EUROPEISKA REVISIONSRÄTTEN

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tfn. +352 4398-1

E-post: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

En stor mängd övrig information om Europeiska unionen är tillgänglig på internet via Europa-servern (http://europa.eu).

Luxemburg: Europeiska unionens publikationsbyrå, 2015

Print | ISBN 978-92-872-2627-3 | ISSN 1831-0990 | doi:10.2865/475960 | QJ-AB-15-009-SV-C
PDF | ISBN 978-92-872-2638-9 | ISSN 1977-5830 | doi:10.2865/289520 | QJ-AB-15-009-SV-N
EPUB | ISBN 978-92-872-2665-5 | ISSN 1977-5830 | doi:10.2865/533004 | QJ-AB-15-009-SV-E

© Europeiska unionen, 2015

Kopiering tillåten med angivande av källan.

HUR HITTAR MAN EU:S PUBLIKATIONER?

Gratispublikationer

•Ett enskilt exemplar
genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

•Flera exemplar/affischer/kartor
hos Europeiska unionens representationer (http://ec.europa.eu/represent_sv.htm),
hos delegationer i länder utanför EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_sv.htm),
genom att kontakta nätverket Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_sv.htm)
eller ringa 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratis inom hela EU) (*).

(*)Varken informationen eller samtalen kostar i regel något (men vissa operatörer, telefonkiosker och hotell kan ta betalt för samtalen).

Avgiftsbelagda publikationer

•Genom EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

SV
2015

nr 09

Särskild rapport

EU:s stöd till kampen
mot tortyr och till
avskaffandet av
dödsstraff

(i enlighet med artikel 287.4 andra stycket i EUF-fördraget)

Granskningsteam

I våra särskilda rapporter redovisar vi resultatet av våra effektivitets- och regelefterlevnadsrevisioner av särskilda budgetområden eller förvaltningsteman. Vi väljer ut och utformar granskningsuppgifterna så att de ska få största möjliga effekt och bedömer riskerna när det gäller resultat eller regelefterlevnad, storleken på de aktuella inkomsterna eller utgifterna, framtida utveckling och politiskt intresse och allmänintresse.

Denna effektivitetsrevision utfördes av revisionsavdelning III – under ledning av revisionsrättens ledamot Karel Pinxten – som är specialiserad på utgiftsområdet externa åtgärder. Revisionen leddes av ledamoten Klaus-Heiner Lehne, med stöd av attachén vid hans kansli Thomas Arntz, enhetschef Sabine Hiernaux-Fritsch, granskningsledare Werner Vlasselaer och revisorerna Kim Hublé och Athanasios Tsamis.

Från vänster till höger: S. Hiernaux-Fritsch, T. Arntz, K.-H. Lehne, A. Tsamis, K. Hublé, W. Vlasselaer.

Innehåll

Förkortningar

Sammanfattning

Inledning

Förekomst av tortyr och dödsstraff

EU:s åtagande om att bekämpa tortyr och dödsstraff

Revisionens inriktning och omfattning samt revisionsmetod

Iakttagelser

Trots tillfredsställande behovsbedömningar var kommissionens inriktning på finansieringen inte optimal

Landstrategierna för mänskliga rättigheter beaktades inte tillräckligt vid fördelningen av medel, och samordningen med andra EU-insatser var bristfällig

Processen för att välja ut projekt dokumenterades väl men var inte tillräckligt rigorös

Den efterfrågestyrda strategin garanterade att de stödmottagande organisationerna hade tillräckliga expertkunskaper och tillräckligt egenansvar för åtgärderna men den hade också nackdelar

Projekten genomfördes som planerat men EIDMR-finansieringens övergripande inverkan är begränsad

Projektverksamheterna genomfördes i regel som planerat

EIDMR-finansieringens effekt begränsades av att det blygsamma ekonomiska bidraget från EIDMR var utspritt på alltför många områden och i vissa lägen av att de politiska förhållandena var ogynnsamma

Projektresultaten är hållbara men bidragen medförde inte att det civila samhällets organisationer blev mer självförsörjande

Slutsatser och rekommendationer

Bilaga I | — | Dödsstraffet i Afrika
Bilaga II | — | Dödsstraffet i Asien
Bilaga III | — | Dödsstraffet i Latinamerika
Bilaga IV | — | Dödsstraffet i Förenta staterna
Bilaga V | — | Globala ansökningsomgångar 2007–2013
Bilaga VI | — | Projekt avseende vilka revisionsrättens revisorer gick igenom kommissionens bedömning av projektbeskrivningar och fullständiga förslag
Bilaga VII | — | Granskade bidrag

Kommissionens och Europeiska utrikestjänstens svar

Förkortningar

Cohom: rådets arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna

EEAS: Europeiska utrikestjänsten

EIDMR: europeiskt instrument för demokrati och mänskliga rättigheter

FN: Förenta nationerna

GD Utveckling: generaldirektoratet för utveckling och samarbete och samarbete

OPCAT: det fakultativa protokollet till konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning

Sammanfattning

I

Det internationella samfundet har gjort många insatser för att utrota tortyr och annan misshandel. Trots det förekommer fortfarande tortyr och annan misshandel, och straffrihet för förövarna är fortfarande en realitet i många länder i världen. 58 länder tillämpar fortfarande dödsstraff. Varje år genomförs mer än 5 000 avrättningar.

II

EU är djupt engagerat i kampen för att förhindra och utrota alla former av tortyr och annan misshandel och avskaffa dödsstraffet i hela världen. För att uppnå de målen har EU tagit en lång rad olika diplomatiska initiativ, till exempel bilaterala överenskommelser, politiska dialoger och deltagande i multilaterala forum. Vidare anser EU att framsteg i fråga om de mänskliga rättigheterna är ett nödvändigt villkor för utvecklingssamarbetet och finansierar projekt som arbetar med de frågorna. Det instrument som främst används är det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDMR), som ger bidrag till organisationer i det civila samhället så att de kan genomföra projekt. Under perioden 2007–2013 fördelade kommissionen 183 EIDMR-bidrag för totalt 100,9 miljoner euro till projekt som gällde kampen mot tortyr och dödsstraff.

III

Vi bedömde hur ändamålsenligt EIDMR verkade för att förhindra tortyr, rehabilitera tortyroffer och avskaffa dödsstraffet. Vi koncentrerade oss på hur finansieringen fördelades och undersökte om hållbara resultat uppnåddes. Granskningsarbetet bestod i analyser, intervjuer med personal vid kommissionen, Europeiska utrikestjänsten och stödmottagande organisationer och även en detaljgranskning av ett urval av 31 projekt. Det innebar att vi besökte London, Demokratiska republiken Kongo, Georgien och Sydafrika och gjorde en skrivbordsgranskning av projekt i Kina och Förenta staterna.

IV

Vi drar slutsatsen att EIDMR:s stöd till kampen mot tortyr, rehabiliteringen av tortyroffer och avskaffandet av dödsstraffet var endast delvis ändamålsenligt.

V

Kommissionen fastställer prioriteringarna avseende de mänskliga rättigheterna på ett tillfredsställande sätt för varje partnerland. Trots att finansieringen i regel fördelades väl tar kommissionen ofta inte tillräcklig hänsyn till dessa prioriteringar. Vidare är de finansierade projekten ofta dåligt samordnade med andra EU-insatser, som traditionellt utvecklingsstöd och dialoger med partnerlandet. Den efterfrågestyrda strategin för att finansiera projekten garanterade att projekten i allmänhet genomfördes av motiverade organisationer i det civila samhället med goda expertkunskaper. Projekturvalet dokumenterades väl men var inte tillräckligt rigoröst. När brister i de utvalda projekten konstaterades förbättrade man inte projektutformningen i enlighet med dem.

VI

Projektverksamheterna har genomförts som planerat och är i regel kostnadseffektiva. De resultat som uppnåtts genom bidragen är hållbara. De system som används för att mäta effekter är dock ganska bristfälliga eftersom projektens logiska ramar är otydliga, de saknar väl definierade riktmärken och mål och en konsekvent metod för projektutvärderingar. När projekten ger direkt stöd till offer är effekten märkbar, om än begränsad till relativt små målgrupper. Effekten av andra projekt som i regel försöker få till stånd rättsliga eller politiska reformer begränsas av det faktum att framsteg också hänger på många andra faktorer och politiska förhållanden som inte alltid var gynnsamma. De uppnådda resultaten har goda utsikter att bli hållbara. De organisationer i det civila samhället som får stöd är dock fortfarande starkt beroende av ekonomiskt stöd.

VII

Vi lämnar en rad rekommendationer till kommissionen som är avsedda att förbättra stödet till kampen mot tortyr och dödsstraff. Rekommendationerna gäller inriktningen på de ekonomiska resurserna, samordningen med andra EU-insatser, urval och förbättringar av projektförslag, ramen för resultatmätning och de stödmottagande organisationernas hållbarhet.

Inledning

Förekomst av tortyr och dödsstraff

01

I den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna¹ anges att ingen får utsättas för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning². I FN:s konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning³, som undertecknades 1984, definieras tortyr (se ruta 1) och anges regler för hur staters kamp mot tortyr kan bli effektivare. I slutet av 2014 hade 156 stater undertecknat och ratificerat konventionen medan tio stater hade undertecknat men ännu inte ratificerat den.

02

Syftet med det fakultativa protokollet till konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning⁵ (OPCAT) är att inrätta ett system så att oberoende internationella och nationella organ kan göra regelbundna besök i häkten och fängelser och på så sätt förhindra tortyr. I slutet av 2014 hade 76 stater undertecknat och ratificerat OPCAT medan 19 stater hade undertecknat men ännu inte ratificerat det. Att få fler stater att ratificera OPCAT är fortfarande en stor utmaning.

03

Trots det internationella samfundets insatser förekommer fortfarande tortyr, och straffrihet för förövarna av tortyr är alltjämt en realitet i många länder. I rapporter på senare tid från internationella organisationer i det civila samhället⁶ tar man upp förekomsten av tortyr och misshandel i 131 länder i världen. Det innebär att viktiga utmaningar kvarstår när det gäller att förhindra tortyr och rehabilitera tortyroffer.

Ruta 1

Definition av tortyr

Med begreppet tortyr avses varje handling genom vilken allvarlig smärta eller svårt lidande, fysiskt eller psykiskt, medvetet tillfogas någon antingen för sådana syften som att erhålla information eller en bekännelse av honom eller en tredje person, att straffa honom för en gärning som han eller en tredje person har begått eller misstänks ha begått eller att hota eller tvinga honom eller en tredje person eller också av något skäl som har sin grund i någon form av diskriminering, under förutsättning att smärtan eller lidandet åsamkas av eller på anstiftan eller med samtycke eller medgivande av en offentlig tjänsteman eller någon annan person som handlar såsom företrädare för det allmänna⁴.

04

140 länder i världen har avskaffat dödsstraffet⁷ medan 58 länder fortfarande tillämpar det (se bilagorna I-IV). Under perioden 2007–2014 avrättades sammanlagt i genomsnitt mer än 5 000 personer per år i 37 länder⁸. Mer än 83 % av avrättningarna ägde rum i Kina, mer än 13 % i Iran, Irak, Nordkorea och Saudiarabien och cirka 3 % i andra länder. Vid utgången av 2014 hade mer än 19 000 människor i världen dömts till döden.

EU:s åtagande om att bekämpa tortyr och dödsstraff

05

Att utrota alla former av tortyr och annan misshandel⁹ och avskaffa dödsstraffet är prioriteringar i EU:s politik för de mänskliga rättigheterna. EU:s starka engagemang grundas på Europeiska unionens fördrag¹⁰ och avspeglas i den strategiska ramen och handlingsplanen för mänskliga rättigheter och demokrati¹¹ och i EU:s riktlinjer (se ruta 2).

06

För att uppnå målen för sin politik för de mänskliga rättigheterna bedriver EU en rad olika diplomatiska verksamheter. Partnerskaps- och samarbetsavtal med länder utanför EU innehåller en klausul om mänskliga rättigheter som är avsedd att få länderna att uppfylla människorättsnormerna. Om de inte gör det kan EU vidta olika åtgärder, till exempel minska eller avbryta samarbetet¹². EU tar också upp frågor om mänskliga rättigheter i sina politiska dialoger med partnerländer eller regionala organisationer. Vidare deltar EU i särskilda dialoger om mänskliga rättigheter och i samråd med för närvarande 41 länder utanför EU och verkar för mänskliga rättigheter via sitt deltagande i multilaterala forum¹³. Diplomatiska åtgärder (som är konfidentiella) och förklaringar (som är offentliga) riktade till myndigheter i länder utanför EU är också viktiga sätt för EU att utöva diplomatiska påtryckningar.

Ruta 2

EU:s riktlinjer

I EU:s riktlinjer om mänskliga rättigheter lämnas praktiska anvisningar till både EU-institutionerna och medlemsstaterna för hur EU:s politik för de mänskliga rättigheterna ska genomföras. EU har sammanlagt elva riktlinjer som omfattar en lång rad frågor. De fastställs av rådets arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna (Cohom), godkänns av Ständiga representanternas kommitté och antas av rådet. EU:s riktlinjer är inte rättsligt bindande men utgör en stark politisk signal om unionens prioriteringar i fråga om de mänskliga rättigheterna.

07

Den 25 juni 2012 utsåg rådet en särskild EU-representant med ansvar att se till att EU:s politik för de mänskliga rättigheterna är konsekvent, ändamålsenlig och synlig efter det att EU:s strategiska ram och handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati hade antagits. Vidare ska representanten bidra internt till att den strategiska ramen och handlingsplanen för mänskliga rättigheter och demokrati och andra instrument, till exempel EU:s riktlinjer för mänskliga rättigheter, genomförs. Den särskilda representanten ska också stärka dialogen om mänskliga rättigheter med regeringar i länder utanför EU, internationella och regionala organisationer och civilsamhället.

08

Utöver dessa verksamheter verkar EU för de mänskliga rättigheterna och ser framsteg på områdena mänskliga rättigheter, goda styrelseformer och demokrati som ett nödvändigt villkor för sitt utvecklingssamarbete. År 2012 beslutade rådet att införa ett människorättsbaserat synsätt i utvecklingssamarbetet och se till att EU förstärker sina insatser för att bistå partnerländerna att fullgöra sina internationella skyldigheter i fråga om mänskliga rättigheter¹⁴. EU kommer att göra det genom att införliva principerna om mänskliga rättigheter i alla sina operativa utvecklingsverksamheter.

09

EU finansierar dessutom projekt som uteslutande arbetar med att främja de mänskliga rättigheterna. Det huvudsakliga instrumentet för att verka för att förhindra tortyr, rehabilitera tortyroffer och avskaffa dödsstraffet är det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDMR), som kompletterar de geografiska instrumenten. Det infördes 2006 och ger stöd till främjandet av demokrati och mänskliga rättigheter i länder utanför EU¹⁵.

10

EIDMR fick en total budget på 1,1 miljard euro som skulle täcka alla EU:s mål för mänskliga rättigheter för perioden 2007–2013. Merparten av EIDMR:s finansiering betalas ut i form av bidrag som organisationer i det civila samhället får för att genomföra projekt. Bidragen förutsätter i princip medfinansiering eftersom de endast finansierar högst 80 % av projektutgifterna¹⁶. EIDMR verkar över hela världen, däribland i många industriländer, och möjliggör finansiering utan bilateralt samtycke eftersom det inte behövs något statligt godkännande i det land där projekten genomförs. EIDMR:s utgifter för kampen mot tortyr¹⁷ och dödsstraff uppgick till 100 miljoner euro för perioden 2007–2013 (se tabell 1). Antalet kontrakt som ingicks under den perioden visas i tabell 2. De flesta av projekten gäller kampanjer för att öka medvetenheten, opinionsbildande verksamhet, övervakningsmetoder, förebyggande åtgärder, juridiskt stöd till tortyroffer och dödsdömda personer eller behandling och rehabilitering av offer.

