorij, upoštevanje minimalnih standardov). Vendar dejstvo, da se vprašanja, izpostavljena v dialogih o človekovih pravicah s tretjimi državami, ne ujemajo v celoti s projekti, ni posledica nedoslednosti. Takšen primer so Združene države Amerike. EU med dvostranskimi posvetovanji obvesti ameriško stran o svojih splošnih pobudah glede smrtne kazni in o posebnih ukrepih v ZDA. Vendar so slednji zgolj informativne narave za uradno upravo ZDA, saj se v tej državi ukrepi glede smrtne kazni obravnavajo na ravni zvezne države, v kateri je na smrt obsojeni zaprt, in sicer z zadevnimi guvernerji ter odbori za pogojni izpust.

V Demokratični republiki Kongo se je projekt Soprop (projekt za socialno promocijo in mir) izvajal sočasno s političnim dialogom med EU in DR Kongo in projektom Aprodepep za odpravo smrtne kazni (2007–2009). Tudi če parlament ni sprejel zakona o odpravi smrtne kazni, so bile razprave v zvezi z zakonom priložnost za spodbuditev javnih razprav.

20

Za uresničevanje pristopa, ki temelji na pravicah in vključuje vse človekove pravice na področju razvojne pomoči EU, so že bili sprejeti nekateri konkretni ukrepi:

–Vključevanje pristopa, ki temelji na pravicah, v postopke in predloge: obrazec za načine pomoči, sistem Komisije za spremljanje projektov (v rezultate usmerjeno spremljanje) za ugotavljanje rezultatov in izidov projektov in programov, razpredelnico meril Komisije za vrednotenje projektov. Poleg tega so bili v pripravo načrtov za sodelovanje z organizacijami civilne družbe vključeni ključni elementi pristopa, ki temelji na pravicah.

–Pristop, ki temelji na pravicah, je bil kot načelo že vključen v načrtovanje programov EU za sektor pravosodja v Nigru in Zimbabveju ter v načrtovanje pomoči EU v Peruju.

–Usposabljanje je bilo organizirano za (a) vodje sodelovanja, (b) organizacije za človekove pravice, (c) enakost spolov, (d) organizacije civilne družbe, (e) lokalne organe, (f) kontaktne točke pravosodnih sektorjev v delegacijah ter osebje sedeža DEVCO.

–Konec julija 2014 je bilo objavljeno predhodno obvestilo za pripravo splošnega paketa usposabljanja in zagotavljanje tehnične pomoči delegacijam. Zdaj je v pripravi obvestilo o pogodbi za storitev s podrobnimi informacijami o naravi in obsegu zahtevane storitve.

22

Standardizirane razpredelnice za vrednotenje in druge smernice omogočajo strogo in dosledno oceno vlog o nepovratnih sredstvih bodisi v fazi vsebinske zasnove bodisi v fazi predložitve popolne vloge, zlasti ob upoštevanju zelo velikega števila vlog v okviru razpisov za zbiranje predlogov EIDHR.

22 (a)

Ocenjevalec posebno pozornost nameni obsežnemu odstavku dokumenta „Smernice za ocenjevalce“, ki se od leta 2013 uporablja kot sestavni del prilog „Praktičnega priročnika za izvajanje postopkov javnih naročil, ki se v okviru zunanjih dejavnosti financirajo iz skupnega proračuna Evropskih skupnosti“ (PRAG). V tem dokumentu so ocenjevalci posebej opozorjeni, da je nadvse pomembno odboru za vrednotenje zagotoviti popolnoma ustrezne in dobro utemeljene pripombe za vsak pododdelek razpredelnice za vrednotenje in da morajo biti te pripombe skladne z ustreznimi dodeljenimi točkami. Poleg tega je pred začetkom postopka vrednotenja organiziran informativni sestanek z vsemi ocenjevalci, da se razrešijo vsa morebitna vprašanja v zvezi z merili iz razpredelnice za vrednotenje. Med celotnim postopkom je zagotovljena komunikacija med Evropsko komisijo in vodjo ekipe.

22 (b)

Za projekt, ki med obema fazama ostane enak (vsebinska zasnova in popolna vloga), nova ocena ustreznosti ni potrebna. Nova različica priročnika PRAG, ki bo izdana julija 2015, bo ocenjevalcem omogočala, da občasno ponovno ocenijo ustreznost na podlagi popolnih predlogov.

22 (c)

Razpredelnice za vrednotenje morajo biti dovolj podrobne, da omogočajo celostno vrednotenje vlog. Poleg tega morajo omogočati, da jih ocenjevalci prilagodijo in izpolnijo v razumnem času. Z ločevanjem vsakega posameznega vidika vsakega merila bi se povečalo tveganje za prekrivanje, kar pomeni, da bi se ista podrobnost vrednotila na podlagi več meril. Komisija v tej fazi zato ne namerava spreminjati trenutnih predlog razpredelnic.

