EUROPOS AUDITO RŪMAI

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tel. +352 4398-1

El. paštas: eca-info@eca.europa.eu

Tinklavietė: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Daug papildomos informacijos apie Europos Sąjungą yra internete.

Ji prieinama per portalą Europa (http://europa.eu).

Liuksemburgas: Europos Sąjungos leidinių biuras, 2015

Print | ISBN 978-92-872-2702-7 | ISSN 1831-0885 | doi:10.2865/25334 | QJ-AB-15-010-LT-C
PDF | ISBN 978-92-872-2743-0 | ISSN 1977-5725 | doi:10.2865/148319 | QJ-AB-15-010-LT-N
EPUB | ISBN 978-92-872-2747-8 | ISSN 1977-5725 | doi:10.2865/029457 | QJ-AB-15-010-LT-E

© Europos Sąjunga, 2015

Leidžiama atgaminti nurodžius šaltinį.

Dėl leidimo naudoti arba kopijuoti 46 puslapyje pateiktą žemėlapį reikia tiesiogiai kreiptis į autorių teisių subjektą.

KAIP ĮSIGYTI EUROPOS SĄJUNGOS LEIDINIŲ

Nemokamų leidinių galite įsigyti:

•vieną egzempliorių:
svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•daugiau negu vieną egzempliorių / plakatą / žemėlapį:
Europos Sąjungos atstovybėse (http://ec.europa.eu/represent_lt.htm),
ES nepriklausančių šalių delegacijose (http://eeas.europa.eu/delegations/index_lt.htm),
susisiekę su tarnyba Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_lt.htm)
arba paskambinę numeriu 00 800 6 7 8 9 10 11 (nemokamai visoje ES (*).

(*)Informacija teikiama nemokamai, daugelis skambučių taip pat nemokami (nors kai kurie ryšio paslaugų teikėjai gali imti mokestį, taip pat gali reikėti mokėti, jeigu skambinsite taksofonu arba viešbučio telefonu).

Parduodamų leidinių galite įsigyti:

•svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

LT
2015

Nr. 11

Specialioji ataskaita

Ar Komisija tinkamai
valdo žvejybos
partnerystės susitarimus?

(pagal SESV 287 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą)

Auditorių grupė

Audito Rūmų specialiosiose ataskaitose yra pateikiami su konkrečiomis biudžeto sritimis arba valdymo temomis susijusių Audito Rūmų veiklos ir atitikties auditų rezultatai. Audito Rūmai atrenka ir nustato šias audito užduotis, siekdami kiek įmanoma padidinti jų poveikį ir atsižvelgdami į veiklos ar atitikties riziką, susijusių pajamų ar išlaidų lygį, būsimus pokyčius ir politinį bei viešąjį interesą.

Šį veiklos auditą atliko Audito Rūmų nario Augustyn Kubik vadovaujama I audito kolegija, atsakinga už gamtos išteklių išsaugojimo ir valdymo išlaidų sritį. Auditui vadovavo Audito Rūmų narys Jan Kinšt, jam talkino jo kabineto vadovas Alejandro Ballester Gallardo, skyriaus vadovas Colm Friel, vyresnioji auditorė Maria Luisa Gómez-Valcárcel, auditorė Oana Dumitrescu ir auditorius Frédéric Soblet.

Iš kairės į dešinę: F. Soblet, M. L. Gómez-Valcárcel, C. Friel, J. Kinšt, A. Ballester Gallardo, O. Dumitrescu.

Turinys

Santrumpos

Santrauka

Įvadas

Tarptautinių žvejybos susitarimų poreikis

Žvejybos partnerystės susitarimai (FPA)

Europos tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynas ir FPA

Audito apimtis ir metodas

Pastabos

I dalis. Derybos dėl FPA

Siekdama išvengti bet kokių žvejybos veiklos sutrikimų, Komisija laiku derėjosi dėl FPA ir juos atnaujino

Komisija susiderėjo dėl atitinkamų susitarimų, tačiau Indijos vandenyno regione būtų galima užtikrinti didesnį tokių susitarimų nuoseklumą

FPA tikslą užtikrinti, kad žvejybos galimybės, dėl kurių susitarta, būtų susijusios tik su žuvų išteklių pertekliumi, buvo sudėtinga pasiekti

Atsižvelgiant į ankstesnius naudojimo rodiklius, FPA, dėl kurių susitarė Komisija, sąnaudos buvo gana didelės

Ex post vertinimuose pateikta informacija ne visada buvo naudinga priimant sprendimus ir per derybų procesą

II dalis. FPA nustatytų teisių žvejoti ir sektorinės paramos sudedamųjų dalių įgyvendinimas

Žvejybos leidimų išdavimo (licencijavimo) procesas buvo ilgas ir sudėtingas, tačiau Komisija nesiėmė jokių priemonių šiai problemai išspręsti

Centrinė sužvejoto kiekio stebėjimo sistema nebuvo tinkama, nes nepadeda laiku nustatyti problemų ir teisingai apskaičiuoti mokėjimų

Komisija ir šalys partnerės susitarė dėl susijusios veiklos, kuri turi būti finansuojama naudojant sektorinę paramą, tačiau trūko veiksmų koordinavimo su kitais sektoriaus partneriais

Komisijos vykdoma sektorinės paramos veiksmų kontrolė buvo ribota, o šalių partnerių įgyvendinami veiksmai kai kuriais atvejais skyrėsi nuo sutartų veiksmų

Sektorinei paramai skirti Komisijos mokėjimai nebuvo susiejami su šalių partnerių pažanga įgyvendinant sutartus veiksmus

Išvados ir rekomendacijos

I priedas. |  | Papildoma informacija apie derybas dėl žvejybos partnerystės susitarimų ir jų įgyvendinimą
II priedas. |  | 2015 m. galiojantys žvejybos partnerystės susitarimai
III priedas. |  | Žvejybos partnerystės susitarimai

Komisijos atsakymas

Santrumpos

DGTŽL: Didžiausias galimas tausios žvejybos laimikis

EDPS: Elektroninė duomenų perdavimo sistema (arba elektroninis duomenų registravimo žurnalas)

EPF: Europos plėtros fondas

ES: Europos Sąjunga

FAO: Maisto ir žemės ūkio organizacija

FPA: Žvejybos partnerystės susitarimas

GD: Generalinis direktoratas

IEZ: Išskirtinė ekonominė zona

IOC: Indijos vandenyno šalių komisija

IOTC: Indijos vandenyno tunų komisija

LSS: Laivų stebėjimo sistema

RFMO: Regioninė žuvininkystės valdymo organizacija

ŠP: Šalys partnerės

UNCLOS: Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija

ŽMTEK: Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas

Santrauka

I

Europos Sąjunga (ES) su pakrantės šalimis derasi dėl susitarimų, kad ES išorės laivynui būtų suteiktos teisės žvejoti šių šalių žvejybos plotuose. XX a. 9-ajame dešimtmetyje tai buvo paprasčiausi susitarimai dėl teisių žvejoti, kuriuos palaipsniui pakeitė tausios žvejybos partnerystės susitarimai (toliau – SFPA), skirti žuvų ištekliams apsaugoti ir kartu vystyti šalies partnerės žvejybos sektorių teikiant jam sektorinę paramą. Komisija ketina didinti susitarimų skaičių, nes jais suteikiama svarbių privalumų ne tik ES laivynui, bet ir šalims partnerėms.