Tabell 1

EIDMR:s utgifter beträffande tortyr och dödsstraff per kontinent, 2007–2013

(euro)
Tortyr | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | TOTALT
Afrika | 0 | 3 967 906 | 456 120 | 4 248 938 | 2 192 122 | 514 511 | 3 844 082 | 15 223 679
Amerika | 0 | 2 226 820 | 388 122 | 1 178 945 | 758 097 | 0 | 2 530 910 | 7 082 894
Asien | 36 465 | 10 281 020 | 613 754 | 2 366 367 | 1 936 457 | 0 | 11 242 841 | 26 476 904
Europa | 0 | 2 956 958 | 235 093 | 2 661 831 | 2 830 007 | 100 000 | 787 065 | 9 570 954
Flera kontinenter | 0 | 6 175 025 | 0 | 10 800 143 | 1 499 207 | 0 | 6 734 343 | 25 208 718
TOTALT | 36 465 | 25 607 729 | 1 693 089 | 21 256 224 | 9 215 890 | 614 511 | 25 139 241 | 83 563 149
Dödsstraff | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | TOTALT
Afrika | 0 | 0 | 76 863 | 285 000 | 734 333 | 0 | 0 | 1 096 196
Amerika | 0 | 0 | 1 581 610 | 290 859 | 0 | 1 345 046 | 0 | 3 217 515
Asien | 0 | 0 | 722 028 | 731 761 | 1 416 450 | 2 009 842 | 0 | 4 880 081
Europa | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 200 074 | 0 | 200 074
Flera kontinenter | 0 | 0 | 4 067 552 | 657 674 | 0 | 3 263 246 | 0 | 7 988 472
TOTALT | 0 | 0 | 6 448 053 | 1 965 294 | 2 150 783 | 6 818 208 | 0 | 17 382 338

Källa: Europeiska kommissionen.

Tabell 2

EIDMR: antal kontrakt beträffande tortyr och dödsstraff per kontinent, 2007–2013

(euro)
Tortyr | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | TOTALT
Afrika | 0 | 7 | 4 | 5 | 4 | 3 | 6 | 29
Amerika | 0 | 7 | 3 | 3 | 6 | 0 | 4 | 23
Asien | 1 | 19 | 5 | 5 | 4 | 0 | 18 | 52
Europa | 0 | 7 | 2 | 4 | 6 | 1 | 3 | 23
Flera kontinenter | 0 | 6 | 0 | 10 | 1 | 0 | 6 | 23
TOTALT | 1 | 46 | 14 | 27 | 21 | 4 | 37 | 150
Dödsstraff | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | TOTALT
Afrika | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | 3
Amerika | 0 | 0 | 4 | 2 | 0 | 2 | 0 | 8
Asien | 0 | 0 | 2 | 2 | 2 | 3 | 0 | 9
Europa | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1
Flera kontinenter | 0 | 0 | 7 | 1 | 0 | 4 | 0 | 12
TOTALT | 0 | 0 | 14 | 6 | 3 | 10 | 0 | 33

Källa: Europeiska kommissionen.

1Antogs av FN:s generalförsamling den 10 december 1948.

2Artikel 5.

3Konventionen antogs och bereddes för undertecknande, ratificering och anslutning genom generalförsamlingens resolution nr 39/46 av den 10 december 1984 och trädde i kraft den 26 juni 1987.

4Det språkbruk som används när det gäller en offentlig tjänstemans samtycke eller medgivande utvidgar statens skyldigheter till att även omfatta den privata sfären och ska tolkas som att detta även inbegriper en stat som misslyckas med att skydda personer inom dess jurisdiktion mot tortyr och misshandel som begås av privatpersoner.

5Antogs av FN:s generalförsamling den 18 december 2002 och trädde i kraft den 22 juni 2006.

6Amnesty International, rapport 2014/2015 The State of the World’s Human Rights (tillståndet för de mänskliga rättigheterna i världen), och Human Rights Watch, World report 2015 (Events 2014).

7I lagstiftningen eller i praktiken. Sju av dessa länder har avskaffat dödsstraffet endast för ”vanliga” brott i motsats till ”exceptionella” brott, som brott enligt militärlagstiftningen eller brott som begåtts under exceptionella omständigheter.

8Källa: Amnesty International. Uppgifterna är uppskattningar eftersom flera länder inte publicerar officiella uppgifter.

9För enkelhetens skull använder vi i fortsättningen enbart tortyr för tortyr och annan misshandel.

10Artiklarna 2, 3, 6 och 21 i EU-fördraget och artikel 205 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

11Antogs av rådet den 25 juni 2012.

12När det gäller länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet fastställer Cotonouavtalet ömsesidiga skyldigheter, inbegripet respekt för de mänskliga rättigheterna, vilka övervakas via en fortlöpande dialog och utvärderingar. De ömsesidiga skyldigheterna omfattas av klausulen om lösning av tvister i artikel 96 på grundval av vilken samråd och lämpliga åtgärder samt ett tillfälligt avbrytande av samarbetet kan genomföras med avseende på landet i fråga.

13Till exempel FN:s generalförsamlings tredje kommitté, FN:s råd för mänskliga rättigheter, organisationen för säkerhet och samarbete i Europa och Europarådet.

14Beslutet att utarbeta en metod grundad på de mänskliga rättigheterna fattades i samband med att EU:s strategiska ram och handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati antogs (se punkt 5).

15Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1889/2006 av den 20 december 2006 om inrättande av ett finansieringsinstrument för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen (EUT L 386, 29.12.2006, s. 1), ersatt av förordning (EU) nr 235/2014 (EUT L 77, 15.3.2014, s. 85). EIDMR bygger vidare på och ersätter det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter, som inrättades 1994.

16I vederbörligen motiverade fall kan dock projekt finansieras till 100 %.

17Kampen mot tortyr handlar om att både förhindra tortyr och rehabilitera tortyroffer.

Revisionens inriktning och omfattning samt revisionsmetod

11

Vi bedömde hur ändamålsenligt EIDMR fungerar för att förhindra tortyr, rehabilitera tortyroffer och avskaffa dödsstraffet. Vi inriktade oss på följande två frågor:

a)Fördelades medlen väl?

b)Uppnåddes hållbara resultat med hjälp av bidragen?

12

Vi koncentrerade oss på perioden 2007–2013 och genomförde revisionen mellan juli 2014 och januari 2015. Den bestod av flera olika delar. För det första granskade vi fördelningen av medlen via fem globala ansökningsomgångar under den granskade perioden (se bilaga V). Vid granskningen intervjuade vi personal vid Europeiska utrikestjänsten och generaldirektoratet för utveckling och samarbete (GD Utveckling och samarbete) och gick igenom kommissionens bedömning av projektbeskrivningar av och fullständiga förslag till 45 projekt (se bilaga VI). För det andra granskade vi sju EIDMR-bidrag som tilldelats tre organisationer i det civila samhället i London, som vi besökte under revisionen. För det tredje granskade vi 13 EIDMR-projekt avseende Demokratiska republiken Kongo, Georgien och Sydafrika. I samband med det gjorde vi granskningsbesök i dessa länder och intervjuade personalen vid de berörda EU-delegationerna och företrädare för de organisationer som fick bidrag från EIDMR. Slutligen gjorde vi en skrivbordsgranskning av elva EIDMR-projekt i Kina och Förenta staterna (se bilaga VII). Revisionsurvalet motsvarar 24 % av de aktuella utgifterna.

Iakttagelser

Trots tillfredsställande behovsbedömningar var kommissionens inriktning på finansieringen inte optimal

13

Vi undersökte om ansökningsomgångarna grundades på tillfredsställande behovsbedömningar och om de hade en tydlig inriktning och samordnades väl med andra EU-insatser som traditionellt utvecklingsstöd och dialog. Vi bedömde också projekturvalet och undersökte om urvalsprocessen medgav insyn, dokumenterades ordentligt och var strikt och om den efterfrågestyrda strategin var lämplig.

Landstrategierna för mänskliga rättigheter beaktades inte tillräckligt vid fördelningen av medel, och samordningen med andra EU-insatser var bristfällig

14

Med tanke på att de ekonomiska resurser som fördelas till kampen mot tortyr och dödsstraff är blygsamma i förhållande till de utmaningar som denna kamp innebär (se punkt 10) måste de inriktas på länder och områden där det finns stora behov och en god förbättringspotential. Kommissionen får tillräckligt med information om hur människorättsläget ser ut i partnerländerna genom att granska offentligt tillgängliga uppgifter, genom att använda sina kontakter med organisationer i det civila samhället och genom att aktivt studera situationen på fältet. EU-delegationerna utarbetar regelbundet noter om frågor som rör mänskliga rättigheter och lämnar relevanta kommentarer och analyser i sina verksamhetsrapporter¹⁸.

15

Kommissionen använder de tillgängliga uppgifterna för att på lämpligt sätt bedöma behoven och fastställa prioriteringar, såsom de återspeglas i olika dokument. I EIDMR:s fleråriga strategidokument¹⁹ finns en beskrivning av EIDMR:s förväntade resultat och de respektive ekonomiska anslagen. De årliga handlingsprogrammen innehåller dessutom individuella beskrivningar av de viktigaste beståndsdelarna²⁰ i de åtgärder som ska finansieras. På landnivå fastställs prioriteringarna i landstrategierna för mänskliga rättigheter (se ruta 3). De är konfidentiella, också den del av dokumentet där prioriteringarna fastställs, vilket begränsar deras mervärde.

Ruta 3

Landstrategier för mänskliga rättigheter

Sedan andra hälften av 2011 har EU och medlemsstaterna utarbetat mer än 150 landstrategier för mänskliga rättigheter. Varje strategi innehåller en ingående analys av läget i det berörda landet, och i den fastställs ett antal gemensamma prioriteringar för EU och medlemsstaterna. Tanken är att strategierna ska uppdateras vartannat år eller närhelst större förändringar sker. Det finns 57 strategier där kampen mot tortyr är en av prioriteringarna och 72 strategier där kampen mot dödsstraff är en prioritering.

16

Bidrag tilldelas efter ansökningsomgångar (en efterfrågestyrd strategi). Under perioden 2007–2013 anordnades tre globala ansökningsomgångar avseende kampen mot tortyr och två globala ansökningsomgångar avseende kampen mot dödsstraff. Dessa ansökningsomgångar med global täckning förvaltades av GD Utveckling och samarbetes huvudkontor och ledde till att 80 respektive 24 bidrag fördelades. Projekten valdes ut från totalt 789 projektförslag. Bidrag fördelades också via landbaserade stödordningar, som är ansökningsomgångar som förvaltas av EU-delegationerna och är specifika för ett land. Det ledde till att 70 bidrag fördelades till kampen mot tortyr och nio till kampen mot dödsstraff. Målen med ansökningsomgångarna stämmer överens med målen i EIDMR:s strategidokument och EU:s riktlinjer.

17

De globala ansökningsomgångarna riktade sig inte till länder där kampen mot tortyr och mot dödsstraff ingår i prioriteringarna (se ruta 3). De övergripande målen i de granskade projekten när det gäller Kina och Förenta staterna anges tydligt som prioriteringar i EU:s landstrategi för mänskliga rättigheter medan projekt i Demokratiska republiken Kongo, Georgien och Sydafrika gäller kampen mot tortyr, även om landstrategierna för mänskliga rättigheter för dessa länder inte tydligt anger kampen mot tortyr som en prioritering. Det ledde till att EIDMR:s resurser användes i länder där kampen mot tortyr eller dödsstraff inte var en prioritering.

18

Målen i merparten av ansökningsomgångarna beskrevs i allmänna ordalag. I ansökningsomgången 2007 för stöd till åtgärder mot tortyr skilde man på förhindrande (omgång 1) och rehabilitering (omgång 2), medan man i ansökningsomgångarna 2009 och 2012 inte längre gjorde någon sådan åtskillnad. De uppmuntrade snarare en heltäckande och holistisk metod som omfattade tre prioriteringar, nämligen förhindrande, ansvarsutkrävande och rehabilitering, som anses hänga ihop med och stärka varandra. I de ansökningsomgångar som gällde kampen mot dödsstraff främjades också en integrerad metod. De hade ingen särskild inriktning och inga specifika mål.

19

I Georgien kompletteras EIDMRprojekt väl av andra EU-åtgärder, till exempel traditionellt utvecklingsstöd, förhandlingar om associeringsavtalet mellan EU och Georgien, och dialog. Dialogen om mänskliga rättigheter med Georgien är särskilt viktig eftersom den befäster EIDMRprojekten och tar upp de frågor som står i fokus för dem. I andra granskade länder ingår dock EIDMR-projekten inte i en enhetlig, strategisk och samordnad metod som behandlar frågor om tortyr och dödsstraff. Projekten kompletterar inte varandra på något bra sätt och är inte kopplade till kommissionens traditionella utvecklingsstöd. Vidare kompletterar kommissionens dialog inte EIDMR-projekten lika ändamålsenligt som den skulle kunna. Frågor om tortyr har inte tagits upp i dialogen om mänskliga rättigheter med Demokratiska republiken Kongo och Sydafrika trots att EIDMR-projekten är inriktade på att förhindra tortyr och rehabilitera tortyroffer. Dödsstraffet ingick i dialogen om mänskliga rättigheter med Kina och i samrådet om mänskliga rättigheter mellan EU och Förenta staterna, men de frågor som togs upp var inte desamma som de som EIDMR-projekten var inriktade på.

20

Arbetet med att inrätta ett människorättsbaserat synsätt i utvecklingssamarbetet har blivit försenat (se punkt 8). I maj 2014²¹ presenterade kommissionen en ”verktygslåda” för rådet där den angav hur kommissionen ska arbeta för ett människorättsbaserat synsätt i utvecklingssamarbetet. Den innehåller praktiska checklistor och aviserar att ett stödpaket ska tas fram. Det människorättsbaserade synsättet har ännu inte införts trots att en första utvärdering ska göras redan 2016.

Processen för att välja ut projekt dokumenterades väl men var inte tillräckligt rigorös

21

Processen för att välja ut projekt medger insyn och dokumenteras väl. Projektbedömningarna (se ruta 4) motiveras och har med utförliga poäng från varje bedömare och även en beskrivande bedömning. Vidare rapporteras utvärderingspanelernas övergripande slutsatser tillräckligt ingående med en slutlig rangordning av projekten, ett tröskelvärde för urvalet, en förklaring till varför projekt anses icke stödberättigande och en motivering till varför en ny bedömning har gjorts.

Ruta 4

Att bedöma projektförslag

I enlighet med den praktiska vägledningen om kontraktsförfaranden för Europeiska unionens externa åtgärder måste organisationer i det civila samhället som vill få ett bidrag först lämna in en projektbeskrivning av de viktigaste inslagen i det projekt de föreslår. När projektbeskrivningen har godkänts av utvärderingspanelen uppmanas organisationerna att lämna in ett fullständigt projektförslag. Både underlaget och det fullständiga förslaget bedöms av två personer, oftast en oberoende extern bedömare och en företrädare för den EU-delegation där åtgärden planeras²². Bedömningarna görs med hjälp av ett poängsystem och standardiserade utvärderingsskalor med kriterier som täcker aspekter som utformning, relevans, kapacitet, genomförbarhet, ändamålsenlighet, hållbarhet och kostnadseffektivitet. Bidrag beviljas de projekt som får högst poäng.

22

De standardiserade utvärderingsskalor som kommissionen använder (se ruta 4) har flera brister som förhindrar kvalitativa och objektiva bedömningar:

a)Det finns bara begränsad vägledning för hur olika kriterier ska poängsättas, och många kriterier beskrivs med ord som ”tillräcklig”, ”lämplig”, ”tillfredsställande” och ”strategiskt vald” utan någon närmare förklaring av vad exakt det är som förväntas.

b)Sedan 2011 bedöms projektets relevans endast på grundval av projektbeskrivningen och inte det fullständiga förslaget.

c)Flera kriterier täcks av en enda poäng. Det framgår inte tydligt hur poängen ska sättas när bedömningen av de enskilda kriterierna varierar.

d)Det finns inga minimikrav där man skulle kunna förvänta sig det när det gäller viktiga aspekter som genomförbarhet eller effekten av ett projekt.