22 (d)

Pristop z minimalnimi zahtevami velja za javne razpise, kjer naročnik natančno opiše storitev, delo ali oskrbo, ki jo želi kupiti, in določa minimalne zahteve, ki jih mora izpolnjevati ponudnik. Takšnega pristopa ni mogoče uporabiti za nepovratna sredstva, kjer prosilec določi svoj ukrep. Realno ni mogoče pričakovati, da bi lahko Komisija oblikovala posebne zahteve glede izvedljivosti ali učinka ukrepov, ki se lahko med seboj znatno razlikujejo, njihova vsebina pa Komisiji ni vnaprej znana.

23

Od leta 2013 so smernice za ocenjevalce vključene v priročnik PRAG (Priloga E4b) in v oddelku 3.2 tega dokumenta je določeno, da je za vsako merilo obvezna vključitev pojasnil. Najnovejša praksa od leta 2012 vključuje izvedbo enodnevnega usposabljanja za zunanje ocenjevalce, kjer se obravnavajo vsi vidiki njihovega dela.

Glej tudi odgovor na odstavek 22(a).

Komisija želi poleg tega razjasniti, da v razpredelnico za vrednotenje ni bila vključena ocena celostnega pristopa (ki predvideva partnerstvo med organizacijami). Ta odločitev je bila sprejeta namerno, da se lahko za financiranje izberejo zelo dobri projekti, ki so ciljno usmerjeni v samo enega ali dva od dejavnikov, pomembnih za boj proti mučenju. Smernice zelo priporočajo partnerstvo med organizacijami, ga ne določajo kot obveznost. To je bilo pojasnjeno v smernicah za ocenjevalce in med enodnevnim sestankom z zunanjimi ocenjevalci.

24

Število primerov, za katere so bile podane pripombe, je treba obravnavati v okviru skupnega števila vsebinskih zasnov (1 193) in popolnih predlogov (316), ki so se v okviru teh razpisov upravljali in ocenjevali.

Postopek se je vmes dodano poostril s sprejetjem „Smernic za ocenjevalce“ leta 2013 – za dodatne podrobnosti glej odgovor na odstavek 22.

24 (a)

Glej odgovor na odstavek 24.

25

V zvezi s primeri, ki bi bili lahko ponovno ocenjeni, je treba upoštevati, da v skladu z oddelkom 6.4.8.6 priročnika PRAG „odbor za vrednotenje lahko odobri točkovanje, ki ga na podlagi poročila ocenjevalca opravi tajnik. Če odbor ne odobri točk, ki so jih za predloge dodelili ocenjevalci, denimo v primerih, ko se točke, ki so jih dodelili ocenjevalci, zelo razlikujejo, mora v poročilu o vrednotenju svojo odločitev utemeljiti.“

Ponovno ocenjevanje je ena od možnosti, kar pojasnjuje, zakaj neskladnosti med ocenami niso absolutno merilo, zlasti glede na veliko število vlog v okviru razpisov za zbiranje predlogov EIDHR.

26

Višina nepovratnih sredstev ni povezana s pričakovanim vplivom, zlasti na področju, kot so človekove pravice, na katerem točna količinska opredelitev ni mogoča. EIDHR obravnava občutljiva vprašanja v pogosto težavnih političnih razmerah, za njegovo izvajanje pa je potrebno temeljito in zamudno upravljanje. Zmogljivost upravičencev do nepovratnih sredstev je zato ključnega pomena za doseganje ciljev programa. Z večanjem delovnih obremenitev skupaj z načelom dobrega upravnega vodenja je tudi višanje povprečne vrednosti pogodbe o nepovratnih sredstvih povsem neizogibno. To je glavni razlog za povišanje minimalnih zneskov nepovratnih sredstev in za povečano prožnost posredovanja nepovratnih sredstev (finančna podpora tretjim stranem).

27

Manjše organizacije se na svetovne razpise za zbiranje predlogov običajno prijavljajo v partnerstvu z bolj uveljavljenimi parterji. Pri številnih razpisih za zbiranje predlogov je partnerstvo zelo priporočeno, zlasti kar zadeva ukrepe s svetovno ali regionalno nadnacionalno vsebino. To na primer manjšim organizacijam omogoča, da povečajo svoje zmogljivosti in dostopajo do sredstev EU.

Pretekla štiri leta je Komisija pred objavo svetovnih razpisov za zbiranje predlogov organizirala seminar za organizacije civilne družbe, da bi se lokalne organizacije (vendar ne izključno te) lahko seznanile z instrumentom EIDHR in njegovimi postopki. Leta 2014 se je na forumu EIDHR zbralo več kot 500 udeležencev, vključno z lokalnimi (sponzoriranimi) organizacijami.