II

Audito Rūmai atliko žvejybos susitarimų, kuriems iš ES biudžeto skiriamas finansinis įnašas, auditą (t. y. į audito apimtį neįtraukti susitarimai, pagrįsti apsikeitimu žvejybos kvotomis). Audito Rūmai išnagrinėjo keturis iš 12 audito metu galiojusių susitarimų: su Mauritanija (susitarimas dėl įvairių rūšių žuvų žvejybos Atlanto vandenyne), Madagaskaru, Mozambiku ir Seišeliais (susitarimai dėl tunų žvejybos Indijos vandenyne). 2013 m. šiems keturiems žvejybos partnerystės susitarimams skirta 77 % FPA mokėjimų.

III

Šio audito tikslas – įvertinti, ar Komisija tinkamai valdo FPA. Tai reiškia, kad buvo nagrinėjamos derybos dėl FPA ir teisių žvejoti ir sektorinės paramos įgyvendinimas. Atlikus auditą prieita prie išvados, kad Komisija iš esmės tinkamai valdo FPA, tačiau vis dar yra keletas sričių (susijusių su derybų procedūra ir protokolų vykdymu), kurias galima tobulinti.

IV

Dažnai derybų dėl FPA ir jų atnaujinimo procedūros yra sudėtingos ir ilgos, tačiau Komisija sėkmingai įveikė šiuos sunkumus ir, išskyrus keletą atvejų, sugebėjo išvengti laivyno žvejybos veiklos sutrikimų. Sudaryti susitarimai buvo svarbūs atsižvelgiant į atitinkamo ES laivyno poreikius ir prioritetus.

V

Tais atvejais, kai ilgai trunkančios derybos dėl naujų protokolų kenkė žvejybos veiklos tęstinumui, pagal Reglamento (EB) Nr. 1006/2008 9 straipsnį laivų savininkams buvo suteikta galimybė per Komisiją kreiptis į atitinkamą trečiąją šalį valstybę prašant išduoti žvejybos leidimus, kurie galiotų iki naujo protokolo pasirašymo. Tačiau tokia situacija nesuderinama su kitu teisės aktuose nustatytu reikalavimu, t. y. „išimties sąlyga“, ir dėl jos taikymo atsirado nesusipratimų tarp šalies partnerės ir Komisijos.

VI

FPA įvardijami kaip priemonės, padedančios užtikrinti atitinkamos žvejybos tvarumą. Remiantis pagrindinės Bendros žuvininkystės politikos nuostatomis, žvejybos galimybės, dėl kurių susitarta, turėtų leisti ES laivams sužvejoti tik perteklinę šalių partnerių turimą žuvų išteklių dalį. Tačiau praktiškai pertekliaus sąvoką labai sudėtinga taikyti dėl to, kad nėra patikimos informacijos apie žuvų išteklius ir vidaus žvejybos laivynų arba kitų užsienio laivynų, kuriems šalys partnerės taip pat suteikė teises žvejoti, žvejybos pastangas.

VII

Faktinės už toną žuvies patirtos vieneto išlaidos dažnai buvo didesnės, palyginti su derybų metu sutarta vieneto kaina. Nors derybų metu buvo atsižvelgta į ankstesniuose protokoluose nurodytą sužvejotų žuvų kiekį, daugumoje naujausių protokolų nustatytas sutartinio orientacinio tonažo dydis dažnai išliko didesnis, todėl paprastai jis nebuvo išnaudojamas. Tačiau, nepaisant žvejybos galimybių panaudojimo, buvo išmokėtas visas ES finansinis įnašas. Nepakankamą protokolais suteikiamų galimybių išnaudojimą ir su tuo susijusias dideles išlaidas iš dalies būtų galima paaiškinti techninėmis sąlygomis, dėl kurių susitarta su šalimis partnerėmis, siekiant atitikti jų nacionalinius teisės aktus ar užtikrinti žvejybos veikos tvarumą.

VIII

Nepriklausomuose FPA ex post vertinimuose pateikta informacija ne visada yra pakankamai išsami, nuosekli ar palyginama, todėl yra mažiau naudinga derybose dėl protokolų priimant informacija pagrįstus sprendimus.

IX

Atlikus auditą prieita prie išvados, kad sąlygų žvejoti įgyvendinimo valdymas nebuvo iki galo patikimas. Komisija, siekdama išsiaiškinti vėlavimo priežastis ir sritis, kurias būtų galima patobulinti, neatliko tinkamo ilgo ir sudėtingo licencijų išdavimo proceso stebėjimo.

X

Audito metu nustatyti duomenų apie sužvejotą kiekį tvarkymo trūkumai, kuriuos patvirtina skirtingi valstybių narių, Komisijos ir ex post vertinimų duomenys apie sužvejotą kiekį. Dėl šios priežasties kyla finansinė rizika, nes mokėjimai pagal FPA yra pagrįsti duomenimis apie sužvejotą kiekį.

XI

Nors sektorinė parama planuojama geriau, tačiau Komisijos vaidmuo atliekant audituotų protokolų stebėjimą vis dar buvo ribotas. Nėra jokios aiškios sistemos, kurioje būtų nustatytos finansuojamų veiksmų tinkamumo ir atsekamumo taisyklės. Be to, Komisija neturi pakankamai kontrolės teisių; pvz., kai kuriais atvejais šalys partnerės įgyvendino kitokius veiksmus nei numatytieji pagal planą ir šie veiksmai nebūtinai padėjo veiksmingai siekti FPA tikslų.

XII

Galiausiai protokoluose numatyta galimybė sustabdyti mokėjimus, tačiau nenustatyta, kad sektorinės paramos mokėjimus būtų galima iš dalies sumažinti, jeigu įgyvendinami ne visi sutarti veiksmai arba rezultatai pasiekiami tik iš dalies. Be to, nepaisant bendros vystymo koncepcijos, sektorinės paramos mokėjimų sąlygos skiriasi nuo Europos plėtros fondo (EPF) biudžeto paramos sąlygų, todėl atsiranda nenuoseklumo.

XIII

Audito Rūmai pateikia šias rekomendacijas:

Siekdama pagerinti derybas dėl naujų FPA ir protokolų, Komisija turėtų:

a)peržiūrėti neįsigaliojusius susitarimus ir apsvarstyti, kaip išspręsti žvejybos veiklos nutraukimo pagal nustatytą išimties sąlygą klausimą, atsižvelgiant į Bendros žuvininkystės politikos principus. Be to, Komisija turėtų patikslinti ir į protokolus įtraukti tinkamas nuostatas, siekiant užtikrinti žvejybos operacijų tęstinumą tarp dviejų protokolų;

b)parengti regionines žuvininkystės plėtojimo valdymo strategijas ir užtikrinti, kad protokolai, dėl kurių susitarta tame pačiame regione, derėtų su atitinkama regionine strategija ir kitais ES fondais;

c)derėdamasi dėl naujuose protokoluose numatomų žvejybos galimybių, atsižvelgti į ankstesnių protokolų panaudojimo rodiklius ir pasistengti geriau susieti mokėjimus už prieigos teises ir faktinį sužvejotų žuvų kiekį, užtikrinant, kad nėra neigiamo poveikio žvejybos veiklai;

d)geriau išanalizuoti galimą SFPA sąlygų poveikį protokolo naudojimui; siekiant išlaikyti abipusę naudą ES ir atitinkamoms šalims partnerėms, Komisija tai galėtų daryti konsultuodamasi su suinteresuotaisiais subjektais siekdama nustatyti, kokiais atvejais būtina atlikti išsamesnius esminių sąlygų vertinimus;

e)daugiau dėmesio skirti ex post vertinimams, kad būtų atlikta nuosekli ir palyginama pagal protokolus išleistų viešųjų lėšų grąžos analizė bei išsami ir kritiška jų veiksmingumo ES ir atitinkamai šaliai partnerei analizė.