23

Kommissionen utfärdar riktlinjer till bedömarna för varje ansökningsomgång. Meningen är att riktlinjerna ska hjälpa bedömarna att göra bedömningarna och garantera att de görs enhetligt och konsekvent. Men riktlinjerna väger inte upp bristerna i de standardiserade utvärderingsskalorna tillräckligt, (se punkt 22) och klargör inte tillräckligt hur specifika krav i ansökningsomgångarna ska bedömas. När det gäller tortyr till exempel står det i ansökningsomgångarna att man föredrar en holistisk och heltäckande metod både för åtgärder där kopplingarna mellan åtgärden att främja ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter och utrota tortyr undersöks. När det gäller dödsstraffet bör projekten innehålla åtgärder som medför en integrerad metod för kampen mot dödsstraff. Dessa kriterier bedöms dock inte uttryckligen och poängsätts inte heller.

24

De projektbedömningar som vi granskade (se punkt 12) genomfördes inte alltid tillräckligt rigoröst:

a)I 25 av de 45 granskade projektbedömningarna har åtminstone en beskrivande bedömning ingen analys per kriterium trots att det är ett krav. De bedömningarna är därför inte lika väl underbyggda.

b)I fyra av de 45 granskade projektbedömningarna fanns det ingen förklaring till varför låga poäng sattes för vissa kriterier.

c)I elva av de 45 granskade projektbedömningarna noterade revisorerna inkonsekvenser mellan de satta poängen och de beskrivande bedömningarna. I de flesta fall fick projekt relativt höga poäng för kriterierna trots negativa beskrivande bedömningar.

25

Bedömare avger ofta olika utlåtanden om samma projekt. När det gäller de 45 granskade projekten var det stor skillnad mellan de två bedömarnas poäng för 20 % av alla kriterier²³. Utvärderingskommittén kan välja att inte godkänna de poäng som bedömarna ger och göra en ny bedömning av alla kriterier. Men de nya bedömningarna gjordes inte på ett konsekvent sätt. I tre av de fem ansökningsomgångar som vi granskade gjorde utvärderingskommittén en ny bedömning när skillnaden mellan de totala poängen i båda bedömningarna ansågs vara betydande. Definitionen av vad som är en betydande skillnad ändras också med tiden. Det ledde till att flera projektförslag med stora poängskillnader inte bedömdes på nytt. I en ansökningsomgång²⁴ gjordes inga nya bedömningar trots betydande skillnad²⁵ mellan bedömarnas totala poäng för fyra av de tio projekten. I en annan ansökningsomgång²⁶ gjorde man nya bedömningar men specificerade inte för vilka projekt det skulle göras, och tre av de åtta förslagen bedömdes inte på nytt trots betydande skillnad mellan de båda bedömarnas totala poäng.

26

De bidrag som organisationer i det civila samhället ansöker om måste uppfylla vissa tröskelvärden. De lägsta och högsta beloppen för bidrag ökade under den granskade perioden. Det genomsnittliga kontraktsbeloppet för dödsstraffprojekt ökade från 550 000 euro vid ansökningsomgången 2008 till 735 000 euro vid ansökningsomgången 2011. Det genomsnittliga kontraktsbeloppet för tortyrprojekt ökade från 715 000 euro vid ansökningsomgången 2007 till 903 000 euro vid ansökningsomgången 2009. Man höjde beloppen för att minska antalet kontrakt och därmed även kommissionens arbetsbörda.

27

Mindre organisationer i det civila samhället har komparativa nackdelar när de ansöker om bidrag på grund av krångliga ansökningsförfaranden, språkkrav²⁷ och, inom vissa ansökningsomgångar, kravet att vara verksam i mer än ett land. I och med att det minsta beloppet för bidrag höjdes blev det ännu svårare för dem att ansöka om bidrag också på områden där de hade potential att genomföra relevanta och ändamålsenliga projekt. För att komma till rätta med problemet anordnar kommissionen seminarier och utbildningar för lokala organisationer i det civila samhället, främjar partnerskap och tillåter bidrag i flera led.

Den efterfrågestyrda strategin garanterade att de stödmottagande organisationerna hade tillräckliga expertkunskaper och tillräckligt egenansvar för åtgärderna men den hade också nackdelar

28

Den efterfrågestyrda strategin gör att man kan ta itu med känsliga frågor utan regeringens samtycke. De sökande till de granskade projekten hade tillräckligt med tekniskt kompetent personal och hade i de flesta fall redan genomfört projekt av liknande storlek och karaktär. I mer än en fjärdedel av fallen blev dock projektet betydligt större än någon verksamhet som den stödmottagande organisationen hade bedrivit tidigare, vilket innebar en potentiell risk för att projektet inte skulle genomföras på ett tillfredsställande sätt. Men bara i ett enda av de fallen visade sig organisationens begränsade kapacitet vara ett större problem.

29

Den efterfrågestyrda strategin får flera negativa följder:

a)Projektens geografiska täckning kanske inte sammanfaller med de platser där den största effekten kan uppnås med EIDMR-bidrag. I de flesta fall täcker projekten i stort sett de områden där organisationerna redan var verksamma. I vissa fall ledde det till stödverksamheter med endast mycket begränsad potentiell effekt eftersom projekten riktades in på länder där det av politiska skäl inte är rimligt att förvänta sig några framsteg.

b)Det kan hända att organisationer i det civila samhället presenterar projekt med alltför ambitiösa mål för att vara säkra på att få bidrag. Av de 31 granskade projekten identifierade vi 13 projekt som tydligt hade alltför ambitiösa mål. De handlar i regel om förändringar som kräver ett åtagande från regeringens sida i de länder som man siktar in sig på utan att det finns några bevis för att ett sådant åtagande finns, snarare motsatsen.

c)De stödmottagande organisationerna kanske inte tydligt åtar sig att bedriva mätbara verksamheter. Det gör det mycket svårt för kommissionen att i ett senare skede objektivt bedöma om projektverksamheterna genomfördes tillfredsställande. Indikatorer har fastställts som ska mäta projektverksamheterna men trots att de i princip är mätbara har utgångspunkter och kvantifierade delmål i allmänhet inte fastställts även om det hade varit möjligt i de flesta fall.

30

De negativa följderna av den efterfrågestyrda strategin har inte behandlats ordentligt. När bedömarna av projektförslagen konstaterar brister leder det inte till förbättringar av projektutformningen²⁸. Det innebär att man försitter tillfället att förbättra projekten.

Projekten genomfördes som planerat men EIDMR-finansieringens övergripande inverkan är begränsad

31

Vi granskade om projekten genomfördes som planerat i fråga om verksamhet, budget och tidsplan. Vidare bedömde vi om projektens kostnadseffektivitet beaktades ordentligt. Vi undersökte också om de hade den förväntade inverkan och om resultaten var hållbara.

Projektverksamheterna genomfördes i regel som planerat

32

De organisationer i det civila samhället som genomförde projekt rapporterade under och i slutet av projektets genomförandeperioder. Projektrapporteringen är väldigt inriktad på verksamheterna och inte på måluppfyllelsen. Det motverkar en resultatorienterad förvaltning av utgifterna.

33

Detta problem hänger ihop med att de logiska ramar (se ruta 5) som organisationerna i det civila samhället presenterar i allmänhet är dåligt skrivna. De presenterar ofta specifika mål, förväntade resultat och verksamheter som inte helt hänger samman. I själva verket passar den mall som krävs för den logiska ramen inte särskilt väl för den här typen av projekt och den är onödigt komplicerad för många organisationer i det civila samhället.

34

Budgetarna för de granskade projekten har alltid följts och utnyttjats nästan helt²⁹. De huvudsakliga projektverksamheterna genomfördes i stort sett som planerat³⁰. Men i åtta av de 16 granskade projekten där genomförandet redan var avslutat hade en del av de planerade verksamheterna inte genomförts. Det berodde ofta på att projekten var alltför ambitiösa (se punkt 29).

Ruta 5

Logiska ramar

Organisationer i det civila samhället som ansöker om bidrag måste lämna in en logisk ram för det projekt som de vill genomföra. En logisk ram är ett dokument i ett standardtabellformat där övergripande mål, specifika mål, förväntade resultat och planerade verksamheter för ett projekt fastställs.

35

I fyra fall kunde projekten inte genomföras som planerat på grund av oförutsedda händelser, som att partner inte levererade sina bidrag som förväntat eller att större förändringar inträffade i den politiska miljön. I de fallen åtgärdade organisationerna i det civila samhället problemen på lämpligt sätt i samråd med kommissionen genom att byta ut en eller fler projektpartner eller ändra projektets geografiska täckning.

36

Genomförandeperioden för elva projekt förlängdes med mellan två och 13 månader. Argumenten för att förlänga genomförandeperioden visade inte på ett övertygande sätt varför bidraget inte hade utnyttjats helt i slutet av den första genomförandeperioden eller att en förlängning var nödvändig och räckte för att projektmålen skulle uppnås. Det finns risk för att projektens genomförandeperioder förlängdes främst för att de stödmottagande organisationerna skulle kunna utnyttja hela budgeten och inte för att de skulle uppnå projektmålen.

37

Bidragskontrakt tilldelas efter ansökningsomgångar och inte efter ett anbudsförfarande, vilket gör det svårt för kommissionen att till fullo garantera utgifternas kostnadseffektivitet. Vidare fastställde kommissionen inte riktmärken till bedömningen av kostnadseffektiviteten. Det finns dock ingenting som tyder på att den övergripande kostnaden för de flesta av de granskade projekten inte är rimlig i förhållande till de förväntade resultaten. I flera fall är de enskilda lönerna till och med relativt låga, vilket visar hur hängivna många av de anställda vid organisationer i det civila samhället som genomför projekt är. I tre av de 31 granskade fallen var dock kostnadseffektiviteten inte optimal. I de fallen var den övergripande kostnaden hög jämfört med de förväntade resultaten.

38

Vi jämförde 14 av de 31 granskade projekt som ger direkt stöd till de slutliga stödmottagarna³¹. När det gäller dem finns det bevis för att de projekt som genomförs av organisationer som ligger i de stödmottagande länderna är kostnadseffektivare än de projekt som genomförs av organisationer som ligger i andra länder. De förra når ut till fler slutliga stödmottagare och har lägre genomsnittlig kostnad per stödmottagare.

39

Merparten av budgetarna för de granskade projekten inbegriper en ökning på 7 % av de direkta kostnaderna som ska täcka indirekta kostnader. De stödmottagande organisationerna har olika tolkningar av vad detta schablonbelopp ska täcka. Det medför att kontorshyror, löner till ekonomisk/administrativ/allmän förvaltningspersonal och andra kostnader behandlas olika. Beroende på fall ingår alla, en del eller inga av dessa kostnader i bidragsbudgeten utöver schablonbeloppet för indirekta kostnader.

EIDMR-finansieringens effekt begränsades av att det blygsamma ekonomiska bidraget från EIDMR var utspritt på alltför många områden och i vissa lägen av att de politiska förhållandena var ogynnsamma

40

EIDMR-finansieringen till kampen mot tortyr och dödsstraff speglar EU:s starka gemensamma åtagande om att bekämpa tortyr och arbeta för att avskaffa dödsstraffet. Syftet är att stärka EU:s moraliska inflytande över frågor som rör mänskliga rättigheter. De tilldelade resurserna är dock relativt blygsamma (se punkt 10) i förhållande till de globala utmaningar som man står inför (se punkterna 1–4). Den finansiering som fanns tillgänglig för perioden 2007–2013 var utspridd på mer än 183 projekt som genomfördes i mer än 120 länder i världen, vilket minskade effekten av den.

41

Effekterna av projekt var i allmänhet svåra att mäta eftersom den effekt som man vill uppnå ofta inte är konkret, eftersom inga delmål fastställs för resultatindikatorer (se punkt 29) och eftersom rapporteringen från organisationerna i det civila samhället till kommissionen är koncentrerad till själva verksamheterna (se punkt 32). Vidare hänger framsteg inte enbart på projektresultaten utan också på många yttre faktorer. Det gör det svårt och i vissa fall omöjligt att bedöma i vilken omfattning verksamheterna har bidragit till framstegen.

42

Utvärderingar genomförs för att projektens effekter ska bedömas, men de ger ingen fullständig bild eftersom metoden inte är harmoniserad. Det är faktiskt den bidragssökande stödmottagarorganisationens sak att besluta om huruvida den vill planera en projektutvärdering eller inte³².

43

14 av de 31 granskade projekten hade som sin huvudsakliga verksamhet att ge stöd till slutliga mottagare. Tio lyckades uppnå det målet. Det visas av antalet personer som tog emot stöd, anseendet hos de organisationer i det civila samhället som genomförde projekten och de slutliga stödmottagarnas uppskattning som syns i statistiken och uttrycktes vid intervjuerna med revisionsrätten. Men med undantag av de projekt som genomfördes i Georgien har de granskade projekten en begränsad övergripande effekt eftersom de är inriktade på små målgrupper.

44

När det gäller de fyra andra projekt som främst ger stöd till slutliga stödmottagare finns det inga bevis för att de fick någon större effekt. Två projekt gav juridiskt stöd till enskilda personer som var dömda till döden i Förenta staterna men endast i mycket få fall gick det att avvärja dödsstraffet. Två andra projekt ledde till att fall av tortyr hänsköts till domstol i många länder, men hittills har endast få fall rapporterats som lett till ett positivt beslut.

45

17 av de 31 granskade projekten hade andra huvudsakliga mål än att ge stöd till slutliga mottagare. Genomförandet har avslutats i nio fall; i sex av de fallen är effekten mindre än förväntat:

a)Ett projekt som var inriktat på att förhindra tortyr i nio före detta sovjetrepubliker var delvis ändamålsenligt när det gällde att inrätta övervakningssystem och främja rehabiliteringsmodeller enligt bästa praxis. Det finns inga bevis för att projektet lyckades stärka samverkan mellan offentliga myndigheter och det civila samhället på tortyrområdet, öka det civila samhällets kapacitet och förbättra tillgången till stödtjänster för de mest sårbara grupperna av fångar.

b)Ett projekt som bekämpade dödsstraffet i 17 länder lyckades öka allmänhetens medvetenhet, verka för öppenhet, stärka nätverk och koalitioner och öka det civila samhällets kapacitet. Det var dock mindre framgångsrikt när det gällde konkretare mål, som att avskaffa dödsstraffet eller införa moratorium för avrättningar. När det gäller utvecklingen av den straffrättsliga politiken och den rättsliga reformen gjordes vissa framsteg i endast fyra av de 17 projektländerna, och målet att öka antalet ratificeringar av internationella konventioner hade knappt någon framgång alls.

c)Ett projekt som var inriktat på interneringsförhållandena i militära arrester i Georgien visade inte på någon effekt. Militära arrester i dåligt skick stängdes efter det att projektet var avslutat men det finns inga bevis för att projektet bidrog till det.

d)Ett projekt där man försökte stärka organisationer som bekämpar dödsstraffet i två amerikanska stater hade viss effekt, om än långt mindre än förväntat.

e)Ett projekt vars mål var att få Kina att börja överväga att underteckna OPCAT och bidra till att förhindra tortyr och andra former av misshandel i Kina uppnådde inte merparten av de angivna projektresultaten. Vissa framsteg gjordes när det gällde övervakningen av häkten och strafflagstiftningen ändrades så att den närmade sig internationella standarder. Men man lyckades inte få Kina att närmare överväga OPCAT, inte införa några nya riktlinjer för genomförandet med hänsyn till olagligt inhämtade bevis, ett pilotsystem för övervakning genomfördes endast i ett häkte och man lyckades inte heller införa några förbättrade mekanismer för överklagande.

f)Inom ett projekt försökte man minska tillämpningen av dödsstraff i Kina och främja domstolens utrymme för skönsmässig bedömning genom att utbilda domare i lokala domstolar och utveckla strikta riktlinjer för att avkunna domar och lägga fram bevis vid rättegångsförfaranden. Under projektets genomförandeperiod skedde flera positiva förändringar. Flera rättsakter och flera strategier avseende dödsstraffet reformerades, till exempel likriktades standarden för domar vid dödsstraff, dödsstraffet kunde endast komma i fråga för brottslingar som hade begått extremt allvarliga brott, och 13 brott där våld inte förekommit ledde inte längre till dödsstraff. Men det går inte att göra någon direkt koppling mellan projektet och de här förändringarna.