Delegacije EU poleg tega za lokalne organizacije organizirajo lokalna usposabljanja o postopkih EU (upravljanje projektnih ciklov itd.).

28

Komisija skrbno oceni stanje za vsak primer posebej, da se prepriča, da imajo organizacije upravičenke zmogljivost in strokovno usposobljenost za izvajanje določenega projekta. Kljub temu pa je finančna zmogljivost prosilcev samo eno od meril, ki se upoštevajo pri vrednotenju predloga. Včasih je podprta nevladna organizacija edina, ki lahko ukrepa v zelo občutljivem okolju. Vloga Komisije je tudi pomagati manjšim organizacijam in jih spremljati pri izvrševanju nepovratnih sredstev in krepitvi njihovih vodstvenih zmogljivosti.

29

EIDHR je zasnovan za podporo organizacijam civilne družbe, da postanejo učinkovita sila za politično reformo in varstvo človekovih pravic. EIDHR daje torej prednost pristopu, ki temelji na povpraševanju in spodbuja organizacije civilne družbe, da projekte pripravijo v skladu s svojimi upravnimi, operativnimi in geografskimi zmogljivostmi ter lastno strategijo.

29 (a)

Komisija uporablja številne načine izvajanja, ki omogočajo geografsko in tematsko pokritost v skladu z mandatom EIDHR.

Glej odgovor na odstavek 14.

Komisija želi poleg tega spomniti, da sta boj proti mučenju in odprava smrtne kazni dolgoročna procesa. V večini primerov je vpliv in rezultate projektov težko količinsko opredeliti, saj se nanašajo na kakovostne, ne pa količinske informacije. Glede na naravo projektov v zvezi s človekovimi pravicami pa je to pogost dejavnik, ki ga je treba upoštevati pri ocenjevanju projektov na področju človekovih pravic.

Ne nazadnje pa obstajajo države, kjer je malo možnosti, da bi se človekove pravice lahko kratkoročno izboljšale. Vendar Komisija trdno verjame, da EIDHR to ne sme preprečiti podpiranja organizacij civilne družbe in nadaljnjega delovanja v teh državah, zlasti ker je instrument edini preostali vir financiranja na tako zelo občutljivem področju. Učinkovit pristop vključuje spodbujanje razprave, večanje ozaveščenosti in zagovarjanje človekovih pravic.

29 (b)

Komisija želi poudariti naslednje:

(1)Organizacije, ki obravnavajo tako občutljiva vprašanja, so pogosto izpostavljene nevarnim razmeram. Po naravi so dejavnosti na področju človekovih pravic usmerjene v izpolnjevanje ambicioznih ciljev, ki se morda zdijo idealistični ali preveč ambiciozno zastavljeni. Poleg tega je treba upoštevati, da so nekateri cilji na tem področju po naravi absolutni (npr. absolutna prepoved mučenja, suženjstva ali rasne diskriminacije), vendar so v okviru teh ciljev ključnega pomena specifične, realistične dejavnosti in rezultati, ki so v skladu z glavnimi potrebami ciljne skupine, in doseganje trajnostnega in trajnega vpliva.

(2)Za izboljšanje razmer v zvezi s človekovimi pravicami in zlasti za izvajanje projektov, ki so povezani s preprečevanjem mučenja in smrtne kazni, je v vsaki posamezni državi odgovorna nacionalna vlada. Na politično voljo vlade ali njenih ministrstev je težko vplivati, razvoj političnih razmer pa lahko na izvajanje projektov vpliva pozitivno ali negativno. Če vlada želi odpraviti smrtno kazen ali mučenje, je financiranje ukrepa z istim ciljem lahko nepotrebno.

29 (c)

Glej odgovor na odstavek 33.

30

Pravni okvir, ki velja za razpise za zbiranje predlogov, izključuje vsakršno spremembo predloga, razen vidikov, ki ne zadevajo vsebine (glej člen 204 o pravilih uporabe finančne uredbe), ali pogajanja z domnevnimi upravičenci. Prosilce se sme zaprositi samo za obrazložitev predloženih dokumentov ali posredovanje manjkajočih informacij. Zahteve po preglednosti ter pravičnem in enakem obravnavanju prosilcev za nepovratna sredstva torej izključujejo vsakršna obsežna ponovna pogajanja v zvezi s projekti prosilcev za nepovratna sredstva med postopkom za dodelitev, zlasti glede na zelo veliko število prosilcev. Glej tudi odgovore Komisije na opažanja glede zadevne vloge ocenjevalcev in odbora za vrednotenje v odstavkih 22, 23 in 24 zgoraj.