Siekdama geriau įgyvendinti FPA, Komisija nedelsdama turėtų:

f)nustatyti kiekvieno licencijų išdavimo proceso etapo, įskaitant valstybių narių, šalių partnerių ir Komisijos tarnybų skiriamą laiką, stebėjimo procedūras, kad išsiaiškintų ir ištaisytų šio proceso trūkumus;

g)skatinti priimti elektronines licencijas arba parengti visą licencijos galiojimo laikotarpį leidimus turinčių laivų sąrašus;

h)užtikrinti, kad naujoje sužvejoto kiekio duomenų bazėje būtų pateikiami patikimi duomenys apie sužvejotą kiekį, kuriuos galima apibendrinti, stebėti ir nuolat atnaujinti ir kad ja visapusiškai naudotųsi vėliavos valstybės narės;

i)pasiūlyti naujuose protokoluose nustatyti tinkamumo reikalavimus siekiant įvertinti veiksmus, kuriuos planuojama finansuoti sektorinės paramos lėšomis (kiti reikalavimai galėtų būti susiję su atsekamumu, atranka, ataskaitų teikimu, veiklos rezultatų vertinimu bei Komisijai suteikiamomis kontrolės teisėmis);

j)užtikrinti FPA sektorinės paramos temos veiksmingą koordinavimą su kitomis vystymo partnerėmis, aktyviai veikiančiomis žuvininkystės sektoriuje;

k)užtikrinti, kad sektorinės paramos išmokos derėtų su kitais ES biudžeto paramos mokėjimais ir būtų pagrįstos šalių partnerių rezultatais, pasiektais įgyvendinant bendrai sutartų veiksmų matricą.

Įvadas

Tarptautinių žvejybos susitarimų poreikis

01

Laisvo naudojimosi atvirąja jūra principas palaipsniui išnyko nuo XX a. 8-ojo dešimtmečio vidurio, prasidėjus trečiajai Jungtinių Tautų konferencijai dėl jūrų teisės (UNCLOS III). Po devynerių metų derybų 1982 m. įsigaliojo Konvencija, kuria tarptautinėje teisėje įtvirtinta valstybių teisė įgyvendinti suverenitetą vandenyse iki 200 jūrmylių atstumu nuo jų kranto linijos (išskirtinė ekonominė zona (IEZ)); ši teisė suteikta gamtos išteklių šiuose vandenyse tyrimo, naudojimo, saugojimo ir valdymo tikslais. Vis daugiau šalių nusprendė išplėsti savo suverenitetą iki 200 jūrmylių atstumu nuo kranto linijos, todėl pakrantės šalys pradėjo kontroliuoti apytiksliai 90 % žuvų išteklių. Tuomet dauguma tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynų¹, kurie anksčiau žvejojo šiuose vandenyse, buvo įpareigoti su pakrantės valstybėmis sudaryti susitarimus dėl teisių žvejoti.

02

Dėl šios priežasties ES (arba tuometinė Europos bendrija) pradėjo derėtis su pakrantės valstybėmis (iš esmės tai buvo besivystančios šalys) dėl dvišalių žvejybos susitarimų. Iš pradžių tai buvo paprasti susitarimai dėl teisių žvejoti, kuriais ES tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynui buvo suteikiamos žvejybos galimybės, o besivystančioms šalims tai tapo svarbiu pajamų šaltiniu. Šie komercinio pobūdžio susitarimai paprastai buvo grindžiami principu „mokėk ir žvejok“.

03

Nuo 1981 m. ES taip pat derėjosi dėl keleto „šiaurės susitarimų“. Tai yra dvišaliai, su žvejybos galimybių apsikeitimu susiję ES laivyno susitarimai su Norvegijos, Islandijos ir Farerų salų laivynais, nenumatant jokio finansinio įnašo. Šioje ataskaitoje tokie susitarimai neaptariami.

Žvejybos partnerystės susitarimai (FPA)

04

Paprasti susitarimai dėl teisių žvejoti buvo kritikuojami visų pirma dėl poveikio pereikvotiems ištekliams, nepakankamo skaidrumo, netinkamo vykdymo ir neatitikimo taisyklėms, dėl to, kad jais buvo išnaudojami silpni besivystančių pakrančių šalių derybiniai gebėjimai ir vykdymo pajėgumai, ir kad šie susitarimai nebuvo tinkama priemonė siekiant užtikrinti vystomąjį bendradarbiavimą žuvininkystės sektoriuje.

05

Reaguojant į šią kritiką, 2002 m. buvo reformuota bendra žuvininkystės politika ir nustatyta „partnerystės“ sąvoka, kurios tikslas – pabrėžti ES uždavinius: remti nacionalinių žuvininkystės sektorių vystymąsi ES šalyse partnerėse (ŠP), remti ir stiprinti ES ir besivystančių šalių dialogą ir skatinti tausią žuvininkystę. Šie naujos kartos susitarimai buvo vadinami žvejybos partnerystės susitarimais (FPA) (žr. 1 langelį). Finansinis įnašas buvo padalytas į dvi atskiras dalis: teises žvejoti IEZ ir „sektorinę“ finansinę paramą, kurios paskirtis – skatinti tausią žuvininkystės plėtrą šalyse partnerėse.

1 langelis

FPA tikslai²

οUžtikrinti racionalų ir tausų jūrų gyvųjų išteklių naudojimą šalyse partnerėse (vadovaujantis Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijoje apibrėžta pertekliaus sąvoka)³

οIšsaugoti darbo vietas nuo žvejybos priklausomuose Sąjungos regionuose

οUžtikrinti tolesnį ES žuvininkystės sektoriaus gyvavimą ir konkurencingumą

οUžtikrinti tinkamą pasiūlą Sąjungos rinkoje

οKurti Sąjungai pridėtinę vertę

οGerinant šalių partnerių žuvų išteklių valdymo ir kontrolės gebėjimus, tobulinti šių šalių žuvininkystės sektoriaus administravimą

οSkatinti ekonominę žuvininkystės sektoriaus plėtrą šalyse partnerėse, taip pat didinti užimtumą, gerinti sanitarines sąlygas ir šio sektoriaus verslo aplinką

06

Komisija mano, kad FPA suteikia svarbių privalumų, palyginti su kitais būdais, kuriais Europos tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynui suteikiama galimybė naudotis trečiųjų šalių vandenimis ir ištekliais. Visų pirma:

–FPA suteikia Europos laivynui galimybę naudotis žvejybos plotais užtikrinant aiškesnę, vienodą ir stabilesnę teisinę sistemą, padeda užtikrinti didesnį teisinį tikrumą, palyginti su privačiais Europos laivų savininkų ir ES nepriklausančių šalių susitarimais. Europos laivų savininkai taip pat nurodė teikiantys pirmenybę FPA ir prašė Komisijos padidinti susitarimų skaičių, net jeigu dėl to jie turės patirti daugiau išlaidų, susijusių su įnašu už teises žvejoti;

–FPA skatina mokslinį ES ir jos šalių partnerių bendradarbiavimą. Protokoluose numatyta rengti mokslinio komiteto posėdžius, kuriuose būtų peržiūrimas išteklių lygis ir nagrinėjamos regioninių žuvininkystės organizacijų rezoliucijos. Kartais šalys partnerės bendradarbiauja su ES mokslininkais, kurie savo šalyse dirba su laivyno veikla susijusį darbą;

–Siekiant įvairiems tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynams, veikiantiems pakrantės šalių IEZ, sudaryti vienodas veiklos sąlygas, protokoluose taip pat nustatyta nediskriminavimo sąlyga. Tai reiškia, kad FPA taikomi techniniai standartai ir kiti tvarumo principai taip pat turėtų būti taikomi atitinkamų šalių partnerių ir kitų jų IEZ esančių laivynų susitarimams. Tokia nuostata taip pat turėtų skatinti tausų žuvų išteklių valdymą.

–Šalyse partnerėse FPA padeda skatinti geresnį vietos žuvininkystės sektoriaus valdymą ir administravimą, nes šiais susitarimais remiami nacionalinių ir užsienio laivynų veiklos stebėjimas, kontrolė ir priežiūra. Pagal FPA skiriamas didelis finansavimas, padedantis užtikrinti darnų vietos žuvininkystės veiklos vystymąsi.

07

2014 m. reformavus bendrą žuvininkystės politiką, nustatyta tausios žvejybos partnerystės susitarimo sąvoka (SFPA). Reformos tikslas – patobulinti kai kuriuos FPA aspektus, pvz., padidinti prieinamos informacijos, kuria remiantis nustatomas turimas perteklius IEZ šalyse partnerėse, kiekį, skatinti tausią žvejybą šalių partnerių vandenyse, užtikrinant tikslingesnį ir reguliaresnį ES sektorinės paramos stebėjimą, bei nustatyti žmogaus teisių sąlygą. Pagrindinis SFPA tikslas – nustatyti teisinę, aplinkosaugos, ekonominę ir socialinę valdymo sistemą žvejybos veiklai Sąjungos žvejybos laivais trečiosios šalies vandenyse, kuriuose turėtų būti taikomi panašūs standartai į taikomus Sąjungos žvejybos laivams ES vandenyse.

08

Siekdama stiprinti ES tolimojo plaukiojimo žvejybos laivyno žvejybos veiklos valdymo sistemą, Komisija keleriems metams nustatė visiems galiojantiems FPA taikytiną išimties sąlygą. Įsigaliojus ES ir šalies partnerės susitarimui, ES žvejybos laivai veiklą šalies partnerės vandenyse gali vykdyti tik tuo atveju, jeigu turi prie šio susitarimo pridėtame protokole nustatyta tvarka išduotą žvejybos leidimą (žr. 10 dalį).

Europos tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynas ir FPA

09

Nors tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynas sudaro mažiau nei 1 % ES laivyno, t. y. tik 335 laivai iš 86 283 ES įregistruotų laivų, tačiau jo svarba, atsižvelgiant į žvejybos pajėgumus, yra daug didesnė, t. y. 18 % viso ES žvejybos laivyno bendrosios talpos ir 7 % variklių galios⁴. Tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynas yra svarbus žuvies tiekėjas Europos rinkai, nes skaičiavimai rodo, kad jam priklauso 15 % viso ES laivyno sužvejojamo kiekio. Be to, šiame laivyne dirba 4 % ES laivyno darbuotojų. Apytiksliai pusę tolimojo plaukiojimo žvejybos laivyno sužvejojamo kiekio sudaro pagal žvejybos partnerystės susitarimus sužvejotas kiekis.

10

Rengdamos FPA, ES ir jos šalys partnerės derasi dėl susitarimo ir jį įgyvendinančių protokolų. Šiame susitarime nustatoma ilgalaikio bendradarbiavimo žuvininkystės sektoriuje sistema, o protokoluose nustatomos išsamios nuostatos ir sąlygos. Derybos dėl protokolų paprastai rengiamos kas trejus–šešerius metus atsižvelgiant į tai, kaip susitarta su šalimi partnere. Šioje ataskaitoje nuorodos į FPA dažniausiai reiškia nuorodas į protokolus. Išsamesnė informacija apie derybų procesą ir FPA nustatytus įpareigojimus pateikta I priede.

11

2014 m. iš ES biudžeto sumokėta 69 mln. EUR FPA skirtų mokėjimų. Ši suma yra daug mažesnė, palyginti su daugiau nei 200 mln. EUR, kurie buvo išmokėti XX a. 10-ajame dešimtmetyje. Tai iš dalies galima paaiškinti tuo, kad 2014 m. gruodžio mėn. baigė galioti protokolas su Mauritanija, kuriai 2014 m. mokėjimai nebuvo mokami, tačiau 2013 m. jai buvo išmokėta 67 mln. EUR. 2014 m. vien Marokui buvo skirta daugiau nei 40 % visos mokėjimų sumos. Be to, operatoriai pagal šiuos FPA taip pat moka finansinius įnašus, už kuriuos gauna žvejybos leidimus. Pastaraisiais metais jų įnašo dydis nuolat didėjo.

12

II priede parodyta 13 2015 m. galiojančių FPA, įskaitant metinį finansinį įnašą, kurį sudaro 71 mln. EUR. Trys iš 13 galiojančių susitarimų yra mišrūs susitarimai, kuriais ES laivynui leidžiama žvejoti įvairių žuvų išteklius šalies partnerės IEZ. Likę susitarimai − tai susitarimai dėl tunų žvejybos, kuriais teisės žvejoti šalies partnerės IEZ suteikiamos ES laivams, sekantiems migruojančių tunų išteklius ir kitas toli migruojančias rūšis, kurios juda aplink Afrikos žemyną ir Indijos bei Ramiajame vandenynuose.

13

Kiti FPA, prie kurių šiuo metu nėra protokolų, sudaryti su Gambija (galioja nuo 1996 m. liepos 1 d.), Pusiaujo Gvinėja (galioja nuo 2001 m. birželio 30 d.), Saliamono Salomis (galioja nuo 2012 m. spalio 9 d.), Mikronezija (galioja nuo 2010 m. vasario 25 d.), Mauritanija (nuo 2014 m. gruodžio mėn.)⁵ ir Mozambiku (nuo 2015 m. sausio mėn.). Jeigu susitarimas vis dar galioja, o jo protokolai dar turi būti atnaujinti, kaip yra šių susitarimų atveju („pasyvūs susitarimai“), ES laivynas pagal išimties sąlygą neturi teisės žvejoti tos šalies žvejybos rajone (žr. 8 dalį).