46

När det gäller de åtta pågående projekten är det ännu för tidigt att dra några slutsatser om deras effekt. Det finns dock tecken på att åtminstone två projekt kommer att få mindre effekt än förväntat:

a)Ett projekt arbetar för att sex afrikanska länder bättre ska fullgöra sina skyldigheter, normer och förfaranden enligt internationell tortyrlagstiftning. Trots att workshopparna har varit framgångsrika, vilket visas av det ökande antalet deltagare, finns det inga bevis för att projektet har haft någon konkret effekt.

b)I ett annat projekt arbetade man med att ta fram riktlinjer för att de kinesiska domstolarnas tolkning av straffrätten ska bli bättre. Riktlinjerna har lämnats in till Högsta folkdomstolen men än så länge har ingen reaktion kommit därifrån. De ansträngningar som gjorts får ingen effekt om de rättsliga myndigheterna inte är villiga att följa riktlinjerna. Det är föga troligt att ett positivt resultat uppnås eftersom statstjänstemän har blivit obenägnare att stödja initiativ som verkar för att avskaffa dödsstraffet.

47

Det finns olika anledningar till varför projekten får begränsad effekt:

a)En del projektmål var alltför ambitiösa och kunde därför inte uppnås (se punkt 29).

b)Framsteg på områdena tortyr och dödsstraff är i regel långsamma och tenderar att ta längre tid än själva projekten.

c)Det politiska sammanhanget i målländerna bidrog inte alltid till påtagliga framsteg. Att regeringen är positivt inställd är särskilt viktigt för projektmål som inte direkt riktar sig till slutliga målgrupper.

48

Framsteg hänger visserligen inte enbart på projektresultaten utan också på yttre faktorer (se punkt 41), men det finns tecken på att sex av de granskade projekt som bidrog till att man närmade sig ett avskaffande av dödsstraffet i Förenta staterna hade en kombinerad positiv effekt. Deras bidrag kom till uttryck på olika sätt. Fyra projekt inriktade sig på att öka medvetenheten, till exempel genom att anhöriga till den avrättade fick möjlighet att göra sin röst hörd, genom att man drev en nationell byrå för talare eller genomförde en landsomfattande mediekampanj. Två projekt bedrev forskning, ett om hur man påverkar politiker och det andra om hur man bedömer läget i fyra stater med hänsyn till dödsstraffet. Projekten bidrog till en positiv utveckling (se ruta 6) även om det inte går att bedöma exakt hur omfattande bidraget var. Det finns tecken på att de projekt som arbetade med att öka medvetenheten hade större effekt än de två projekt där man bedrev forskning.

Ruta 6

Utvecklingen i Förenta staterna när det gäller dödsstraffet

Utvecklingen i Förenta staterna när det gäller dödsstraffet var huvudsakligen positiv under den granskade perioden. Dödsstraffet avskaffades i New Mexico (2009), Illinois (2011), Connecticut (2012) och Maryland (2013), antalet dödsdomar sjönk från 118 år 2009 till 83 år 2013 och antalet avrättningar från 52 år 2009 till 39 år 2013³³.

Projektresultaten är hållbara men bidragen medförde inte att det civila samhällets organisationer blev mer självförsörjande

49

De granskade projektförslagen tar upp ekonomisk, institutionell och politisk hållbarhet. Dessutom behandlas resultatens hållbarhet i de rapporter som det civila samhällets organisationer lämnade in i slutet av projektgenomförandet³⁴. Trots att projektens effekter ofta inte infriar förväntningarna (se punkterna 43–48) bidrog projekten till förändringar som troligen blir bestående.

50

Vidare gjorde de bidrag som tilldelades att de stödmottagande organisationerna i flera fall kunde öka sin geografiska täckning, vilket gynnade organisationen. I vissa fall vidgades också de stödmottagande organisationernas tematiska område tack vare EIDMR-bidraget.

51

Merparten av organisationerna i det civila samhället är dock inte självförsörjande. En del av de aktuella organisationerna lyckas säkra en del av sina finansieringsbehov genom inkomstbringade verksamheter eller donationer från allmänheten, men det är generellt mycket begränsat. För att finansiera sina verksamheter är de mycket beroende av bidrag från de få givare som ger finansiering till kampen mot tortyr och dödsstraff.

52

Att organisationerna i det civila samhället inte är självförsörjande äventyrar verksamheternas kontinuitet. När EIDMR-finansieringen hålls inne eller upphör leder det ofta till att de stödmottagande organisationerna avvecklar sina verksamheter och säger upp personal och därmed förlorar sina expertkunskaper. I vissa fall äventyrar den bristande självförsörjningen också kontinuiteten i själva organisationerna.

53

I endast fem av de 31 granskade projekten bedrev man verksamheter för att organisationer i det civila samhället skulle bli mer självförsörjande. Målet uppnåddes inte i tre fall därför att de planerade inkomstbringande verksamheterna inte påbörjades eller därför att man inte lyckades få ett lokalt inflytande över tjänster. I de två andra fallen lyckades man göra dem självförsörjande:

a)I Demokratiska republiken Kongo lyckades ett projekt som finansierade lokala centrum som gav psykologiskt och juridiskt stöd till offer för sexuellt våld göra dessa centrum självförsörjande. Det gjorde man genom att sätta i gång olika inkomstbringande verksamheter som jordbruk, bagerier och snickeri- och stickningsverkstäder eller genom att ge mikrolån till lokalsamhället.

b)Ett projekt i Förenta staterna gjorde det möjligt för lokala organisationer i det civila samhället i två stater att ta fram en plan för insamling av medel för att garantera deras ekonomiska hållbarhet. Båda blev ekonomiskt självförsörjande utan någon finansiering från den samordnande organisationen på nationell nivå.

18Verksamhetsrapporter om externa åtgärder.

19Under den granskade perioden fanns sådana strategidokument för perioderna 2007–2010 och 2011–2013.

20Tilldelat belopp, prioriteringar och metod för att tilldela medlen.

21Trots att den strategiska ramens handlingsprogram och handlingsplanen om mänskliga rättigheter och demokrati (se punkt 5) föreskriver att detta skulle vara klart 2013.

22När projektet avser åtgärder i fler än ett land bedöms projektet av en företrädare för GD Utveckling och samarbetes regionala direktorat.

23Skillnad på minst två poäng av fem inom ett och samma kriterium. Eftersom varje bedömning innehåller 17 kriterier granskade vi totalt 765 kriterier.

24Ansökningsomgång 126-224.

25Mer än 10 av de 50 poängen.

26Ansökningsomgång 131-085.

27Ansökningarna måste vara skrivna på engelska, franska eller spanska.

28Enligt artikel 204.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (EUT L 362, 31.12.2012, s. 1) får förslaget inte ändras väsentligt.

2997,8 % i genomsnitt.

30Även om det var svårt att kontrollera i tio fall där de huvudsakliga projektverksamheterna inte var kvantifierade (se punkt 29).

31Av de 183 bidragskontrakt som undertecknades under perioden 2007–2013 period gällde 76 projekt vars huvudsakliga verksamhet var att ge stöd till slutliga mottagare, till exempel tortyroffer.

32Endast i 18 av de 31 granskade projekten hade man planerat att göra projektutvärderingar när projektet avslutades Se även punkt 26 i revisionsrättens särskilda rapport nr 18/2014 EuropeAids system för utvärdering och resultatinriktad övervakning (http://eca.europa.eu).

33Källa: Death Penalty Information Center (centrum för information om dödsstraffet). År 2015 avskaffades dödsstraffet även i Nebraska.

34Revisionsrätten noterade endast ett undantag.

Slutsatser och rekommendationer

54

EIDMR-stödet till kampen mot tortyr, rehabiliteringen av tortyroffer och avskaffandet av dödsstraffet var endast delvis ändamålsenligt på grund av att inriktningen på den blygsamma finansieringen inte var optimal och på grund av att ogynnsamma politiska förhållanden förhindrade framsteg.

Rekommendation 1

Rikta de blygsamma resurserna bättre

Kommissionen bör koncentrera EIDMR-finansieringen till de mest relevanta frågorna och till länder där det finns störst behov och där störst effekt kan förväntas i enlighet med prioriteringarna i landstrategierna för mänskliga rättigheter.

55

Kommissionen får tillräcklig information om människorättsläget i partnerländerna och fastställer lämpliga prioriteringar för varje partnerland. Trots att finansieringen i regel fördelades väl tar kommissionen inte tillräcklig hänsyn till dessa prioriteringar. I många länder kompletteras eller samordnas dessutom inte de projekt som finansieras med EIDMR-bidrag tillräckligt med andra EU-insatser, som traditionellt utvecklingsstöd och dialoger med partnerlandet. Den efterfrågestyrda strategin för finansiering av projekt garanterade att projekten i regel genomfördes av motiverade organisationer i det civila samhället med god förvaltning och tekniska expertkunskaper. Trots att processen för urval av projekt dokumenterades väl var den inte tillräckligt rigorös, och vissa nackdelar med den efterfrågestyrda strategin åtgärdades inte ordentligt. I de fall där utvalda projekt hade alltför ambitiösa mål eller inte var tillräckligt tydliga med exakt vad som skulle uppnås förbättrade man inte projektutformningen (se punkterna 14–30).

Rekommendation 2

Bättre samordning med andra EU-insatser

Kommissionen bör när så är möjligt öppet meddela EU:s prioriteringar såsom de fastställs i landstrategierna för mänskliga rättigheter och på ett samordnat sätt inrikta projekturvalet och kommissionens traditionella utvecklingsstöd och politiska dialog på prioriteringarna. Vidare bör kommissionen se till att ett människorättsbaserat synsätt införs snarast.

Rekommendation 3

Bättre projekturval

Kommissionen bör ytterligare förbättra de standardiserade utvärderingsskalorna och riktlinjerna för bedömare och se till att alla bedömningar är enhetliga och konsekventa. Bedömarna bör ha klart för sig exakt vilka kriterier de ska bedöma och hur de ska sätta poäng. Själva bedömningarna bör genomföras rigorösare och alla bedömda kriterier bör tydligt förklaras. Metoden för hur man vid behov gör en ny bedömning bör vara tydlig och tillämpas konsekvent.

Rekommendation 4

Bättre utnyttjande av möjligheterna att förbättra projektförslag

Kommissionen bör mer systematiskt uppmana de sökande att justera projektförslagen för att se till att de brister som bedömarna konstaterat beaktas bättre men samtidigt se till att justeringarna inte är väsentliga så att en rättvis och lika behandling fortfarande kan garanteras

56

Projektverksamheterna har i stort sett genomförts som planerat och är i allmänhet kostnadseffektiva, framför allt de projekt som genomförs av organisationer i det civila samhället i partnerländerna. De resultat som uppnås genom bidragen är hållbara. Systemen för att mäta effekter är dock ganska bristfälliga och har otydliga logiska ramar för projekt, saknar väldefinierade riktmärken och delmål och har en inkonsekvent metod för projektutvärdering. När projekten ger stöd till offer är effekten konkret, om än begränsad till relativt små målgrupper. Vilket bidrag projekt som arbetar för rättsliga eller politiska reformer ger är svårt att bedöma eftersom eventuella framsteg i regel även hänger på många andra faktorer. I flera fall motverkades projektens effekter av ogynnsamma politiska förhållanden. De resultat som uppnåddes är hållbara. Men de flesta organisationer i det civila samhället som fick stöd är i stor utsträckning beroende av ekonomiskt stöd och deras verksamheter blir betydligt mindre intensiva när EIDMR-finansieringen upphör (se punkterna 32–53).

Rekommendation 5

Vidareutveckla ramen för resultatmätning

Kommissionen bör förenkla mallen för EIDMR-projektens logiska ram så att kopplingarna mellan mål, verksamheter och effekter blir tydligare. Effektindikatorer och mätbara delmål bör fastställas på grundval av utgångspunkter och planerade projektverksamheter. Metoden för projektutvärderingar bör harmoniseras.

Rekommendation 6

Satsa mer på att öka hållbarheten i stödmottagande organisationer

Vid ansökningsomgången bör kommissionen främja åtgärder som medför att organisationer i det civila samhället blir mer självförsörjande, till exempel genom givarsamordning, och överväga olika sätt att ge fortsatt stöd till stödmottagande organisationer som uppnår goda resultat.

Denna rapport antogs av revisionsrättens avdelning III, med ledamot Karel PINXTEN som ordförande, vid dess sammanträde i Luxemburg den 30 juni 2015.

För revisionsrätten

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
ordförande

Bilagor

Bilaga I

Dödsstraffet i Afrika

Källa: Eurostat.

Bilaga II

Dödsstraffet i Asien

Denna beteckning ska inte tolkas som ett erkännande av staten Palestina och påverkar inte medlemsstaternas enskilda ståndpunkter i denna fråga.

Källa: Eurostat.

Bilaga III

Dödsstraffet i Latinamerika

Källa: Eurostat.

Bilaga IV

Dödsstraffet i Förenta staterna

Källa: Eurostat.

Bilaga V

Globala ansökningsomgångar 2007–2013

Ansökningsomgång
Typ och beskrivning
Område
Ämne
Bidragsbelopp per projekt
(euro)
Längd
Belopp som först tilldelades
(euro)
Belopp som slutligen tilldelades
(euro)

126-224
Global ansökningsomgång
”Begränsad ansökningsomgång 2007”
Tortyr
Stöd till människorättsliga och demokratiska åtgärder mot tortyr och andra former av misshandel
Omgång 1: Förebyggande av tortyr
(30 % av beloppet)
Omgång 2: Rehabilitering av tortyroffer
(70 % av beloppet)
minst:
200 000
högst:
1 500 000
minst:
12 månader
högst:
36 månader
22 000 000
22 171 837

127-238
Global ansökningsomgång
”Öppen ansökningsomgång 2008”
Dödsstraff
Åtgärder som stöder människorätts- och demokratifrågor som omfattas av EU:s riktlinjer om dödsstraffet
minst:
150 000
högst:
1 000 000
minst:
12 månader
högst:
36 månader
4 000 000
8 244 166

128-815
Global ansökningsomgång
”Begränsad ansökningsomgång 2009”
Tortyr
Stöd till människorättsliga och demokratiska åtgärder mot tortyr och andra former av misshandel
minst:
200 000
högst:
1 500 000
minst:
18 månader
högst:
36 månader
20 000 000
25 266 659

131-085
Global ansökningsomgång
”Begränsad ansökningsomgång 2011”
Tortyr/dödsstraff
Omgång 1: Stärka rollen för det civila samhällets nätverk för att främja reformer av mänskliga rättigheter och demokrati
’=> gäller inte specifikt tortyr, endast ett projekt i omgång 1 ingick i revisionens inriktning och omfattning
Omgång 2: Åtgärder som stöder EU:s riktlinjer om avskaffandet av dödsstraffet
minst:
200 000
högst: 1 500 000
minst:
18 månader
högst:
36 månader
Omgång 1:
14 600 000
Omgång 2:
7 000 000
Omgång 1: 855 324 (gäller endast projekt som ingick i revisionen)
Omgång 2: 6 618 135

132-762
Global ansökningsomgång
”Begränsad ansökningsomgång 2012”
Tortyr
Bekämpa straffrihet
Omgång 1: Civilsamhällets åtgärder mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning
Omgång 2: Civilsamhällets åtgärder som verkar för att Internationella brottsdomstolen och Romstadgan ska fungera ändamålsenligt
’=> Omgång 2 ingick inte i revisionens inriktning och omfattning
minst:
500 000
högst:
1 500 000
minst:
24 månader
högst:
36 månader
Omgång 1:
16 215 000
Omgång 2:
6 000 000
21 219 618

Källa: Europeiska kommissionen.