33

Organizacije, ki obravnavajo tako občutljiva vprašanja, so pogosto izpostavljene nevarnim razmeram, imajo omejene zmogljivosti in včasih težave pri upoštevanju postopkov EU. Komisija želi tudi poudariti, da delegacije in sedež EU redno organizirajo informativne sestanke in usposabljanja o postopkih EU, vključno z upravljanjem projektnih ciklov, da bi se čim bolje spopadli s pomanjkanjem ozaveščenosti in strokovnega znanja v organizacijah civilne družbe.

34

Treba je poudariti, da se skupni znesek za neizvedene dejavnosti vedno odšteje od končnega plačila.

36

To opažanje se nanaša na enega od številnih možnih tveganj, ki jih mora upoštevati odredbodajalec.

37

Komisija se ne strinja z opažanjem Evropskega računskega sodišča. Dejstvo, da stroškovna učinkovitost izdatkov ni optimalna, je postranskega pomena v primerjavi s skupnim številom pogodb v okviru teh razpisov EIDHR.

Poleg tega se kljub temu, da za razpise za zbiranje predlogov in javne razpise veljajo ista načela preglednosti, pravičnosti in enakosti obravnavanja, narava in zahteve postopkov javnega naročanja ter pogodb o nepovratnih sredstvih bistveno razlikujejo. Nepovratna sredstva običajno izključujejo možnost zaslužka in pomenijo, da je projekt popolnoma v lasti upravičenca, medtem ko javni razpisi omogočajo zaslužek in vključujejo popoln prenos rezultatov na Komisijo, vključno z lastniškimi pravicami. V vsakem primeru stroškovna učinkovitost izdatkov ni nujno povezana z vrsto izbranega postopka.

Ne nazadnje so v členu 101 finančne uredbe postopki javnega naročanja opredeljeni kot „proti plačilu pisno sklenjene pogodbe med enim ali več gospodarskimi subjekti ter enim ali več naročniki“. Ni jasno, kako bi bilo to na splošno lahko uporabno na področju človekovih pravic, na katerem je dejavnih malo gospodarskih subjektov.

38

Zgodovinsko gledano imajo organizacije z najbolj specifičnim strokovnim znanjem na področju boja proti mučenju, grdemu ravnanju in smrtni kazni sedež v Evropi (npr. v Londonu, Københavnu, Ženevi) in ZDA. Delujejo na svetovni ravni in imajo ključno vlogo pri zavzemanju za človekove pravice pri mednarodnih organih. Pri premislekih o stroškovni učinkovitosti je treba upoštevati tudi dodano vrednost in edinstveno strokovno znanje teh organizacij.

Glede na vrsto projektov, ki jih običajno financira EIDHR (krepitev zmogljivosti, izobraževanja, zavzemanje itd.), se znaten del sredstev celotnega proračuna pogosto nameni človeškim virom. Plače v Evropi ali v ZDA so dejansko veliko višje od plač v večini tretjih držav.

39

Posredni stroški, izračunani kot odstotek neposrednih upravičenih stroškov, so v predlogah pogodb v priročniku PRAG že dolgo ustaljena praksa. Določeni so v členu 14 splošnih pogojev pogodbe o nepovratnih sredstvih in ustrezajo stroškom, ki jih ni mogoče neposredno pripisati ukrepu. Ta opredelitev je pogosto dopolnjena s podrobnejšo razčlenitvijo stroškov v Prilogi III (proračun) pogodbe o nepovratnih sredstvih.

40

EIDHR deluje v občutljivih in zapletenih razmerah, v katerih je težko količinsko opredeliti vpliv, napredek pa je včasih počasen, zlasti v najtežjih primerih.

41

Te težave so resnične in so značilne za vsako dejavnost na področju človekovih pravic v tretjih državah. Glej tudi odgovore na odstavke 29, 32 in 43.

43

Na področju človekovih pravic glede na njegovo naravo rezultatov ni mogoče točno količinsko meriti. Glej odgovor na odstavek 41.

Če so cilji dobro opredeljeni, tudi če so skromni, in če jih projekt uspešno izpolnjuje, vpliv ni nujno omejen. Zlasti lahko razvoj metodologije za določen cilj znatno vpliva na prihodnje projekte in posledično na dolgoročni cilj projekta.

V okviru projektov, ki jih je preučilo Sodišče, je mogoče našteti mnogo primerov. En projekt v Demokratični republiki Kongo je bil osredotočen na ženske in otroke, ki so žrtve družinskega in spolnega nasilja. Nevladna organizacija je predlagala metodologijo, ki je predvidevala oblikovanje modela za trajnostno vzdrževanje prostorov za oskrbo, da se zagotovi pomoč preživelim žrtvam posilstva kot vrste grdega ravnanja – v skladu z mednarodnim pravom se grdo ravnanje enači z mučenjem. Če se projekt (ki se še vedno izvaja) izkaže za uspešnega, bo ta metodologija nato uporabljena na drugih področjih, njen učinek pa bi se lahko pomnožil.