1Žvejybos laivai, kurie žvejoja už savo nacionalinių vandenų ribų.

2Žemės ūkio ir žuvininkystės tarybos išvados: 2004 m. liepos 19 d. ir 2012 m. kovo 19–20 d.
Dauguma šių tikslų taip pat nustatyti 2006 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 861/2006, nustatančiame Bendrijos finansines priemones, skirtas bendrai žuvininkystės politikai ir jūrų teisei įgyvendinti (7 straipsnis) (OL L 160, 2006 6 14, p. 1).
2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 2004/585/EB, nustato Tausios žvejybos partnerystės susitarimų principus ir tikslus.

3Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos (UNCLOS) 62 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad šis perteklius sudaro leistino sugauti kiekio likutį, kurio pakrantės valstybė negali sugauti pati arba nenori to daryti.

42014 m. metinės ekonominės ataskaitos apie ES žvejybos laivyną (STEFC 14–16) duomenys, susiję su 2012 m. tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynu. Šioje ataskaitoje sąvoka „Europos tolimojo plaukiojimo žvejybos laivynas“ reiškia visus ilgesnius nei 24 metrų ES įregistruotus laivus, kurie veiklą vykdo kituose žvejybos regionuose, įskaitant kai kuriuos ES atokiausius regionus.

5Derybos tarp Europos Komisijos ir Mauritanijos siekiant parengti naują protokolą sėkmingai baigtos 2015 m. liepos 10 d. Šis ketverių metų protokolas sudaro 59,125 milijono eurų per metus, jį vis dar turi patvirtinti Taryba, pritarus Europos Parlamentui.

Audito apimtis ir metodas

14

Audito tikslas buvo, atsakant į toliau išvardytus klausimus, įvertinti, ar Komisija tinkamai valdo FPA.

1)Ar Komisija tinkamai vadovauja deryboms dėl FPA ir jų protokolų?

Siekdami atsakyti į šį klausimą, Audito Rūmai peržiūrėjo keturių audituotų FPA derybų procesą ir nagrinėjo, ar Komisija laiku derėjosi dėl protokolų arba juos atnaujino, kad užtikrintų Europos laivyno veiklos tęstinumą. Be to, audito metu buvo vertinama, ar derybos dėl žvejybos galimybių ir finansinių įnašų atitiko FPA tikslus, susijusius su tausių žuvų išteklių užtikrinimu dėl to patiriant pagrįstas ES sąnaudas, šalių partnerių žuvininkystės valdymo gerinimu ir jų žuvininkystės sektoriaus ekonominės plėtros skatinimu.

2)Ar Komisija tinkamai valdo FPA įgyvendinimo procesą?

Siekdami atsakyti į šį klausimą, Audito Rūmai peržiūrėjo, kaip Komisija valdo licencijų išdavimo procesą ir išnagrinėjo duomenų apie sužvejotą kiekį teikimo sistemos patikimumą. Be to, audito metu buvo vertinama, ar Komisija tinkamai nustatė, kontroliavo ir stebėjo veiksmus, finansuojamus FPA sektorinės paramos sudedamosios dalies lėšomis.

15

Taikant pasirinktą audito metodą, buvo rengiami susitikimai su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais⁶, analizuojama iš Komisijos gauta informacija ir atliekamos patikros vietose atrinktose valstybėse narėse (Ispanijoje ir Prancūzijoje) ir keturiose šalyse partnerėse, su kuriomis ES sudarė FPA. Siekiant susidaryti vaizdą apie padėtį regionuose, iš pasirinktų šalių partnerių auditas atliktas trijose Indijos vandenyno regiono šalyse (Madagaskare, Mozambike ir Seišeliuose). Taip pat buvo pasirinkta Mauritanija kaip šalies, su kuria sudarytas susitarimas dėl įvairių rūšių žuvų, pavyzdys ir dėl to, jog finansiniu požiūriu tai yra didžiausias susitarimas. Šiems keturiems audituotiems žvejybos partnerystės susitarimams iš viso skirta 77 % 2013 m. atliktų FPA mokėjimų.

16

Audito įrodymus papildė ES tolimojo plaukiojimo žvejybos laivyno operatoriams skirta apklausa. Atsakymus pateikė 70 % šio laivyno laivų savininkų⁷.

6Susitikimuose, kaip suinteresuotieji subjektai, dalyvavo Europos Parlamentas ir nevyriausybinės organizacijos, kurių veikla susijusi su darbo sąlygomis laivuose ir jūrų aplinka. Audito Rūmų auditoriai taip pat apsilankė Ispanijos ir Prancūzijos laivų operatorių ir žuvų perdirbėjų asociacijose.

7Į Audito Rūmų apklausą atsakymus pateikė dvidešimt vienas žvejybos laivo savininkas / asociacija, kurie žvejybai už Europos vandenų ribų naudoja 319 laivų (iš kurių 233 plaukioja su ES valstybių narių vėliavomis). 233 iš 335 laivų sudarė 70 % Europos tolimojo plaukiojimo žvejybos laivyno. 79 % apklausoje dalyvavusių laivų plaukiojo Atlanto ir Indijos vandenynų regionuose, iš jų 32 % buvo priedugnio rūšių žuvis žvejojantys laivai, 22 %– priedugnio tralais žvejojantys laivai, 7 %– seineriai, 7 % – didelio pajėgumo ilgosiomis ūdomis žvejojantys laivai, 7 % – jūrų lydekas žvejojantys traleriai ir dugninėmis ilgosiomis ūdomis žvejojantys laivai, ir 4 % – tunus kartinėmis ūdomis žvejojantys laivai.

Pastabos

I dalis. Derybos dėl FPA

Siekdama išvengti bet kokių žvejybos veiklos sutrikimų, Komisija laiku derėjosi dėl FPA ir juos atnaujino

17

Derybomis dėl susitarimų, kuriais ES laivynui suteikiamos teisės žvejoti pakrančių valstybių IEZ žvejybos plotuose, turėtų būti siekiama užtikrinti nuolatinę žvejybos galimybę, kad būtų išvengta bet kokio neigiamo poveikio sektoriui. Taryba prašė Komisijos užkirsti kelią bet kokiems žvejybos veiklos sutrikimams, kurie galėtų atsirasti pasibaigus susitarimo ar protokolo galiojimui. Panašiai, derėdamasi dėl protokolo, Komisija stengiasi numatyti laikino susitarimo taikymo galimybę, kuria būtų naudojamasi nuo jo pasirašymo iki galutinio ratifikavimo dienos.

18

Audito Rūmai peržiūrėjo Komisijos derybų dėl keturių į audito apimtį įtrauktų tuo metu galiojusių FPA procesą. Atliekant auditą buvo nagrinėta, ar, siekiant išvengti bet kokių ES tolimojo plaukiojimo žvejybos laivyno žvejybos veiklos sutrikimų, protokolai buvo atnaujinami laiku.