Bilaga VI

Projekt avseende vilka revisionsrättens revisorer gick igenom kommissionens bedömning av projektbeskrivningar och fullständiga förslag

Land
Kontraktsnummer
Ansökningsomgång
Område
Stödmottagare
Projektnamn
Bidragsbelopp (euro)
Skäl till urval

Georgien
2008/148-044
2007/126-224
Tortyr
Association Justice And Liberty
Prevention of torture in military guardhouses
204 961,00
Har granskats

2008/148-184
2007/126-224
Tortyr
Empathy Association
Strengthening the System of Rehabilitation for Torture Victims in Georgia
679 937,00
Har granskats

Kina
2008/148-024
2007/126-224
Tortyr
The Great Britain China Centre
Prevention of Torture in the PRC
787 966,00
Har granskats

Demokratiska republiken Kongo
2008/148-156
2007/126-224
Tortyr
Solidarité Pour La Promotion Sociale Et La Paix Asbl
Assistance et réhabilitation des victimes de la torture en RDC
421 836,00
Har granskats

Argentina, Brasilien, Madagaskar, Marocko, Thailand och Turkiet
2008/148-045
2007/126-224
Tortyr
Association for the prevention of torture
Preventing torture through the promotion of the Optional Protocol to the convention against Torture in five target countries
986 306,00
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Moldavien
2008/148-070
2007/126-224
Tortyr
FN:s utvecklingsprogram
Support for the strengthening the national preventive mechanism as per OPCAT provisions
640 000,00
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Israel
2009/148-034
2007/126-224
Tortyr
Adalah – The legal Center for Arab minority rights in Israel
Combating and preventing torture and ill-treatment of Palestinian prisoners held in Israeli prisons and Palestinian civilians in the Occupied Palestinian Territory
638 651,00
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Argentina
inget kontrakt
2007/126-224
Tortyr
Comité para la defensa de la salud, la ética profesional y los derechos humanos asocian civil
Programa de asistencia y rehabilitación a víctimas de la represión y la tortura en contextos de acciones judiciales por crímenes de las humanidad
683 708,00
Det var med knapp marginal som projektet inte valdes ut

Indien
inget kontrakt
2007/126-224
Tortyr
Stichting Interkerkelijke Organisatie voor Ontwikkelingswerking
Reducing the impact of conflict among disadvantaged groups in Nepal
530 243,00
Projektnamnet stämmer inte överens med målet för den globala ansökningsomgången

Kenya
2008/148-075
2007/126-224
Tortyr
Independent Medico-Legal Unit
Initiative of holistic rehabilitation and prevention of torture-project
1 058 322,00
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Georgien
2013/318-878
2013/132-762
Tortyr
Empathy Association
Caucasian Anti – Torture Network: Multi Rehabilitation Services for Torture Victims and Fight Impunity
980 000,00
Har granskats

Kina
2013/318-802
2013/132-762
Tortyr
The Rights Practice Lbg
Fighting torture in China: strengthening the role of civil society
662 500,00
Har granskats

Sydafrika
2013/318-879
2013/132-762
Tortyr
Stichting Young In Prison (YIP)
Ending impunity in torture and cruel, inhuman and degrading treatment of children in prison in South Africa and Malawi
882 817,00
Har granskats

London, Storbritannien
2013/318-874
2013/132-762
Tortyr
The Redress Trust Limited LBG
Reparation for Torture: Global Sharing of Expertise Target countries: Kenya, Peru, Libya and Nepal (with some activities involving up to 15 countries in Africa, Asia, Latin America, the Middle East and Europe
1 194 521,00
Har granskats

Demokratiska republiken Kongo
2013/318-886
2013/318-886
Tortyr
Centre International Pour La Justice Transitionnelle International Center For Transitional Justice Asbl
Complementarity in practice: strengthening the national judicial response to international crimes in Democratic Republic of Congo (DRC) and Cote d’Ivoire
959 965,00
Har granskats

Colombia
2013/318-801
2013/132-762
Tortyr
Corporación centro de atención psicosocial
Prevención y Atención Integral a personas y familias víctimas de tortura en Colombia y Ecuador
738 410,00
Det var med knapp marginal projektet inte valdes ut

AVS-länderna
2013/318-847
2013/132-762
Tortyr
Omega Research Foundation Limited
Towards stronger controls on the supply and use of torture technologies
1 059 387,00
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Uganda
2013/318-799
2013/132-762
Tortyr
African Centre For Treatment And Rehabilitation Of Torture Victims Non-Governmental Organisation
Strengthening and enhancing torture prevention, rehabilitation and accountability in East Africa
1 200 000,00
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Förenta staterna
2009/167-748
2008/127-238
Dödsstraff
Murder Victim’s Families For Human Rights Non Profit Corporation
Voices of Victims Against the Death Penalty
485 615,65
Har granskats

2009/167-820
2008/127-238
Dödsstraff
The National Coalition To Abolish The Death Penalty
National Coalition to Abolish the Death Penalty Intensive Assistance Program
305 060,86
Har granskats

2009/167-888
2008/127-238
Dödsstraff
Witness To Innocence Corporation
American DREAM Campaign
374 944,62
Har granskats

2009/211-244
2008/127-238
Dödsstraff
American Bar Association Fund
The Death Penalty Assessments Project: Toward a Nationwide Moratorium on Executions
708 162,00
Har granskats

Kina
2009/167-381
2008/127-238
Dödsstraff
The Great Britain China Centre
Promoting Judicial Discretion in the Restriction and Reduction of Death Penalty Use
576 723,00
Har granskats

London, Storbritannien
2009/167-880
2008/127-238
Dödsstraff
Penal Reform International Uk
Progressive Abolition of the Death Penalty and Alternatives that Respect International Human Rights Standards
926 924,00
Har granskats

2009/214-466
2008/127-238
Dödsstraff
Reprieve Lbg
Engaging Europe in the fight for US abolition
504 454,00
Har granskats

Förenta staterna
2009/167-889
2008/127-238
Dödsstraff
Death Penalty Information Center
Changing the Course of the Death Penalty Debate: A Proposal for Public Opinion Research, Message Development, and Communications on Capital Punishment in the U.S.
193 443,00
Har granskats

Alla länder
2009/167-901
2008/127-238
Dödsstraff
International Harm Reduction Association
Restricting the Death Penalty for Drug Offences through Human Rights Impact Assessment (HRIA) of Multi-lateral Drug Enforcement Assistance for Death Penalty States
292 565,00
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Benin, Burkina Faso, Burundi, Kongo
Brazzaville, Lesotho, Liberia, Malawi, Mali, Niger, Central-afrikanska republiken, Togo,
– de centralasiatiska republikerna – Västindien: 25 stater-nationer
2009/167-753
2008/127-238
Dödsstraff
Comunita Di S Egido Acapassociazone Cultura Assistenza Popolare
Du moratoire à l’abolition de la peine capitale. Promotion du rôle de la société civile au plan international et synergies politico-institutionnelles
725 000,00
Det var med knapp marginal som projektet inte valdes ut

Vitryssland
inget kontrakt
2008/127-238
Dödsstraff
Associazione Terra del Fuoco
Running for rights
203 000,00
Projektnamnet stämmer inte överens med målet för den globala ansöknings-
omgången

Förenta staterna
2012/297-076
2011/131-085/2
Dödsstraff
Witness to Innocence Corporation
Eyes Wide Open Project
850 032,14
Har granskats

2012/297-078
2011/131-085/2
Dödsstraff
Equal Justice USA Inc Corporation
Breaking Barriers: Engaging New Voices to Abolish the Death Penalty in the United States
495 014,31
Har granskats

Kina
2012/297-072
2011/131-085/2
Dödsstraff
Beijing Normal University
“Use less” – judicial restraints on the use of the death penalty in China
938 783,76
Har granskats

London, Storbritannien
2012/297-079
2011/131-085/2
Dödsstraff
Penal Reform International UK LGB
Progressive abolition of the death penalty and implementation of humane alternative sanctions after a moratorium or abolition.
864 038,00
Har granskats

2012/297-080
2011/131-085/2
Dödsstraff
Reprieve LGB
Engaging Europe in the Fight for Abolition in the USA, MENA, and South East Asia
715 477,00
Har granskats

Jordanien
inget kontrakt
2011/131-085/2
Dödsstraff
Women for Cultural Development
Ma’ Alhaya (All for Life)
479 666,80
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Förenta staterna
inget kontrakt
2011/131-085/2
Dödsstraff
Nevada Coalition against the Death Penalty
Coordinated Nevada
358 153,00
Det var med knapp marginal som projektet inte valdes ut

Libanon
inget kontrakt
2011/131-085/2
Dödsstraff
Association Justice et Miséricorde
Lutte pour l’association de la peine de mort au Liban
1 200 000,00
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Georgien
2010/222-921
2010/128-815
Tortyr
Georgian Centre For Psycho-Social And Medical Rehabilitation For Torture Victims
Ensuring access to rehabilitation services for people affected by torture and contribution to the prevention of torture in Georgia
766 000,00
Har granskats

Sydafrika
2010/222-102
2010/128-815
Tortyr
University Of Cape Town
Harnessing African institutions for the prevention and combating of torture and other ill-treatment in six African states – the development and implementation of operational standards.
1 194 359,00
Har granskats

Demokratiska republiken Kongo
2010/222-810
2010/128-815
Tortyr
Coopi – Cooperazione Internazionale
Projet de prévention, protection et réhabilitation des victimes de VS et de leurs communautés et au renforcement des capacités communautaires et étatiques à l’Est de la RDC
1 395 000,00
Har granskats

London, Storbritannien
2010/222-086
2010/128-815
Tortyr
Penal Reform International
Strengthening institutions and building civil society capacity to combat torture in 9 CIS countries
1 130 583,00
Har granskats

2010/222-733
2010/128-815
Tortyr
The Redress Trust Limited Lbg
Reparation for torture: Global Sharing of Expertise
1 033 805,00
Har granskats

Benin
2010/223-216
2010/128-815
Tortyr
Care France Association
ETODE – Pour la justice et les droits des femmes et des filles
1 159 409,00
Det var med knapp marginal som projektet inte valdes ut

Nigeria
inget kontrakt
2010/128-815
Tortyr
Concern Universal
Preventing Women’s Ill-treatment / Rehabilitating widows in CRS and Eboyni State
313 060
Bedömarnas poäng skiljer sig kraftigt åt

Turkiet
inget kontrakt
2010/128-815
Tortyr
Roh Sagliginda Insan Haklari Girisimi (mänskliga rättigheter inom initiativet för psykisk hälsa)
Project for creating a civic monitoring system in the mental health field
380 000
Projektnamnet stämmer inte överens med målet med den globala ansökningsomgången

Källa: Europeiska kommissionen.

Bilaga VII

Granskade bidrag

Land
Kontraktsnummer
Ansökningsomgång
Område
Stödmottagare
Projektnamn
Bidragsbelopp
(euro)

London, Storbritannien
2013/318-874
2013/132-762
Tortyr
The Redress Trust Limited LBG
Reparation for Torture: Global Sharing of Expertise Target countries: Kenya, Peru, Libya and Nepal (with some activities involving up to 15 countries in Africa, Asia, Latin America, the Middle East and Europe
1 194 520,70

2009/167-880
2008/127-238
Dödsstraff
Penal Reform International UK LGB
Progressive Abolition of the Death Penalty and Alternatives that Respect International Human Rights Standards
926 924,40

2009/214-466
2008/127-238
Dödsstraff
Reprieve LBG
Engaging Europe in the fight for US abolition
504 454,40

2012/297-079
2011/131-085/2
Dödsstraff
Penal Reform International UK LBG
Progressive abolition of the death penalty and implementation of humane alternative sanctions after a moratorium or abolition
864 037,60

2012/297-080
2011/131-085/2
Dödsstraff
Reprieve LBG
Engaging Europe in the Fight for Abolition in the USA, MENA, and South East Asia
715 476,94

2010/222-086
2010/128-815
Tortyr
Penal Reform International UK LGB
Strengthening institutions and building civil society capacity to combat torture in 9 CIS countries
1 130 583,00

2010/222-733
2010/128-815
Tortyr
The Redress Trust Limited LBG
Reparation for Torture: Global Sharing of Expertise
1 033 805,00

Kina
2008/148-024
2007/126-224
Tortyr
The Great Britain – China Centre
Förebyggande av tortyr i Kina
787 966,00

2013/318-802
2013/132-762
Tortyr
The Rights Practice LBG
Bekämpning av tortyr i Kina: stärka civilsamhällets roll
662 500,00

2009/167-381
2008/127-238
Dödsstraff
The Great Britain – China Centre
Promoting Judicial Discretion in the Restriction and Reduction of Death Penalty Use
576 723,00

2012/297-072
2011/131-085/2
Dödsstraff
International Death Penalty Research Centre, Beijing Normal University
“Use less” – judicial restraints on the use of the death penalty in China
938 783,76

Demokratiska republiken Kongo
2008/148-156
2007/126-224
Tortyr
Solidarite Pour La Promotion Sociale Et La Paix Asbl
Stöd och rehabilitering till tortyroffer i Kongo
421 836,00

2013/318-886
2013/132-762
Tortyr
Centre International Pour La Justice Transitionnelle International Center For Transitional Justice Asbl
Complementarity in practice: strengthening the national judicial response to international crimes in the Democratic Republic of Congo (DRC) and Cote d’Ivoire
959 965,00

2010/222-810
2010/128-815
Tortyr
Coopi – Cooperazione Internazionale
Projet de prévention, protection et réhabilitation des victimes de VS et de leurs communautés et au renforcement des capacités communautaires et étatiques à l’Est de la RDC
1 395 000,00

Demokratiska republiken Kongo
2012/307-100
132-685
Tortyr
Solidarité Pour La Promotion Sociale Et La Paix Asbl
Assistance aux survivants de la torture et actions de prévention (Monitoring, plaidoyers et sensibilisation) contre la torture en RD Congo
131 500,00

2013/308-415
132-685
Tortyr
Ligue De La Zone Afrique Pour La Defense Des Droits Des Enfants Etudiants Et Eleves Asbl
Monitoring et suivi d’instructions des dossiers judiciaires des femmes et enfants victimes des violences sexuelles et basées sur le genre
103 300,00

2009/224-243
128-135
Tortyr
Ligue De La Zone Afrique Pour La Defense Des Droits Des Enfants Etudiants Et Eleves Asbl
Renforcement d’un kiosque juridique et de soutien psychologique concernant les violences faites aux femmes
61 463,00

Georgien
2008/148-044
2007/126-224
Tortyr
Association Justice And Liberty
Prevention of torture in military guardhouses.
204 961,00

2008/148-184
2007/126-224
Tortyr
Empathy Association
Strengthening the System of Rehabilitation for Torture Victims in Georgia
679 937,00

2013/318-878
2013/132-762
Tortyr
Empathy Association
Caucasian Anti – Torture Network: Multi Rehabilitation Services for Tortyr Victims and Fight Impunity
980 000,00

2010/222-921
2010/128-815
Tortyr
Georgian Centre For Psycho-Social And Medical Rehabilitation For Torture Victims
Ensuring access to rehabilitation services for people affected by torture and contribution to the prevention of torture in Georgia
766 000,00

Sydafrika
2013/318-879
2013/132-762
Tortyr
Stichting Young In Prison (Yip)
Ending impunity in torture and cruel, inhuman and degrading treatment of children in prison in South Africa and Malawi.
882 817,00

2010/222-102
2010/128-815
Tortyr
University of Cape Town
Harnessing African institutions for the prevention and combating of torture and other ill-treatment in six African states – the development and implementation of operational standards.
1 194 359,00

2012/302-948
131-543
Tortyr
The Greater Nelspruit Rape Intervention Project Group
Sexual Assault and Domestic Violence Rights Programme.
173 317,00

Förenta staterna
2009/167-748
2008/127-238
Dödsstraff
Murder Victim’s Families For Human Rights
Voices of Victims Against the Death Penalty
485 615,65

2009/167-820
2008/127-238
Dödsstraff
The National Coalition To Abolish The Death Penalty
National Coalition to Abolish dödsstraffet Intensive Assistance Program
305 060,86

2009/167-888
2008/127-238
Dödsstraff
Witness To Innocence
American DREAM Campaign
374 944,62

2009/211-244
2008/127-238
Dödsstraff
American Bar Association
The Death Penalty Assessments Project: Toward a Nationwide Moratorium on Executions
708 162,00

2009/167-889
2008/127-238
Dödsstraff
Death Penalty Information Center
Changing the Course of the Death Penalty Debate: A Proposal for Public Opinion Research, Message Development, and Communications on Capital Punishment in the U.S.
193 443,00

2012/297-076
2011/131-085/2
Dödsstraff
Witness To Innocence
Eyes Wide Open Project
850 032,14

2012/297-078
2011/131-085/2
Dödsstraff
Equal Justice Usa Inc Corporation
Breaking Barriers: Engaging New Voices to Abolish the Death Penalty in the United States
495 014,31

Källa: Europeiska kommissionen.