Ne nazadnje Sodišče izpostavlja primer projekta v Gruziji, ki je bil osredotočen na zelo majhno skupino: pripornike v vojski. Ta projekt kaže, da ima preprečevanje izredno pozitiven vpliv, tudi če to navzven ni takoj vidno. Glede dolgoročnih rezultatov je projekt prvič omogočil, da je civilna družba spremljala vojaške zapore in posredno podprla informirano odločitev gruzijske vlade, da se v okviru Urada državnega pravobranilca vzpostavi nacionalno preventivno spremljanje.

44

Izid pravne podpore je vedno negotov. Kljub temu je imelo majhno število zadev, kjer je bilo mogoče doseči pozitiven izid s podporo EIDHR, vpliv velik in so pomenile precedens. Poleg tega vpliv ne bi smel biti omejen na izid posameznih zadev ali odločitev Sodišča, ampak bi moral vključevati vse vmesne korake, ki so lahko strateškega pomena pri drugih zadevah in jih je treba vrednotiti z dolgoročnega vidika.

Glej odgovore na odstavke 43 in 45.

45

Projekti, ki se financirajo v okviru programa EIDHR, zagotavljajo trajnostne rezultate in so stroškovno učinkoviti. Vsebina teh projektov je pogosto politično zelo občutljiva, zato zanje niso na voljo kazalniki, ki jih je mogoče preprosto meriti, kot so na primer pri projektih gradnje cest. Poleg tega so pobude na področju človekovih pravic po naravi odvisne od političnih in pravnih razmer, za katere noben donator ne more pričakovati, da bi jih lahko nadzoroval. To, da se najnujnejši ukrepi izvajajo v najtežjih razmerah, je pogosto naravno protislovje na področju človekovih pravic. Boj proti smrtni kazni in mučenju je poleg tega dolgotrajen postopek. Zaradi narave takih projektov in občutljivih razmer, v katerih instrument deluje, Komisija priznava, da je vpliv težko količinsko opredeliti. Pomembno je, da se v takih razmerah ohrani delovanje v skladu s cilji in svetovnim obsegom EIDHR.

Področja človekovih pravic glede na njegovo naravo poleg tega ni mogoče točno količinsko meriti.

V skladu s pristopom od spodaj navzgor morebitni upravičenci opredelijo cilje, geografski obseg dejavnosti in končne upravičence predlaganih projektov v skladu s svojo (upravno, operativno in geografsko) zmogljivostjo in strategijo. Zato so lahko dejavnosti, ki jih predlagajo prosilci, dejansko preveč ambiciozno zastavljene in morda nimajo želenega vpliva.

45 (a)

Čeprav ruska, beloruska in tadžikistanska vlada niso pokazale nobenega namena, da bi ratificirale neobvezni protokol h konvenciji proti mučenju, to še ne pomeni, da se v teh državah ne bi smele izvajati dejavnosti, namenjene ratifikaciji v prihodnosti. V Tadžikistanu so na primer projektne dejavnosti prispevale k temu, da je varuh človekovih pravic prvič obiskal zapor in konec leta 2013 ustanovil delovno skupino za spremljanje centrov za pridržanje, ki vključuje predstavnike civilne družbe in zaporniško osebje. V Belorusiji so bile s projektom podprte nevladne organizacije za boj proti mučenju, ki so začele spremljati centre za pridržanje pred sojenjem. V Rusiji je projekt ruskim nevladnim organizacijam zagotovil novo orodje, da se lahko zavzemajo za človekove pravice pri organih.

45 (b)

Boj proti mučenju in odprava smrtne kazni sta dolgoročna procesa. Napredek in izboljšave so pogosto počasni in ne sovpadajo nujno z omejenim trajanjem pogodb. Pri ugotavljanju doseženih rezultatov, kot je na primer ratifikacija konvencije proti mučenju ali moratorij na smrtno kazen, imajo pomembno vlogo tudi politične razmere. Pri tem opažanju se Evropsko računsko sodišče sklicuje na projekt, ki se izvaja v zelo zahtevnih in občutljivih razmerah (Bližnji vzhod in severna Afrika, vzhodna Afrika, Rusija, srednja Azija, Belorusija), v katerih je napredek dejansko zelo počasen.

45 (c)

Projekt je bil prvi primer posredovanja, ko so nevladne organizacije dobile dovoljenje za spremljanje vojaških zaporov. Glej odgovor na odstavek 43 o vplivu projekta v Gruziji.

45 (d)

Glede na končno poročilo so bile vse dejavnosti uspešno zaključene, vendar vpliv morda res ni dosegel ravni, ki jo je organizacija pred tem pričakovala, kar na tem področju ni redko.