19

Derybos dėl naujų protokolų yra ilgas ir sudėtingas procesas. Komisija derasi remdamasi Tarybos, kuri pasirašo protokolą su šalimi partnere, suteiktais įgaliojimais. Vėliau Parlamentas privalo duoti savo sutikimą. Išsamesnė informacija apie derybų procesą pateikta I priede. Todėl, siekdama užtikrinti laivyno veiklos tęstinumą, Komisija derybų dėl naujo protokolo procesą turi pradėti gerokai anksčiau, nei pasibaigs esamo protokolo galiojimas.

20

Visas derybų dėl į audito apimtį įtrauktų keturių protokolų procesas – nuo Tarybos įgaliojimų suteikimo iki susitarimo įsigaliojimo gavus Parlamento sutikimą arba šalies partnerės ratifikavimo dienos – truko 71–134 savaites (kaip parodyta 1 diagramoje). Derybų trukmė priklauso nuo veiksnių, kurių derybininkai negali iš anksto numatyti ar visiškai kontroliuoti. Komisija apskaičiavo, kad laikotarpis, kurio jai reikia deryboms užbaigti (protokolui parafuoti) ir parengiamiesiems veiksmams, kad protokolą galėtų pasirašyti Taryba, atlikti, mažiausiai trunka 12 savaičių, o Tarybai reikia papildomų šešių–aštuonių savaičių protokolui patikrinti. Todėl tikėtina, kad nuo derybų pabaigos iki dienos, kurią Taryba pasirašo protokolą, praeina mažiausiai 20 savaičių, atsižvelgiant į tai, kad gali būti vėlavimų diskusijų Taryboje metu patvirtinant protokolą, tačiau sudarant susitarimus su Madagaskaru, Mozambiku ir Seišeliais ši procedūra truko 29–35 savaites.

1 diagrama

Derybų proceso trukmė

Šaltinis: Audito Rūmai, remiantis derybų dokumentais ir ES teisės aktais.

21

Audito Rūmai nustatė, kad Komisija tinkamai valdo derybų procesą ir, kai įmanoma, naudojasi turimomis teisėkūros priemonėmis, kad išvengtų žvejybos veiklos sutrikimų. Tačiau 83 % Audito Rūmų apklausoje dalyvavusių operatorių, kurie sudaro apytiksliai 30 % tolimojo plaukiojimo žvejybos laivyno (iš esmės tai buvo Mauritanijos ir Maroko operatoriai, o šios dvi valstybės priskiriamos prie svarbių, tačiau išskirtinių atvejų), nurodė nukentėję dėl vėluojančių derybų dėl protokolų.

22

Mauritanijos atveju derybos buvo ilgos (septyni derybų etapai, kurie iš viso truko 71 savaitę), o ankstesnio protokolo galiojimas baigėsi beveik penkiais mėnesiais anksčiau nei buvo pasirašytas naujas protokolas. Atsižvelgdama į tai, kad susitarimo nebuvo įmanoma laikinai taikyti prieš jį pasirašant Tarybai, ir siekdama išvengti bet kokių ES laivyno veiklos sutrikimų, Komisija taikė ES teisės nuostatas⁸ ir pateikė Mauritanijos valdžios institucijoms pasiūlymą, pagal kurį ji toliau per šį penkių mėnesių laikotarpį teiktų prašymus išduoti žvejybos leidimus. Šia galimybe pasinaudojo tik keturių žvejybos kategorijų⁹ laivų savininkai nuo 2012 m. rugpjūčio 1 d. iki 2012 m. gruodžio 15 d. Todėl pagal šias kategorijas žvejybą buvo leidžiama tęsti, tačiau to nebuvo galima daryti dėl likusių kategorijų, pagal kurias žvejyba turėjo būti laikinai nutraukta. Audito Rūmai pažymi, kad, nors leidžiant teikti prašymus išduoti žvejybos leidimus nesant pasirašyto protokolo buvo siekiama apsaugoti ES laivyno interesus, toks leidimas neatitiko išimties sąlygos (žr. 8 dalį).

23

Be to, net ir pasinaudodama visomis teisės aktuose nustatytomis galimybėmis, Komisija negalėjo užkirsti kelio žvejybos veiklos sutrikimams. Mauritanijos valdžios institucijos manė, kad 2012 m. rugpjūčio – gruodžio mėn. veikla buvo vykdoma laikinai taikant naują protokolą. Todėl jos priverstinai iš anksto nutraukė žvejybos pagal keturias kategorijas veiklą, kurią buvo leista toliau vykdyti prieš pasirašant naują protokolą. Dėl šios priežasties nuostolių patyrė tie laivų savininkai, kurie taip pat jau buvo sumokėję už licencijas iki faktinės protokolo galiojimo pabaigos dienos, t. y. iki 2014 m. gruodžio 15 d.

24

Maroko atveju protokolas buvo pasirašytas 2011 m. vasario mėn. ir laikinai taikomas iki 2011 m. gruodžio mėn., kai Europos Parlamentas nepritarė jo sudarymui¹⁰. Po naujų derybų 2013 m. liepos 24 d. buvo parafuotas kitas protokolas, jį Europos Parlamentas ratifikavo 2013 m. gruodžio 10 d. Jame nebuvo nustatyta laikino taikymo sąlyga, kadangi jai nepritarė Maroko derybininkai. Šis protokolas įsigaliojo tik 2014 m. liepos 15 d., kadangi jį vėlai ratifikavo Marokas, o tai lėmė papildomas ES biudžeto išlaidas¹¹ ir tiesioginį finansinį poveikį laivų savininkams ir ES pramonei, nes žvejybos veikla buvo sutrikdyta.

25

Kalbant apie Indijos vandenyno regiono šalių audituotus protokolus, pažymėtina, kad Madagaskaro ir Seišelių žvejybos veiklos tęstinumą IEZ pavyko užtikrinti, nes nauji protokolai buvo pasirašyti prieš pasibaigiant ankstesnių protokolų galiojimui, be to, naujuose protokoluose buvo nustatyta laikino taikymo sąlyga. Mozambiko atveju vieną mėnesį negaliojo joks protokolas (laikotarpis nuo ankstesnio protokolo galiojimo pabaigos (2012 m. sausio 1 d.) iki naujo protokolo laikino taikymo pradžios (2012 m. vasario 1 d.)), tačiau tai neturėjo didelio poveikio ES laivynui, kadangi šiuo laikotarpiu tunų išteklių nebuvo galima žvejoti Mozambiko vandenyse.

Komisija susiderėjo dėl atitinkamų susitarimų, tačiau Indijos vandenyno regione būtų galima užtikrinti didesnį tokių susitarimų nuoseklumą

26

Audito Rūmai mano, kad svarbu sudaryti išsamius ir aktualius regioninius susitarimus. Pirma, užtikrinus geresnes teisinio tikrumo sąlygas, ES laivynas gali sekti migruojančias rūšis. Antra, dėl tokių susitarimų sustiprėja Komisijos derybinė pozicija, nes ji patiria mažesnį spaudimą pasiekti susitarimą tais atvejais, kai kyla laivyno veiklos sutrikimų rizika. Be to, numatoma, kad teigiama sektorinės paramos įtaka šalių partnerių valdymo gebėjimams ir ES nuosavo laivyno kontrolė gali turėti stimuliuojantį poveikį regioninei žvejybos veiklai. Šį poveikį sustiprina Europos laivyno veiklos tam tikruose regionuose mastas (pvz., ES gaubiamaisiais tinklais žvejojantys laivai sužvejojo 66 % viso tokių laivų sužvejoto kiekio vakarinėje Indijos vandenyno dalyje 2011 m.¹², o gaubiamaisiais tinklais žvejojančių laivų sužvejotas kiekis sudarė 49 % viso tais metais regione sužvejoto kiekio).