Kommissionens och Europeiska utrikestjänstens svar

Sammanfattning

IV

Kommissionen och Europeiska utrikestjänsten är helt övertygade om att det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDMR) är effektivt som ett av flera verktyg i kampen mot tortyr och dödsstraff, en uppfattning som delas av de flesta som arbetar med mänskliga rättigheter i stort. Detta framgår till exempel av American Bar Associations (USA:s advokatsamfund) offentliga erkännande av vikten av ett EIDMR-bidrag för att avskaffa dödsstraffet i delstaten Pennsylvania.

V

EIDMR är helt och hållet förenligt med Europeiska unionens prioriteringar i fråga om mänskliga rättigheter, såväl globalt som för enskilda länder. Utformningen av och målen för EIDMR innebär att människorättsorganisationer får styra arbetet och att de får ett effektivt och praktiskt verktyg för att uppnå sina egna politiska mål, samtidigt som de bidrar till att förverkliga EU:s mål – en situation som gagnar alla. De förfaranden för tilldelning av bidrag som EIDMR baseras på tillämpas strikt och med insyn, vilket är imponerande med tanke på den stora mängden ansökningar från hela världen i varje ansökningsomgång och på de inbyggda svårigheterna med att bedöma ansökningar inom ett område – skydd för de mänskliga rättigheterna – som det inte är särskilt lätt att göra kvantitativa bedömningar av. EIDMR omfattar åtgärder i mycket komplicerade politiska lägen och ofta under svåra förhållanden i ett land, med tanke på att målen för de mänskliga rättigheterna är svåra att uppnå ens under de mest gynnsamma omständigheter. Det mycket låga antalet klagomål och tvister i samband med EIDMR – och faktiskt också det genomgående stora antalet ansökningar i varje ansökningsomgång (sammanlagt cirka 1 200 ansökningar med projektbeskrivningar i de ansökningsomgångar som revisionsrätten har undersökt) – visar att det globala samfundet för mänskliga rättigheter i stort också delar denna syn. Därför tänker kommissionen fortsätta att använda EIDMR som en efterfrågedriven process för att uppmuntra organisationer i det civila samhället att utforma sina projekt i linje med sin administrativa, operativa och geografiska kapacitet och sin egen strategi.

Vi är medvetna om att det krävs större samstämmighet och synergieffekter med andra EU-insatser för att få större genomslagskraft för de mänskliga rättigheterna. Våra avdelningar arbetar redan enligt den principen samtidigt som de måste ta hänsyn till den ömtåliga balansen mellan EU:s prioriteringar i fråga om de mänskliga rättigheterna, projektens relevans samt kapaciteten och egenansvaret hos partner-organisationerna i det civila samhället. Vi strävar dock efter att välja de bästa projekten. Kampen mot tortyr och dödsstraff ingår i EU:s globala prioriteringar. Detta bekräftas på nytt i meddelandet om EU:s handlingsplan för mänskliga rättigheter 2015–2019. Att tortyr inte uttryckligen anges bland prioriteringarna för ett visst land innebär alltså inte att det är uteslutet med projekt mot tortyr i det landet.

Slutligen bör kraven på insyn och rättvis behandling av bidragssökande beaktas under tilldelningsförfarandet, särskilt med tanke på det mycket stora antalet sökande.

VI

Projekt som finansieras inom ramen för EIDMR-programmet ger hållbara resultat och är kostnadseffektiva. Eftersom dessa projekt ofta har ett mycket politiskt innehåll är det inte särskilt lätt att ta fram kvantifierbara mått på samma sätt som i exempelvis vägbyggnadsprojekt. Dessutom är initiativ för mänskliga rättigheter i sig beroende av ett politiskt och rättsligt sammanhang som en givare inte kan väntas ha kontroll över. En fullt naturlig paradox inom området för mänskliga rättigheter är att de mest akuta åtgärderna måste vidtas under de svåraste förhållandena.

EU är en av mycket få givare som ger ekonomiskt stöd till kamp mot tortyr och för avskaffande av dödsstraffet. I många fall är EU den enda givaren, varför våra partnerorganisationer är starkt beroende av vårt stöd. Kommissionen försöker minska effekterna av detta beroende tillsammans med de få andra givarna inom detta område (till exempel FN:s frivilligfond för tortyroffer eller EU-medlemsstaternas arbetsgrupp mot tortyr) för att skapa så stor samordning och samstämmighet som möjligt.

Se också vårt svar på punkt 33.

VII

Av revisionsrättens sex rekommendationer godtar kommissionen en rekommendation, godtar delvis tre och godtar inte de återstående två rekommendationerna.

Inledning

05

EU:s starka engagemang för att utrota tortyr och misshandel och för avskaffandet av dödsstraffet har förstärkts i den nyligen antagna handlingsplanen för mänskliga rättigheter och demokrati för perioden 2015–2019.

Synpunkter

14

För att tillgodose behoven och i enlighet med sitt globala mandat arbetar EIDMR med en strategisk kombination av målinriktade projekt, ansökningsomgångar och katastroffonder som förvaltas både av huvudkontoret och av delegationerna, med de förfaranden som är tillåtna enligt den gällande rättsliga ramen för bidragstilldelning.

Ansökningsomgången är den första metoden för att genomföra instrumentet. Den bygger på ett partnerskap med organisationer i det civila samhället och främjar en nedifrån och upp-strategi som uppmuntrar organisationer i det civila samhället att utforma sina projekt i linje med sin administrativa, operativa och geografiska kapacitet och sin egen strategi.

Den andra genomförandemetoden för EIDMR innebär att det går att utforma målinriktade projekt för att fylla ut luckorna i ansökningsomgången i linje med de politiska prioriteringarna för de svåraste länderna. Denna flexibilitet förstärks i det årliga handlingsprogrammet för 2015 och ”syftar till att stödja åtgärder på ett flexibelt och aktivt sätt genom direkta tilldelningar i bekräftade krissituationer på kort till medellång och lång sikt, där det skulle vara olämpligt eller omöjligt att offentliggöra en ansökningsomgång och/eller där det finns allvarliga hinder för att finansiera organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter och deras försvarare”.

Dessa två genomförandemetoder kompletterar varandra och möjliggör global täckning i linje med mandatet för EIDMR.

15

Beroende på de lokala förhållandena (övergripande politiskt klimat, utrymme för opinionsbildning om mänskliga rättigheter) och förutsatt att EU:s uppdragschefer godkänner detta kan de viktigaste prioriteringarna för den lokala landstrategin för mänskliga rättigheter offentliggöras. Man bör dock undvika att kommunicera offentligt om dessa prioriteringar om man bedömer att detta skulle göra det svårare att genomföra strategin.

Det viktiga är dessutom att de som ansvarar för genomförandet av EIDMR känner till prioriteringarna i landstrategierna för mänskliga rättigheter.

16

Utöver ansökningsomgångar används andra genomförandemetoder för EIDMR, till exempel målinriktade åtgärder.

Se vårt svar på punkt 14.

17

Utformningen av och målen för EIDMR innebär att människorättsorganisationer får styra arbetet och att de får ett effektivt och praktiskt verktyg för att uppnå sina egna politiska mål, samtidigt som de bidrar till att förverkliga EU:s mål – en situation som gagnar alla. Det är naturligtvis avgörande att finansieringen och de politiska prioriteringarna kompletterar och är samstämmiga med varandra, med hänsyn till den ömtåliga balansen mellan faktorer som EU:s prioriteringar för mänskliga rättigheter, projektens relevans samt kapaciteten och egenansvaret hos partnerorganisationerna i det civila samhället. Syftet med att gradvis genomföra en rättighetsbaserad utvecklingsstrategi är dessutom att göra vårt stöd samstämmigare.

Inom ramen för de globala ansökningsomgångarna föredrar kommissionen en nedifrån och upp-strategi i sina förfaranden och fastställer sina prioriteringar i nära samråd med organisationerna i det civila samhället. Därför främjar EIDMR en icke-normativ process och uppmuntrar organisationer i det civila samhället att utforma sina projekt i linje med sin administrativa, operativa och geografiska kapacitet och sin egen strategi.

Globala ansökningsomgångar är i sig inriktade på känsligare åtgärder som är svåra att genomföra på nationell nivå eller att hantera genom lokala ansökningsomgångar.

När det gäller lokala ansökningsomgångar utformar kommissionen sina tilldelnings- och urvalskriterier med hänsyn till de sammanhangsbaserade riskerna och känsliga områdena och till EU:s strategi för mänskliga rättigheter.

Att ett projekt inte uttryckligen nämns i landstrategin för mänskliga rättigheter betyder inte att projektet inte ska finansieras i det berörda landet för att bekämpa tortyr eller dödsstraff. Att temat är globalt betyder att det behöver skapas global medvetenhet och opinion för att förstärka genomslagskraften i multilaterala sammanhang.

Processen med landstrategier för mänskliga rättigheter är förhållandevis ny.

När det gäller Georgien utarbetades två av de tre utvärderade projekten innan rådet godkände landstrategin för mänskliga rättigheter den 10 maj 2011. Dessutom har det politiska sammanhanget varit en viktig pådrivande kraft för att besvara och stödja kampen mot tortyr i Georgien.

I Sydafrika ingick kampen mot tortyr inte bland de fem prioriteringarna för landstrategin för mänskliga rättigheter. Kampen mot tortyr infördes dock som prioritet i 2014 års lokala ansökningsomgång i Sydafrika. Därför ansåg EU:s delegation i Pretoria att stödtemat hade blivit en prioritet för mänskliga rättigheter.

18

Den valda metoden garanterar en helhetssyn och hade diskuterats med organisationerna i det civila samhället för att på ett tillfredsställande sätt ta hänsyn till den mängd olika utmaningar som möter de organisationer som arbetar med dessa frågor och att få ett så bra resultat som möjligt. Kommissionen medger dock att det fortfarande finns utrymme för att förbättra definitionen, förstärka målinriktningen och utforma förslag till verksamhet i urvalsprocessen för de globala ansökningsomgångarna. Därför har kommissionen arbetat för att öka målinriktningen ytterligare i ansökningsomgångarna, framför allt i den globala EIDMR-ansökningsomgången 2015, som kommer att inledas i juli 2015.

19

Samtidigt som vi är medvetna om att det krävs samstämmighet och synergieffekter med andra EU-insatser för att få större genomslagskraft för de mänskliga rättigheterna, arbetar våra avdelningar redan enligt den principen samtidigt som de måste ta hänsyn till den ömtåliga balansen mellan EU:s prioriteringar i fråga om de mänskliga rättigheterna, projektens relevans samt kapaciteten och egenansvaret hos partnerorganisationerna i det civila samhället. Vi strävar dock efter att välja de bästa projekten.

EIDMR har ett globalt mandat. För att uppfylla sitt mandat använder EIDMR verktyg som är samstämmiga och kompletterar varandra: de globala ansökningsomgångarna (tematiskt mål), de lokala ansökningsomgångarna (tematiskt och geografiskt mål) och de målinriktade projekten (för de svåraste fallen) samt katastroffonden.

Se också vårt svar på punkt 17.

När det gäller dialogen om mänskliga rättigheter tar Europeiska utrikestjänsten och kommissionen hänsyn till revisionsrättens kommentar och vill lyfta fram några punkter: Agendan för dialogen om mänskliga rättigheter fastställs av landet och Europeiska utrikestjänsten i samråd med delegationen, generaldirektoratet för internationellt samarbete och utveckling (DEVCO) och andra avdelningar vid kommissionen. Syftet är att ta itu med de prioriteringar som har fastställts i landstrategierna för mänskliga rättigheter och/eller i de nationella strategierna för mänskliga rättigheter. Med tanke på dialogens politiska karaktär kan dagordningen variera för att diskussionerna ska inriktas på vissa avgörande prioriteringar i stället för på alla prioriteringar varje gång. Detta betyder inte att målen för EIDMR-projekten inte avspeglas i den övergripande dialogen mellan landet och EU.

EIDMR-projekten om dödsstraff följer nästan helt och hållet den politik i fråga om dödsstraff som fastställts i EU:s riktlinjer för mänskliga rättigheter, det vill säga att de bygger på tre pelare (totalt avskaffande, moratorium, respekt för miniminormer). Att de frågor som tas upp i dialogen om mänskliga rättigheter med tredjeländer inte helt och hållet överensstämmer med projekten är dock inte ett tecken på bristande konsekvens. Fallet med Förenta staterna är ett sådant exempel. Under de bilaterala samtalen informerar EU den amerikanska sidan om sina allmänna initiativ i fråga om dödsstraff samt om specifika åtgärder i USA. De specifika åtgärderna nämns dock bara som information för den officiella amerikanska förvaltningen, eftersom åtgärder som berör dödsstraff behandlas på delstatsnivå i USA, med de respektive guvernörerna och övervakningsnämnderna där den dödsdömde sitter i fängelse.

I Demokratiska republiken Kongo genomfördes Soprop-projektet (Solidarité pour la promotion sociale et la paix) parallellt med Aprodepep om avskaffandet av dödsstraffet (2007–2009) och EU:s politiska dialog med landet. Lagen om att avskaffa dödsstraffet antogs inte i parlamentet, men diskussionerna om lagen innebar i sig en möjlighet att främja den offentliga debatten.

20

Det har redan vidtagits flera konkreta åtgärder för att införa en heltäckande människorättsbaserad utvecklingsstrategi för EU.

—Integrering av den människorättsbaserade utvecklingsstrategin i förfaranden och mallar: identifieringsdokument för biståndsmetoder, kommissionens projektövervakningssystem (resultatinriktad övervakning) för projekt- och programresultat, kommissionens kriterieskalor för utvärdering av projekt. Dessutom har utformningen av färdplaner för samarbetet med organisationer i det civila samhället anpassats genom att viktiga delar i den människorättsbaserade utvecklingsstrategin har integrerats.

—Den människorättsbaserade utvecklingsstrategin har redan integrerats som princip i EU:s planering inom det rättsliga området i Niger och Zimbabwe och i planeringen av EU-bistånd i Peru.

—Det har anordnats utbildningar för a) chefer för samarbete, b) mänskliga rättigheter, c) kön, d) organisationer i det civila samhället, e) lokala myndigheter, f) rättsväsendets kontaktpunkter i delegationerna samt anställda vid DEVCO:s huvudkontor.

—Ett förhandsmeddelande om framtagning av ett generellt utbildningspaket och tillhandahållande av tekniskt bistånd till delegationerna offentliggjordes i slutet av juli 2014. Ett meddelande om upphandling av tjänster håller nu på att utarbetas, med detaljerad information om egenskaperna hos samt omfattningen av den efterfrågade tjänsten.

22

De standardiserade utvärderingsskalorna och andra vägledande dokument lägger grunden för en noggrann och konsekvent bedömning av bidragsansökningar, oavsett om det gäller projektbeskrivningar eller fullständiga ansökningar, framför allt med hänsyn till det mycket stora antalet ansökningar inom ramen för EIDMR:s ansökningsomgångar.