45(e)

Glede na naravo projektov EIDHR in občutljivost razmer, v katerih se izvajajo, je vpliv pogosto težko količinsko opredeliti, napredek pa je včasih počasen, zlasti v najtežjih primerih, kot je Kitajska. Pomembno je, da se v takih razmerah dejavnosti še naprej izvajajo v skladu s cilji in svetovnim obsegom EIDHR.

45(f)

Glej odgovor na odstavek 45(e).

46

Glej odgovor na odstavek 45.

46(a)

V Afriki je treba vpliv projekta meriti srednje- do dolgoročno. Ocenjen bo s spremljanjem ravni skladnosti (poročanje, nadaljnja prilagoditev na domače razmere) in učinkovitosti izvajanja (razvoj sodne prakse, dostop do centrov za pridržanje, odškodnine in zmanjšanje primerov mučenja) ratificiranih mednarodnih instrumentov in nacionalne zakonodaje za preprečevanje mučenja in boj proti njemu v vsaki ciljni državi.

46(b)

Zaradi pomanjkanja ustrezno obdelanih informacij upravičenca do nepovratnih sredstev je vpliv projekta na Kitajskem težko meriti. Delegacija je prejela konkretne elemente, ki kažejo, da bo projekt akterja, ki dobro in dolgo sodeluje pri reformi politike na Kitajskem, verjetno uspel. Hkrati projekt vodi vpliven profesor, ki je s svojim strokovnim znanjem prispeval k spremembam kazenskega prava, ki se trenutno pregleduje; te spremembe naj bi nadalje zmanjšale število zločinov, ki se kaznujejo s smrtno kaznijo.

Glej tudi odgovor na odstavek 29(a).

47(a)

Glej odgovor na odstavek 29(a).

Okvir 6

Komisija podpira opažanje Evropskega računskega sodišča glede pozitivnih rezultatov boja proti smrtni kazni v ZDA v okviru EIDHR.

Primer pozitivnega vpliva EIDHR je moratorij na smrtno kazen, ki ga je nedavno uvedel guverner zvezne države Pensilvanije in je privedel do takojšnje dodelitve začasnega odloga usmrtitve zapornika Terrenca Williamsa in 186 drugih posameznikov, ki čakajo na izvršitev smrtne kazni v Pensilvaniji.

Glej povezavo do memoranduma guvernerja Toma Wolfa, ki poudarja pomembno vlogo poročila ameriške odvetniške zbornice (financirano prek EIDHR). http://www.ydr.com/politics/ci_27523525/gov-tom-wolf-issues-death-penalty-moratorium

Eden odločilnih argumentov, ki jih je guverner izpostavil v svoji odločitvi, je ocena smrtne kazni v Pensilvaniji, ki jo je opravila ameriška odvetniška zbornica.

51

Evropska unija je med zelo redkimi donatorji, ki finančno podpirajo boj proti mučenju in odpravo smrtne kazni. Pogosto je edini donator. Partnerske organizacije so zato zelo odvisne od podpore EIDHR. Evropska komisija skuša to ublažiti tako, da jim v okviru projektov EIDHR omogoča, da najamejo osebje za pridobivanje sredstev, Komisija pa sodeluje tudi z nekaterimi drugimi donatorji na tem področju (na primer s Prostovoljnim skladom OZN za pomoč žrtvam mučenja in projektno skupino držav članic EU), da bi zagotovila čim boljše sodelovanje in skladnost.

Poleg tega je neizogibno protislovje, da finančne neodvisnosti nevladnih organizacij, ki delujejo na področju človekovih pravic, po definiciji ni mogoče zagotoviti z nenehnim ali povečanim financiranjem s strani Komisije. Tega zapletenega vprašanja ni mogoče rešiti s povečanim financiranjem EU.

52

Glej odgovor na odstavek 51.

53 (a)

Glej odgovor na odstavek 51.

Zaključki in priporočila

54

Ukrepe v zvezi s človekovimi pravicami je zaradi njihove narave težko oceniti in so posebno občutljivi na politične spremembe v ciljnih državah. Ukrepi proti mučenju in smrtni kazni so po naravi še občutljivejši od drugih projektov na področju človekovih pravic. V tem okviru so bila sredstva EIDHR dobro uporabljena, pri čemer se je znatno prizadevalo, da se doseže občutljivo ravnotežje med širokim dosegom (svetovni razpisi EIDHR so zelo uspešni v smislu privabljanja veliko prosilcev z vsega sveta) in strogim upravljanjem sredstev. Komisija namerava nadaljevati prizadevanja za krepitev vloge EIDHR kot ključnega instrumenta politik EU na področju človekovih pravic v tujini.