27

Dabartinės Komisijos strategijos tikslas, atsižvelgiant į pramonės poreikius ir prioritetus, – didinti susitarimų skaičių ir taip patenkinti šiuos poreikius. Savo atsakymuose į audito apklausą, laivų savininkai išreiškė ypač didelį susidomėjimą Angola, Bisau Gvinėja ir Siera Leone, taip pat Konakrio Gvinėja, Liberija, Tanzanija, Kenija ir Senegalu. Komisija pradėjo preliminarias diskusijas su Tanzanija, baigė derybas su Liberija ir atgaivino susitarimus su Gabonu, Maroku ir Mauricijumi (su šiomis valstybėmis sudaryti protokolai apklausos metu jau galiojo), Bisau Gvinėja ir Senegalu (su šiomis valstybėmis protokolai jau buvo pasirašyti). Tačiau, atliekant auditą, derybos dėl protokolų su Mozambiku ir Mauritanija atnaujinimo, kilus nesutarimams tarp Komisijos ir dviejų šalių partnerių, buvo sustabdytos.

28

Tačiau, atliekant Indijos vandenyno regiono šalių susitarimų auditą, paaiškėjo, kad žvejybos partnerystės susitarimų tarpusavio nuoseklumą ir jų suderinamumą su kitais ES regioniniais veiksmais ir žuvininkystės sektoriaus finansavimo šaltiniais kai kuriais aspektais buvo galima pagerinti. Pavyzdžiui, tai pasakytina apie žuvininkystės stebėjimo centrus. Galioja regioninis Indijos vandenyno šalių komisijos (IOC) šalių (Komorų, Mauricijaus, Madagaskaro, Reunjono ir Seišelių) susitarimas dėl laivų stebėjimo sistemos (LSS) duomenų mainų per serverį, kuris buvo sukurtas gavus IOC ir EPF regioninių fondų paramą. Mozambikas nepriklauso IOC ir, nepaisant to, kad jis yra svarbus regioninio FPA tinklo partneris, šiuo metu negali gauti šių duomenų. Užuot rėmusi Mozambiko prisijungimą prie veikiančios regioninės LSS duomenų mainų sistemos, Komisija EPF AKR FISH II programos lėšomis finansuodama galimybių studiją, padeda Mozambikui kurti regioninį žuvininkystės stebėjimo centrą. Kartu Komisija, skirdama sektorinę paramą pagal FPA, taip pat padeda šaliai kurti nacionalinę LSS.

FPA tikslą užtikrinti, kad žvejybos galimybės, dėl kurių susitarta, būtų susijusios tik su žuvų išteklių pertekliumi, buvo sudėtinga pasiekti

29

Pagrindinis FPA tvarumo principas yra susijęs su tuo, kad žvejybos galimybės, dėl kurių susitarta protokoluose (t. y. licencijų kiekis ir skaičius), turėtų reikšti, kad ES laivai gali žvejoti tik perteklinius išteklius¹³. Šiuo atveju reikalinga patikima informacija apie išteklius (pagrįsta geriausiomis prieinamomis mokslinėmis konsultacijomis), pakrantės valstybių žvejybos pastangas¹⁴ ir kitus susitarimus. Tuomet protokoluose reikėtų nustatyti konkrečiai šio pertekliaus daliai taikomas teises žvejoti. Komisija taip pat turėtų užtikrinti, kad FPA atsispindėtų didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio (MSY)¹⁵ principas, regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų (RFMO) rezoliucijos ir rekomendacijos, susijusios su žuvų išteklių padėtimi.

30

Audito Rūmai atliko pertekliaus apskaičiavimo tvarkos peržiūrą ir patikrino, ar žuvų kiekis, kurį leidžiama sužvejoti pagal susitarimą, atitiko pertekliaus sąvoką. Taip pat buvo analizuojamas ir lyginamas įvairių sudarytų FPA tekstų nuoseklumas.

31

Audito metu nustatyta, kad pertekliaus sąvoką labai sudėtinga taikyti praktiškai. UNCLOS 61 straipsnyje nustatyta, kad pareiga nustatyti perteklių, atsižvelgiant į geriausius prieinamus mokslinius įrodymus, tenka šaliai partnerei. Tačiau atliekant auditą pastebėta, kad šalys partnerės neturi gebėjimų nustatyti perteklių. Visų pirma tai pasakytina apie mišrius susitarimus (pvz., su Mauritanija) arba plačiai pasklidusius žvejybos išteklius, pvz., smulkias pelagines žuvis arba toli migruojančias žuvis, nes konkrečios pakrantės šalies IEZ esantį perteklių sudėtinga nustatyti, ypač tais atvejais, kai regiono lygmeniu netaikomos jokios žvejybos kvotų sistemos¹⁶. Be to, informacija apie vidaus žvejybos laivynų arba užsienio žvejybos laivynų, kuriems taip pat suteiktos teisės žvejoti šalyse partnerėse, žvejybos pastangas¹⁷ ne visuomet yra patikima. Todėl, atsižvelgiant į pertekliaus sąvoką, Komisijai labai sudėtinga apskaičiuoti bendrų ES laivyno žvejybos pastangų dalį ir, plačiąja prasme, ES laivyno sužvejoto kiekio ribas.

32

Indijos vandenyno regione Indijos vandenyno tunų komisija (IOTC) pateikė rekomendacijas dėl kai kurių rūšių (pvz., durklažuvių) didžiausio galimo tausios žvejybos laimikio (MSY), kurios buvo parengtos per mokslines konsultacijas¹⁸, ir priėmė rezoliucijas dėl dviejų rūšių ryklių apsaugos. Tačiau MSY standartą pavienės šalies lygmeniu toli migruojančioms rūšims, pvz., nustatytosioms FPA, taikyti iš tikrųjų sudėtinga.

Atsižvelgiant į ankstesnius naudojimo rodiklius, FPA, dėl kurių susitarė Komisija, sąnaudos buvo gana didelės

33

Derėdamasi Komisija turėtų užtikrinti, kad, atsižvelgiant į Europos laivynui ekonominį poveikį turinčias protokolų sąlygas ir šalių partnerių ekonominę padėtį (t. y. protokolo galiojimo trukmę, kainą, sužvejojamą kiekį, žuvų rūšis, technines sąlygas, laivų savininkų įnašus, ataskaitų teikimo ir iškrovimo reikalavimus), Europos laivynas galėtų veiksmingai pasinaudoti susitarimais ir gauti leidimą naudotis atitinkama šalių partnerių turima pertekliaus dalimi už sąžiningą kainą. Komisija taip pat turėtų užtikrinti, kad, rengiantis deryboms dėl FPA, būtų atsižvelgiama į ekonomiškumo, veiksmingumo ir efektyvumo principus. Taryba prašė Komisijos¹⁹, kad ji, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, įsipareigotų optimizuoti žvejybos galimybių panaudojimą siekiant užtikrinti ekonomiškumą ir atitiktį patikimo finansų valdymo principams.