22 a)

Bedömaren uppmanas särskilt att ta del av ett omfattande avsnitt i ett dokument med namnet Riktlinjer för bedömare som har använts som en integrerad del av bilagorna till den praktiska vägledningen för upphandling och bidrag till EU:s yttre åtgärder (Practical Guide for Procurement and Grants for EU External Action, Prag) sedan 2013. I detta dokument påminns bedömarna kraftfullt om att det är oerhört viktigt att de ger utvärderingskommittén relevanta och väl motiverade kommentarer om varje underavdelning i utvärderingsskalan och att dessa kommentarer bör stämma överens med motsvarande poängsättning. Dessutom anordnas ett informationsmöte med alla bedömare före utvärderingen, så att de ska kunna få svara på alla eventuella frågor om kriterierna i utvärderingsskalan. Kommunikationen mellan Europeiska kommissionen och gruppledaren säkerställs under hela processen.

22 b)

Eftersom projektet inte förändrades mellan dessa två steg (projektbeskrivning och fullständig ansökan) ansågs det inte vara absolut nödvändigt att gå vidare med en ny bedömning av relevansen. I den nya versionen av den praktiska vägledningen, som kommer att offentliggöras i juli 2015, kommer det dock att vara möjligt för utvärderaren att göra en ny ad hoc-bedömning av relevansen på grundval av det fullständiga förslaget.

22 c)

Å ena sidan måste utvärderingsskalorna vara tillräckligt detaljerade för att det ska gå att göra en heltäckande utvärdering av ansökningarna. Å andra sidan måste de vara hanterbara för utvärderarna, så att de går att fylla i inom rimlig tid. Att skilja ut varje enskild aspekt av varje kriterium skulle också öka risken för överlappningar, det vill säga att samma detalj skulle utvärderas inom ramen för flera kriterier. Därför har kommissionen i detta skede inte för avsikt att ändra de nuvarande mallarna för utvärderingsskalorna.

22 d)

Anbudsinfordringar ska utformas enligt strategin med minimikrav, där den upphandlande myndigheten i detalj beskriver den tjänst, entreprenad eller vara den vill köpa och anger minimikrav som anbudsgivarna måste uppfylla. Det går inte att tillämpa denna strategi på bidrag, där det är sökanden som definierar verksamheten. Det är inte realistiskt att tänka sig att kommissionen skulle kunna utforma särskilda krav i fråga om genomförbarheten eller konsekvenserna av åtgärder som kan skilja sig kraftigt från varandra och vars innehåll kommissionen inte känner till i förväg.

23

Riktlinjerna för bedömning ingår sedan 2014 i den praktiska vägledningen för upphandling och bidrag till EU:s yttre åtgärder (bilaga e 4b) och enligt avsnitt 3.2 i det dokumentet är det obligatoriskt att lämna kommentarer under varje kriterium. Sedan 2012 är det också praxis att anordna en endagsutbildning för externa bedömare, där man tar upp alla aspekter på deras arbete.

Se också vårt svar på punkt 22 a.

Dessutom vill kommissionen förtydliga att bedömningen av den helhetsinriktade metoden (som innebär partnerskap mellan organisationer) inte har förts in i utvärderingsskalan. Detta är ett medvetet beslut för att göra det möjligt att välja mycket bra projekt som endast berör en eller två av de faktorer som är relevanta för kampen mot tortyr för finansiering. I riktlinjerna ges kraftfulla rekommendationer om partnerskap mellan organisationer, men det är inte obligatoriskt. Denna punkt förtydligades i riktlinjerna för bedömare och även under endagsgenomgången med externa bedömare.

24

Antalet ärenden som kommenteras bör ställas mot det totala antalet projektbeskrivningar (1 193) och fullständiga förslag (316) som hanteras och bedöms inom ramen för dessa ansökningsomgångar.

Förfarandet har också effektiviserats ytterligare under tiden. År 2013 antogs riktlinjerna för bedömare – se vårt svar på punkt 22 för närmare uppgifter.

24 a)

Se vårt svar på punkt 24.

25

När det gäller ärenden där det skulle kunna göras en ny bedömning vill vi påpeka att det anges följande i avsnitt 6.4.8.6 i den praktiska vägledningen för upphandling och bidrag till EU:s yttre åtgärder: Utvärderingskommittén får besluta att godkänna den rangordning som sekreteraren har upprättat på grundval av bedömarens rapport. Om kommittén inte godtar de poäng som bedömarna har tilldelat ett förslag, till exempel om det finns stora skillnader mellan de poäng som bedömarna har tilldelat, måste kommittén motivera sitt beslut i utvärderingsrapporten.

Det går också att göra nya bedömningar, vilket förklarar varför eventuella skillnader i poäng inte är ett absolut kriterium, särskilt med hänsyn till det stora antalet ansökningar i EIDMR:s ansökningsomgångar.

26

Storleken på ett bidrag står inte i relation till dess förväntade effekt, särskilt inom ett område som mänskliga rättigheter som inte på något enkelt sett kan kvantifieras rakt av. EIDMR hanterar känsliga frågor i politiska sammanhang som ofta är besvärliga, och genomförandet kräver en grundlig och tidskrävande styrning. Bidragsmottagarnas kapacitet är därför avgörande för att förverkliga programmets må. Växande arbetsbördor i kombination med principen om sund administrativ förvaltning innebär också ofrånkomligen att genomsnittsvärdet på finansieringsavtal ökar. Detta är det främsta skälet till att minimibeloppen för bidrag har höjts och att möjligheten till bidrag i flera led används mer (finansiellt stöd till tredje part).

27

Mindre organisationer fortsätter att göra ansökningar i globala ansökningsomgångar i partnerskap som ofta omfattar mer etablerade partner. Partnerskap rekommenderas starkt i många ansökningsomgångar, särskilt för åtgärder som har global eller regional transnationell omfattning. Detta gör det möjligt för till exempel mindre organisationer att öka sin kapacitet och få tillgång till EU-medel.

Under de senaste fyra åren har kommissionen anordnat ett seminarium för det civila samhället innan globala ansökningsomgångar har inletts för att ge lokala organisationer (och andra) möjlighet att bekanta sig med EIDMR och dess förfaranden. Under 2014 hade EIDMR:s forum mer än 500 deltagare, inbegripet gräsrotsorganisationer (som fått sponsorfinansiering).

Dessutom anordnar EU:s delegationer lokala särskilda utbildningar i EU-förfaranden för lokala organisationer (hantering av projektcykler och så vidare).

28

Kommissionen gör noggranna bedömningar av läget från fall till fall för att förvissa sig om att en mottagarorganisation har den kapacitet och tekniska kompetens som krävs för att genomföra ett visst projekt. De sökandes ekonomiska kapacitet är dock bara ett av de kriterier som beaktas vid utvärderingen av ett förslag. I bland är den icke-statliga organisation som stöd den enda organisation som kan agera i en mycket känslig miljö. Kommissionens roll är också att bistå och ledsaga mindre organisationer i genomförandet av bidraget och uppbyggnaden av deras förvaltningskapacitet.

29

EIDMR är utformat för att stödja organisationer i det civila samhället så att de blir en kraft för politisk reform och försvar för de mänskliga rättigheterna. Därför främjar EIDMR en efterfrågestyrd process som uppmuntrar organisationer i det civila samhället att utforma sina projekt i linje med sin administrativa, operativa och geografiska kapacitet och sin egen strategi.

29 a)

Kommissionen använder flera genomförandemetoder som medger geografisk och tematisk täckning i enlighet med EIDMR:s mandat.

Se vårt svar på punkt 14.

Dessutom vill kommissionen påminna om att kampen mot tortyr och avskaffandet av dödsstraff är långsiktiga processer. Det är i de flesta fall svårt att kvantifiera projektens resultat och konsekvenser, som gäller kvalitativ snarare än kvantitativ information. Denna faktor återkommer dock vid bedömningen av projekt inom området för mänskliga rättigheter, med hänsyn till egenskaperna hos projekt för mänskliga rättigheter.

Slutligen finns det utan tvekan vissa länder där möjligheterna att förbättra mänskliga rättigheter är små på kort sikt. Kommissionen är dock övertygad om att detta inte bör hindra EIDMR från att stödja organisationerna i det civila samhället och fortsätta sitt engagemang i dessa länder, framför allt när EIDMR är en av de få kvarvarande finansieringskällorna inom ett så känsligt område. Att främja debatt, öka medvetenhet och bilda opinion är en effektiv strategi.

29 b)

Kommissionen vill understryka följande:

1)De organisationer som arbetar med dessa känsliga frågor befinner sig ofta i hotfulla situationer. Verksamhet för mänskliga rättigheter har till sin natur ambitiösa mål som kan uppfattas som idealistiska eller överambitiösa. Dessutom bör det påpekas att vissa mål för mänskliga rättigheter är absoluta, såsom det absoluta förbudet mot tortyr, slaveri eller diskriminering på grund av ras, men att relevansen hos dessa mål ligger i specifika och realistiska aktiviteter och resultat som utgår från de viktigaste behoven hos målgruppen och som ger hållbara och varaktiga effekter.

2)Ansvaret för att förbättra situationen för mänskliga rättigheter i ett land ligger främst hos den nationella regeringen, vilket framför allt gäller genomförandet av projekt för att förhindra tortyr och dödsstraff. Den politiska viljan hos regeringen eller dess ministerier är svår att åsidosätta och utvecklingen av det politiska klimatet kan påverka genomförandet av projekten positivt eller negativt. Om en regering är villig att avskaffa dödsstraffet eller tortyr kan finansiering av en åtgärd med samma syfte betraktas som överflödig.

29 c)

Se vårt svar på punkt 33.

30

Enligt den rättsliga ramen för ansökningsomgångar får ansökningar inte ändras, utom i icke-materiella avseenden (se artikel 204 i tillämpningsföreskrifterna för budgetförordningen). Det får inte heller hållas förhandlingar med tänkbara mottagare. Sökande får endast uppmanas att förtydliga styrkande handlingar eller lämna kompletterande upplysningar. Kraven på insyn och rättvis behandling av bidragssökande innebär alltså att det är uteslutet med storskaliga omförhandlingar av sökandenas projekt under tilldelningsförfarandet, särskilt med tanke på det mycket stora antalet sökande. Vi hänvisar också till våra svar på punkterna 22, 23 och 24 ovan, angående synpunkterna på bedömarnas och utvärderingskommitténs respektive roller.

33

Organisationer som arbetar med dessa känsliga frågor ställs ofta inför hotfulla situationer, har begränsad kapacitet och har ibland svårt att följa EU:s förfaranden. Kommissionen vill också lyfta fram att EU:s delegationer och huvudkontor regelbundet anordnar informations- och utbildningstillfällen om EU:s förfaranden, däribland projektcykelhantering, för att så långt det är möjligt avhjälpa bristen på medvetenhet och sakkunskap hos organisationerna i det civila samhället.

34

Det bör understrykas att det totala beloppet för verksamhet som inte genomförs utan undantag dras av från den slutliga betalningen.

36

Denna synpunkt avser en av många risker som utanordnaren måste ta hänsyn till.

37

Kommissionen instämmer inte i Europeiska revisionsrättens synpunkt. Den bristande kostnadseffektiviteten är marginell jämfört med det totala antalet kontrakt inom ramen för dessa EIDMR-ansökningsomgångar.

Även om ansökningsomgångar och anbudsinfordringar ska följa samma principer om insyn, rättvisa och likabehandling skiljer sig upphandlingskontrakt och bidragskontrakt åt kraftigt när det gäller egenskaper och krav. Bidrag utesluter normalt vinstdrivande verksamhet och innebär att ansvaret för projektet helt och hållet ligger hos mottagaren, medan anbudsinfordringar ger utrymme för vinstdrivande verksamhet och omfattar en fullständig överföring av resultat till kommissionen, inbegripet äganderätt. I vilket fall som helst hänger utgifternas kostnadseffektivitet inte nödvändigtvis ihop med valet av förfarande.

Enligt artikel 101 i budgetförordningen avser dessutom anbudsförfaranden ”ett kontrakt mot ersättning som ingås skriftligen av en eller flera ekonomiska aktörer och en eller flera upphandlande myndigheter”. Det framgår inte hur detta rent generellt skulle gå att använda inom området för mänskliga rättigheter, som få ekonomiska aktörer vågar sig in på.

38

Historiskt sett är de organisationer som har mest specialiserad sakkunskap inom området för kamp mot tortyr, misshandel och dödsstraff baserade i Europa (till exempel London, Köpenhamn och Genève) och i USA. De arbetar globalt och har en mycket viktig roll i fråga om opinionsbildning inför de internationella organen för mänskliga rättigheter. Hänsyn till kostnadseffektivitet bör vägas mot mervärdet av och den unika sakkunskapen hos dessa organisationer.

Med hänsyn till den typ av projekt som brukar finansieras av EIDMR (kapacitetsuppbyggnad, utbildning, opinionsbildning och så vidare) utgör finansiering av mänskliga resurser ofta en stor del av den totala budgeten. Lönerna i Europa och i USA är dessutom mycket högre än i de flesta tredjeländer.

39

Att beräkna indirekta kostnader som en procentandel av de direkta stödberättigande kostnaderna är sedan länge etablerad praxis i kontraktsmallarna i den praktiska vägledningen för upphandling och bidrag till EU:s yttre åtgärder. De definieras i artikel 14 i de allmänna villkoren för bidragskontraktet och motsvarar kostnader som inte direkt går att hänföra till åtgärden. Denna definition kompletteras ofta av mer detaljerade uppgifter om kostnaderna i bilaga III (budget) till bidragskontraktet.

40

EIDMR arbetar i ett mycket känsligt och komplicerat sammanhang där det är svårt att mäta effekterna och framstegen ibland sker långsamt, särskild i de svåraste fallen.

41

Dessa svårigheter är visserligen verkliga, men är oundvikliga i all verksamhet inom området för mänskliga rättigheter i tredjeländer. Se också våra svar på punkterna 29, 32 och 43.

43

Området för mänskliga rättigheter innebär till sin natur att det är svårt att göra direkta kvantitativa mätningar. Se vårt svar på punkt 41.

Om målen och de särskilda målen är väl definierade trots att de är blygsamma, och om projektet förverkligar dem, är det inte säkert att effekten är begränsad. Framför allt kan utvecklingen av en metod för ett visst mål få enorm betydelse för framtida projekt och därmed för projektets långsiktiga mål.

Det går att nämna många exempel bland de projekt som revisionsrätten granskar. Ett projekt i Demokratiska republiken Kongo var inriktat på kvinnor och barn som utsatts för misshandel och sexuella övergrepp i hemmet. Den icke-statliga organisationen föreslog att en modell för hållbara vårdrum skulle utvecklas i syfte att ge stöd till personer som överlevt våldtäkt som en form av misshandel. Misshandel likställs med tortyr enligt folkrätten. Om denna metod är framgångsrik (projektet pågår fortfarande) kommer den att användas inom andra områden och kan få en multiplikatoreffekt.

Slutligen lyfter revisionsrätten fram ett projekt i Georgien som hade en mycket liten målgrupp: personer i militär arrest. Detta projekt visar att förebyggande arbete har en mycket stor positiv roll, även om det inte är direkt synligt utifrån. Vad gäller det långsiktiga resultatet innebar projektet att det civila samhället för första gången kunde övervaka militära arrester och indirekt bidrog det till att den georgiska regeringen kunde fatta ett väl underbyggt beslut om att inrätta en nationell förebyggande övervakning inom myndigheten för den offentliga försvararen.

44

Resultatet av juridiskt stöd är alltid osäkert. De få positiva fall som går att vinna med stöd från EIDMR har ändå haft stor inverkan och bildat prejudikat. Dessutom bör effekten inte begränsas till resultatet av specifika fall eller domstolsavgöranden, utan bör omfatta alla mellanliggande steg som kan vara strategiska för andra fall och bör utvärderas i ett långsiktigt perspektiv.

Se våra svar på punkterna 43 och 45.