Priporočilo 1 – Skromne vire je treba bolje ciljno usmeriti

Komisija delno sprejema to priporočilo. Komisija se strinja, da je treba financiranje iz EIDHR osredotočiti na najpomembnejša vprašanja, saj so svetovni razpisi za zbiranje predlogov, kot je na primer svetovni razpis EIDHR za leto 2015, v okviru tega instrumenta vse ožje usmerjeni.

V skladu s pristopom od spodaj navzgor bo Komisija še naprej zagotavljala občutljivo ravnotežje med prednostnimi nalogami EU na področju človekovih pravic, ustreznostjo projektov ter zmogljivostjo in odgovornostjo partnerskih organizacij civilne družbe.

Zaradi narave dejavnosti EIDHR, ki se pogosto izvajajo v zelo težkih razmerah, Komisija zavrača priporočilo za ožjo geografsko usmerjenost in bo še naprej uporabljala nepredpisujoč pristop, ki ni osredotočen na vpliv in specifičen seznam držav.

55

Bistveno je, da projekti na področju človekovih pravic ter zlasti v zvezi z mučenjem in smrtno kaznijo ustrezno odražajo prednostne naloge in načine, ki jih določajo tisti, ki bolje poznajo razmere na terenu. V dialogih se pogosto razpravlja o financiranju projektov in njihovih ciljih. Vendar morajo biti dnevni redi vsakič osredotočeni na nekaj prednostnih nalog. Te prednostne naloge se določijo v posvetovanju med ESZD in službami Komisije, delegacijo in državo partnerico. Poleg tega veliko financiranih ukrepov izpodbija ukoreninjene državne prakse in so zato države partnerice do njih kritične ali pa so ti ukrepi svetovne, nadnacionalne narave, zaradi česar tradicionalna podpora razvoju ali dialog z državami partnericami nista mogoča.

Zaradi velikega števila prosilcev v okviru svetovnih razpisov EIDHR in glede na to, da trenutni pravni okvir za nepovratna sredstva ne predvideva te možnosti, ter ob upoštevanju splošnih načel pravičnega in enakega obravnavanja ter načela preglednosti se Komisija s prosilci ne namerava pogajati o vsebini vlog o nepovratnih sredstvih pred podpisom pogodbe.

Priporočilo 2

Komisija sprejema to priporočilo.

Odvisno od lokalnih okoliščin (splošne politične razmere, možnost razprav o zavzemanju za človekove pravice) in v dogovoru z vodji misij EU se lahko glavne prednostne naloge lokalne strategije za človekove pravice za posamezne države javno objavijo. Sporočanju pa se je treba izogibati, če se oceni, da bi to škodilo izvajanju strategije. To ne preprečuje skladnosti prednostnih nalog z razvojno pomočjo.

Komisija je začela izvajati pristop, ki temelji na človekovih pravicah, in ga bo nadaljevala. Za podrobnejše informacije o izvajanju pristopa, ki temelji na človekovih pravicah, glej odgovor na odstavek 20.

Priporočilo 3

Komisija delno sprejema to priporočilo. Standardizirane razpredelnice in smernice za ocenjevalce so bile spremenjene leta 2013, zato jih Komisija v bližnji prihodnosti ne namerava spreminjati. Vendar Komisija stalno ocenjuje svoje postopke, da bi se izboljšali, zlasti v zvezi z razpisi za zbiranje predlogov.

Komisija ima kljub zelo velikemu številu prejetih vlog stroge standarde glede razpisov EIDHR za zbiranje predlogov (v to revizijo je bilo vključenih skupno 1 193 vlog za razpise za zbiranje predlogov v okviru EIDHR). Skladnost in doslednost postopka vrednotenja sta že zagotovljeni prek javnih in podrobnih pooblastil ter smernic za ocenjevalce vlog za nepovratna sredstva. Merila za dodelitev so jasna in dosledno jih ocenjujejo zunanji strokovnjaki, smernice pa jasno določajo, kdaj se vloge ponovno ocenijo. Glej tudi odgovor na odstavek 23.

Priporočilo 4

Komisija ne sprejema tega priporočila.

Trenutna pravila omogočajo, da se pred podpisom pogodbe opravijo samo nebistvene spremembe vlog o dodelitvi nepovratnih sredstev. Zaradi tega so se lahko v nekaterih primerih iz začetnega proračuna črtali neupravičeni ali pretirani izdatki.

Vendar Komisija ne more začeti ponovnega pogajanja s prosilci o zasnovi projekta pred podpisom pogodbe zaradi velikega števila prosilcev v okviru svetovnih razpisov EIDHR, glede na to, da sedanji pravni okvir za nepovratna sredstva ne predvideva te možnosti, ter ob upoštevanju splošnih načel pravičnega in enakega obravnavanja ter načela preglednosti.

V skladu s členom 204(5) pravil uporabe lahko odbor za vrednotenje oblikuje nekatera priporočila, ki jih bo nato odredbodajalec upošteval pri sklepanju pogodbe.