45

Projekt som finansieras inom ramen för EIDMR-programmet ger hållbara resultat och är kostnadseffektiva. Eftersom dessa projekt ofta har ett mycket politiskt innehåll är det inte särskilt lätt att ta fram kvantifierbara mått på samma sätt som i exempelvis vägbyggnadsprojekt. Dessutom är initiativ för mänskliga rättigheter i sig beroende av ett politiskt och rättsligt sammanhang som en givare inte kan väntas ha kontroll över. En fullt naturlig paradox inom området för mänskliga rättigheter är att de mest akuta åtgärderna måste vidtas under de svåraste förhållandena. Dessutom är kampen mot dödsstraff och tortyr en långsiktig process. Med tanke på egenskaperna hos sådana projekt och det känsliga sammanhang där de genomförs, erkänner kommissionen att det har varit svårt att kvantifiera effekterna. Under sådana förutsättningar måste man fortsätta att arbeta aktivt i linje med målen för EIDMR och dess globala räckvidd.

Dessutom innebär området för mänskliga rättigheter till sin natur att det är svårt att göra direkta kvantitativa mätningar.

Enligt nedifrån och upp-strategin ska möjliga mottagare identifiera mål, geografisk omfattning för verksamhet och slutmottagare för de föreslagna projekten i enlighet med sin (administrativa, operativa och geografiska) kapacitet och strategi. Därför kan den verksamhet som de sökande föreslår mycket väl vara överambitiös och riskera att inte få önskad effekt.

45 a)

Regeringarna i Vitryssland, Ryssland och Tadzjikistan har inte visat några tecken på att vilja ratificera det fakultativa protokollet till konventionen mot tortyr, men detta betyder inte att det inte bör bedrivas verksamhet för en ratificering i framtiden i de länderna. I Tadzjikistan har projektverksamheten till exempel bidragit till att ombudsmannen gjorde sitt första fängelsebesök och i slutet av 2013 inrättade en arbetsgrupp för övervakning av förvarslokaler, med företrädare för det civila samhället och fängelsetjänstemän. I Vitryssland gav projektet stöd till icke-statliga organisationer som arbetar mot tortyr och som inledde övervakning av häkten. I Ryssland har projektet gett ryska icke-statliga organisationer nya verktyg för att bilda opinion inför myndigheterna.

45 b)

Kampen mot tortyr och avskaffandet av dödsstraff är långsiktiga processer. Framsteg och förbättringar sker ofta långsamt och sammanfaller inte nödvändigtvis med de begränsade kontraktsperioderna. Det politiska sammanhanget har också stor betydelse för om resultaten går att uppnå, till exempel ratificering av konventionen mot tortyr eller ett moratorium för dödsstraff. I sina synpunkter hänvisar Europeiska revisionsrätten till ett projekt som bedrivs under mycket svåra och känsliga förhållanden (Mellanöstern och Nordafrika, Ryssland, Centralasien, Vitryssland), där framstegen verkligen sker mycket långsamt.

45 c)

Projektet var det första ingripande då icke-statliga organisationer fick tillstånd att övervaka militära arrester. Se vårt svar på punkt 43 om effekterna av projektet i Georgien.

45 d)

Enligt slutrapporten har all verksamhet fullföljts med framgång, men det är sant att effekterna kanske inte blev så stora som organisationen hade väntat sig på förhand, något som inte är alltför ovanligt inom det här området.

45 e)

Med tanke på egenskaperna hos EIDMR-projekt och de känsliga förhållandena i den miljö där de genomdrivs är det ofta svårt att mäta effekterna och utvecklingen går långsamt ibland, framför allt i de svåraste fallen, till exempel Kina. Under sådana förutsättningar måste man fortsätta att arbeta aktivt i linje med målen för EIDMR och dess globala räckvidd.

45 f)

Se vårt svar på punkt 45 e.

46

Se vårt svar på punkt 45.

46 a)

Effekterna av projektet i Afrika måste mätas på medellång sikt. De kommer att bedömas genom övervakning av efterlevnadsnivån (rapportering, fortsatt införlivande nationellt) och effektivt genomförande (utveckling av rättspraxis, tillgång till häkten, gottgörelser och minskat antal fall av tortyr) av såväl ratificerade internationella instrument som nationell lagstiftning för att bekämpa och förebygga tortyr i varje land som ingår i projektet.

46 b)

Det är svårt att mäta effekten av projektet i Kina eftersom bidragsmottagaren inte har lämnat tillräckligt väl utformad information. Delegationen har fått konkreta uppgifter som tyder på framgångar med åtgärden som genomföras en aktör som är väl etablerad som deltagare i arbetet med politiska reformer i Kina. Samtidigt leds projektet av en inflytelserik professor som har ombetts att bidra med sin sakkunskap till den pågående ändringen av strafflagen som är under översyn och väntas minska antalet brott som är belagda med dödsstraff ytterligare.

Se också vårt svar på punkt 29 a.

47 a)

Se vårt svar på punkt 29 a.

Ruta 6

Kommissionen välkomnar Europeiska revisionsrättens synpunkt på de positiva resultaten av EIDMR:s kamp mot dödsstraff i USA.

Ett exempel på EIDMR:s positiva inverkan är att guvernören för delstaten Pennsylvania nyligen införde ett moratorium för dödsstraff, vilket ledde till att fången Terrence Williams och 186 andra dödsdömda personer i Pennsylvania fick ett tillfälligt uppskov.

Nedan finns en länk till guvernör Tom Wolfs memorandum, där han framhåller att det amerikanska advokatsamfundets rapport (finansierad av EIDMR) har spelat en central roll. http://www.ydr.com/politics/ci_27523525/gov-tom-wolf-issues-death-penalty-moratorium

Ett av de avgörande argumenten som guvernören lägger fram i sitt beslut är Pennsylvania Death Penalty Assessment, som utarbetats av det amerikanska advokatsamfundet.

51

Europeiska unionen är en av mycket få givare som ger ekonomiskt stöd till kamp mot tortyr och för avskaffande av dödsstraffet. I många fall är EU den enda givaren, varför våra partnerorganisationer är mycket beroende av stödet från EIDMR. Europeiska kommissionen försöker minska effekterna av detta genom att låta dem anställa insamlingsansvariga inom ramen för EIDMR-projekt. Kommissionen arbetar också med de få andra givarna inom detta område (till exempel FN:s frivilligfond för tortyroffer eller EU-medlemsstaternas arbetsgrupp) för att skapa så stor samordning och samstämmighet som möjligt.

Dessutom är det en ofrånkomlig paradox att det inte går att garantera självförsörjningen hos icke-statliga organisationer som arbetar med mänskliga rättigheter genom fortsatt eller ökad finansiering från kommissionen. Denna komplicerade fråga går inte att lösa med ökad EU-finansiering.

52

Se vårt svar på punkt 51.

53 a)

Se vårt svar på punkt 51.

Slutsatser och rekommendationer

54

Åtgärder för mänskliga rättigheter är i sig svåra att bedöma och är särskilt känsliga för den politiska utvecklingen i de berörda länderna. Åtgärder mot tortyr och dödsstraff är ännu känsligare än andra projekt för mänskliga rättigheter. Mot denna bakgrund har EIDMR-medlen använts väl och med stor omsorg för att skapa en ömtålig balans mellan stor räckvidd – EIDMR:s globala ansökningsomgångar är en enorm framgång när det gäller att locka en mängd sökande från hela världen – och rigorös förvaltning av medlen. Kommissionen tänker fortsätta sitt arbete för att stärka EIDMR:s roll som ett avgörande verktyg för EU:s politik för mänskliga rättigheter utomlands.

Rekommendation 1 – Rikta de blygsamma resurserna bättre

Kommissionen godtar delvis rekommendationen. Vi håller med om att finansieringen från EIDMR bör koncentreras till de mest relevanta frågorna, eftersom vi redan håller på att begränsa fokus för de globala ansökningsomgångarna, till exempel den globala ansökningsomgången EIDMR 2015.

Kommissionen kommer i linje med nedifrån och upp-strategin att upprätthålla den ömtåliga balansen mellan EU:s prioriteringar för mänskliga rättigheter, projektens relevans och kapaciteten och egenansvaret hos partnerorganisationerna i det civila samhället.

Med tanke på att EIDMR-verksamhet ofta bedrivs i mycket svåra sammanhang kommer kommissionen därför att avvisa rekommendationen om ett snävare geografiskt fokus och kommer att fortsätta med en icke-normativ strategi som inte är inriktad på effekt och en viss förteckning över länder.

55

Det är mycket viktigt att projekt inom området för mänskliga rättigheter, framför allt när det gäller tortyr och dödsstraff, på ett tillfredsställande sätt återspeglar de prioriteringar och metoder som har fastställts av dem som befinner sig närmare verkligheten på plats. Finansieringen av projekt och deras mål diskuteras ofta under dialogen. Agendorna måste dock inriktas på ett fåtal prioriteringar varje gång. Dessa prioriteringar beslutas i samråd mellan Europeiska utrikestjänsten och kommissionens avdelningar, delegationen och partnerlandet. Många av de åtgärder som finansieras utmanar dessutom inarbetad statlig praxis och ses alltså med kritiska ögon av partnerländerna, eller är globala och gränsöverskridande och ger därmed inte möjlighet till traditionellt utvecklingsstöd eller traditionell dialog med partnerländerna.

Slutligen tänker kommissionen inte förhandla om innehållet i bidragsansökningarna med de sökande innan undertecknandet av kontrakt, eftersom det kommer in ett så stort antal ansökningar i EIDMR:s ansökningsomgångar, den nuvarande rättsliga ramen för bidrag inte medger sådana förhandlingar och de allmänna principerna om rättvis och lika behandling som om insyn måste följas.

Rekommendation 2

Kommissionen godtar denna rekommendation.

Beroende på de lokala förhållandena (övergripande politiskt klimat, utrymme för opinionsbildning om mänskliga rättigheter) och förutsatt att EU:s uppdragschefer godkänner detta kan de viktigaste prioriteringarna för den lokala landstrategin för mänskliga rättigheter offentliggöras. Man bör dock undvika att kommunicera om man bedömer att detta skulle göra det svårare att genomföra strategin. Detta hindrar inte konsekvens mellan prioriteringar och utvecklingsbistånd.

Kommissionen har börjat tillämpa en rättighetsbaserad utvecklingsstrategi och kommer att fortsätta med den. Se vårt svar på punkt 20 för en konkretare beskrivning av tillämpningen av denna strategi.

Rekommendation 3

Kommissionen godtar delvis rekommendationen. Standardiserade skalor och riktlinjer för bedömare ändrades 2013, och kommissionen väntar sig inga omedelbara förändringar i dem. Däremot bedömer kommissionen fortlöpande sina förfaranden för att kunna förbättra dem, särskilt i fråga om ansökningsomgångar.

Kommissionen tillämpar stränga normer för EIDMR:s ansökningsomgångar, trots de stora utmaningarna till följd av antalet mottagna ansökningar (sammanlagt 1 193 ansökningar för de EIDMR-ansökningsomgångar som omfattas av denna granskning). Samstämmigheten och konsekvensen i utvärderingsprocessen skyddas redan genom offentliga och detaljerade kravspecifikationer och riktlinjer för bedömare av bidragsansökningar. Tilldelningskriterierna bedöms tydligt och konsekvent av externa sakkunnig och det finns tydliga riktlinjer för dem som gör nya bedömningar av ansökningar. Se även vårt svar på punkt 23.

Rekommendation 4

Kommissionen godtar inte denna rekommendation.

Enligt de nuvarande reglerna får det inte göras några väsentliga ändringar i bidragsansökningar innan kontrakt undertecknas. I några fall har man fått ändra oläsliga uppgifter eller radera alltför stora utgifter från den ursprungliga budgeten.

Kommissionen kan dock inte inleda förhandlingar om projektens utformning med de sökande innan kontrakt undertecknas, med hänsyn till det stora antalet sökande inom ramen för EIDMR:s globala ansökningsomgångar och med tanke på att den nuvarande rättsliga ramen för bidrag inte tillåter ett sådant alternativ, samt med hänsyn till de allmänna principerna om rättvis och lika behandling och om insyn.

I enlighet med artikel 204.5 i tillämpningsföreskrifterna för budgetförordningen får utvärderingskommittén utfärda vissa rekommendationer som sedan ska beaktas av utanordnaren när kontrakt upprättas.

56

Precis som vi beskriver mer detaljerat i våra svar på punkterna 29 och 45 är det särskilt svårt att mäta effekter inom området för mänskliga rättigheter, till skillnad från vissa andra områden inom utvecklingsbiståndet. Framsteg för mänskliga rättigheter är en dynamisk process där även ett till synes begränsat projekt kan få pendeln att slå över till avskaffandet av dödsstraffet i Pennsylvania, som vi beskriver i vårt svar på ruta 6 i den här rapporten. Denna svårighet att mäta den direkta effekten av ett enskilt projekt för mänskliga rättigheter kommer sannolikt inte att ändras dramatiskt, även om vi skulle införa nya mätsystem.

Frågan om självförsörjning, som är avgörande för människorättsorganisationer, går inte att lösa med ökat beroende av långsiktig finansiering från kommissionen – särskilt inte för organisationer utanför EU. Därför har kommissionen i vissa fall godkänt insamlingsverksamhet som en del av projektbudgetarna.

Rekommendation 5

Kommissionen godtar delvis rekommendationen.

Med hänsyn till de svåra politiska förhållanden där EIDMR-projekt genomförs skulle det vara fördelaktigt för organisationerna i det civila samhället med en förenklad logisk ram.

Enligt den nedifrån och upp-strategi som tillämpas för EIDMR bör målen och utgångsvärdena fastställas av sökandena själva. Den varierande kapaciteten hos organisationerna i det civila samhället måste också beaktas. Alla mätningar av effekterna av projekt för mänskliga rättigheter måste dock ta hänsyn till det mycket specifika sammanhang där EIDMR-projekt genomförs. Dessutom måste det påpekas att de länder eller områden som har störst behov av åtgärder mot tortyr och dödsstraff är sådana där man inte kan vänta sig några enkla framsteg i dessa frågor. Man måste också ta hänsyn till att det är svårt att kvantifiera frågor om mänskliga rättigheter. Därför anser vi inte att särskilda mål och utgångsvärden är användbara verktyg i just detta sammanhang.

Dessutom arbetar kommissionen redan på en förbättrad konsekvensbedömning av projekt för mänskliga rättigheter.

Rekommendation 6

Kommissionen godtar inte denna rekommendation.

Det är viktigt för kommissionen att de organisationer i det civila samhället som arbetar med mänskliga rättigheter är självförsörjande. Därför har kommissionen i motiverade fall gått med på att finansiera personal som arbetar med insamlingsverksamhet vid de icke-statliga organisationerna. Självförsörjning tryggas också genom kravet på medfinansiering. En skärpning av det kravet skulle dock kunna äventyra många åtgärder på grund av bristen på alternativa finansieringskällor. Självförsörjning innebär också att stödmottagarna inte bör vara beroende av kommissionen som sin enda finansieringsmöjlighet, eller av att de kontinuerligt tilldelas bidragskontrakt oavsett kvaliteten i sina projekt. Detta gäller i allt högre grad eftersom bidragstilldelning som regel omfattas av ett mycket konkurrensutsatt ansökningsförfarande. Mottagare som presterar väl i genomförandet av sitt projekt brukar också få goda resultat under bidragstilldelningsförfarandet.

När det gäller givarsamordning är detta visserligen relevant i planeringsstadiet, men inte vid ansökningsomgången, eftersom vi inte förstår hur den nuvarande rättsliga ramen skulle medge ingripanden av tredje parter i det skedet.

QJ-AB-15-009-SV-E    ISSN 1977-5830

EU är djupt engagerat i kampen för att förhindra och utrota alla former av tortyr och annan misshandel och avskaffa dödsstraffet i hela världen. Vi bedömde ändamålsenligheten i det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter, som ger bidrag till organisationer i det civila samhället så att de kan genomföra projekt som strävar efter dessa mål.
Vi drar slutsatsen att det stöd som ges endast var delvis ändamålsenligt. Trots att kommissionen gjorde tillfredsställande behovsbedömningar var inriktningen på finansieringen inte optimal. Denna omständighet och också ogynnsamma politiska förhållanden gjorde att den samlade effekten av de finansierade projekten inte var den bästa möjliga. Vi lämnar flera rekommendationer till kommissionen som gäller urvalet av projektförslag, samordningen med andra EU-insatser, ramen för resultatmätning och hållbarheten i de stödmottagande organisationerna.