56

Kot je v celoti navedeno v odgovorih na odstavka 29 in 45, je merjenje vpliva na področju človekovih pravic za razliko od nekaterih drugih področij razvojne pomoči še posebej težko opraviti. Napredek na področju človekovih pravic je dinamičen proces, pri katerem lahko tudi projekt navidezno omejene narave odločilno prispeva k odpravi smrtne kazni v Pensilvaniji, kot je razvidno iz odgovora na okvir 6 tega poročila. Težavnost merjenja neposrednega vpliva posameznega projekta na področju človekovih pravic se verjetno ne bo bistveno spremenila, tudi če se uvedejo novi sistemi za merjenje vpliva.

Vprašanja finančne neodvisnosti, ki je za organizacije na področju človekovih pravic, zlasti za tiste zunaj EU, bistvenega pomena, ni mogoče rešiti z večjo odvisnostjo od dolgoročnega financiranja s strani Komisije. Zato je Komisija v nekaterih primerih sprejela, da se v proračune projektov vključijo prizadevanja za zbiranje sredstev.

Priporočilo 5

Komisija delno sprejema to priporočilo.

Ob upoštevanju težavnih političnih razmer, v katerih se izvajajo projekti EIDHR, bi bil poenostavljeni logični okvir za organizacije civilne družbe koristen.

V skladu s pristopom od spodaj navzgor, ki se uporablja za EIDHR, bi morali cilje in izhodišča opredeliti prosilci sami. Upoštevati je treba tudi različne zmogljivosti organizacij civilne družbe. Vendar je treba pri vsakršnem merjenju vpliva projektov na področju človekovih pravic nujno upoštevati zelo specifične razmere, v katerih se izvajajo projekti EIDHR, poleg tega pa so ukrepi v zvezi z mučenjem in smrtno kaznijo najbolj potrebni v državah in regijah, kjer ni mogoče pričakovati neposrednega napredka v zvezi s temi vprašanji. Upoštevati je treba tudi, da je vprašanja na področju človekovih pravic težko količinsko opredeliti. Komisija zato posebnih ciljev in izhodišč ne obravnava kot orodij, ki bi se lahko uporabila v teh specifičnih razmerah.

Komisija si poleg tega že prizadeva izboljšati oceno vpliva pri projektih na področju človekovih pravic.

Priporočilo 6

Komisija ne sprejema tega priporočila.

Za Komisijo je finančna neodvisnost organizacij civilne družbe, ki delujejo na področju človekovih pravic, pomembna, zato je sprejela, da v upravičenih primerih financira osebje nevladnih organizacij, ki obravnava vprašanja glede zbiranja sredstev. Finančna neodvisnost se zagotavlja tudi z zahtevo po sofinanciranju, vendar bi nadaljnja krepitev te zahteve zaradi pomanjkanja drugih virov financiranja lahko ogrozila veliko ukrepov. Finančna neodvisnost pomeni tudi, da se upravičenci do nepovratnih sredstev ne bi smeli zanašati na Komisijo kot edini vir financiranja niti na to, da jim bodo redno dodeljene pogodbe o nepovratnih sredstvih ne glede na vsebino njihovih projektov. To še zlasti drži, ker dodeljevanje nepovratnih sredstev praviloma temelji na zelo konkurenčnem postopku razpisov za zbiranje predlogov. Upravičenci, ki so uspešni pri izvajanju svojih projektov, so običajno uspešni tudi v postopku dodeljevanja nepovratnih sredstev.

Sodelovanje z donatorji je dejansko pomembno v fazi načrtovanja, ne pa tudi v fazi javnih razpisov za zbiranje predlogov in Komisija ne razume, kako bi lahko sedanji pravni okvir v tej fazi omogočal posredovanje tretjih strani.

QJ-AB-15-009-SL-E    ISSN 1977-5784

EU se odločno zavzema za preprečevanje in izkoreninjenje vseh oblik mučenja in drugega grdega ravnanja ter za odpravo smrtne kazni po vsem svetu. Sodišče je ocenilo uspešnost evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice, ki organizacijam civilne družbe zagotavlja nepovratna sredstva za izvajanje projektov, v okviru katerih se ti cilji uresničujejo.
Sodišče je prišlo do zaključka, da je bila zagotovljena podpora le delno uspešna. Komisija je sicer ustrezno ocenila potrebe, vendar financiranja ni optimalno usmerila. Zaradi tega in zaradi neugodnih političnih razmer skupni učinek financiranih projektov ni bil optimalen. Sodišče izreka Komisiji več priporočil, ki se nanašajo na izbiro projektnih projektov, usklajevanje z drugimi prizadevanji EU, okvir za merjenje smotrnosti poslovanja ter trajnost organizacij upravičenk.