34

Šalims partnerėms skirtą ES finansinį įnašą sudaro dvi sudedamosios dalys: teisės žvejoti IEZ ir sektorinė finansinė parama (žr. 5 dalį). Nors šalis partnerė pirmąją sudedamąją dalį, kuria griežtai reglamentuojamos teisės žvejoti nacionaliniuose žvejybos rajonuose, gali naudoti be jokių apribojimų, tačiau sektorinės paramos lėšų mokėjimas turėtų priklausyti nuo ES ir šalies partnerės sutartų veiksmų, visų pirma susijusių su žuvininkystės sektoriaus valdymu, įgyvendinimo. Ši sąlyga nustatyta naujoje bendroje žuvininkystės politikoje ir vėliau pasirašytuose FPA. Bendro finansinio įnašo paskirstymas dviem sudedamosioms dalims yra svarbus derybų proceso aspektas.

Derybos dėl teisių žvejoti sudedamosios dalies

35

Protokoluose nurodoma žuvies, kurią leidžiama žvejoti, rūšis ir šią teisę žvejoti reglamentuojančios sąlygos, kuriomis reglamentuojamas licencijų skaičius, laivų rūšis ir orientacinis tonažas. Šis orientacinis tonažas reiškia leidžiamą sužvejoti kiekį, už kurį ES turi sumokėti minimalų teisių žvejoti mokestį²⁰. Jei šis lygis būtų viršytas, ES papildomai sumokėtų už papildomą sugautų žuvų kiekį. Protokoluose taip pat nustatomos konkrečios techninės ir veiklos sąlygos.

36

Derėdamasi dėl teisių žvejoti sudedamosios dalies, Komisija stengiasi gauti valstybių narių prašomą licencijų skaičių (kuriam taikomos nustatytos ribos²¹), taip pat atsižvelgiant į išorės veiksnius, kurie gali turėti įtakos žvejybos licencijų naudojimui. Šalis partnerė paprastai siekia gauti kuo didesnį įmanoma finansinį įnašą, kuris paskui konvertuojamas į orientacinį tonažą.

37

Toliau pateiktoje 2 diagramoje parodyta žvejybos galimybių (sužvejoto žuvų kiekio), išreikštų orientaciniu tonažu, panaudojimo aplankytose Indijos vandenyno regiono šalyse partnerėse istorija. Nepaisant nepakankamo žvejybos galimybių, dėl kurių susitarta ankstesniuose protokoluose, panaudojimo, naujausiuose protokoluose sutartas orientacinis tonažas išliko gana stabilus.

38

Kadangi ES finansinis įnašas yra pagrįstas orientaciniu tonažu, o ne faktiniu sužvejotu kiekiu, dėl reguliariai ne iki galo išnaudojamų protokolų mokama faktinė vieneto kaina dažnai yra didesnė, palyginti su bazine vieneto kaina, kuri buvo naudojama per derybas. 3 diagramoje parodytos faktinės kiekvieno susitarimo dėl tunų išlaidos atsižvelgiant į bendrą finansinį įnašą pagal FPA. Joje parodyta, kad, pvz., faktinės išlaidos už toną tunų, 2013 m. sužvejotų Mozambike, buvo apytiksliai šešis kartus didesnės, palyginti su suderėtomis kainomis. Tai galima paaiškinti labai dideliu finansiniu įnašu (kuris 2012 m. vasario – 2015 m. sausio mėn. galiojusiame protokole buvo padidintas nuo 900 000 iki 980 000 EUR) ir itin prastu žvejybos galimybių panaudojimu.

2 diagrama

Tunų žvejybos galimybių panaudojimas aplankytose Indijos vandenyno regiono šalyse partnerėse

Šaltinis: Audito Rūmai, remiantis Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD duomenimis apie žvejybos galimybių panaudojimą.

3 diagrama

Vieneto kaina, kurią ES moka už toną tunų

Šaltinis: Audito Rūmai, remiantis protokolais ir Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD duomenimis apie žvejybos galimybių panaudojimą.

39

Žuvų išteklių rinkos vertė, dėl kurios susitarta protokoluose, daro tiesioginę įtaką protokolo vertei. Todėl Komisija, derėdamasi dėl bendros protokoluose nurodomos kainos, turėtų atsižvelgti į šį aspektą. Tačiau taip buvo ne visada. Naujausiame su Mauritanija sudarytame 2013–2014 m. protokole galvakojų kategorija, kuri turi didelę komercinę vertę, o jos panaudojimo vidurkis pagal 2008–2012 m. protokolą sudarė 93 %, dėl perviršio koncepcijos taikymo ir nacionalinių valdžios institucijų sprendimo palikti šią kategoriją nacionaliniam laivynui buvo panaikinta. Dėl didelės kategorijos vertės ir aukšto panaudojimo lygio šis sprendimas turėjo pastebimą neigiamą poveikį ES laivynui. Pelaginių žuvų žvejybos galimybės pagal 2013–2014 m. protokolą, kurio komercinė vertė mažesnė, buvo padidintos. Su teisėmis žvejoti susijęs finansinis įnašas padidintas nuo vidutiniškai 60 mln. EUR per metus 2008–2012 m. (ir tik 50 mln. EUR per metus 2012 m.) iki 67 mln. EUR metinio įnašo 2013 ir 2014 m. Todėl naujas protokolas ES buvo santykinai brangesnis. Protokolo ex-post vertinime (kuris apėmė pirmuosius 11 mėnesių) buvo pažymėta, kad tiesioginė pridėtinė vertė visiems paramos gavėjams sudarė 0,8 euro. Tačiau tiesioginė pridėtinė vertė ES, kuri atspindi ES sukurtą gerovę, kiekvienam investuotam eurui buvo tik 0,39 euro²². Ši proporcija 2006–2009 m. laikotarpiu vidutiniškai sudarė 0,63 euro.

40

Apskritai Mauritanijos atveju galutinė sumokėta vieneto kaina už toną buvo daug didesnė, palyginti su teorinėmis teisių žvejoti, atsižvelgiant į visišką jų panaudojimą, išlaidomis. 4 diagramoje parodyta ES teisių žvejoti išlaidų sąmata, atsižvelgiant į faktinį žvejybos galimybių panaudojimą²³.

4 diagrama

Mauritanijoje naudojamų žvejybos galimybių išlaidų sąmata

Šaltinis: Audito Rūmai, remiantis 2013–2014 m. protokolu, Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD duomenimis ir 2014 m. ex post vertinimu.

41

Sutikus su kai kuriomis sąlygomis, dėl kurių kilo įgyvendinimo problemų (visų pirma Mauritanijoje ir Mozambike), protokolai galėjo būti ne iki galo išnaudojami. Mozambiko atveju pagrindinis klausimas buvo susijęs su reikalavimu, kad 33 % laivų būtų iš anksto patikrinti²⁴.

42

Mauritanijos atveju pagrindiniai klausimai buvo susiję su 2013–2014 m. protokole nustatytomis ribojamosiomis techninėmis sąlygomis, įskaitant siaurą žvejybos rajonų apibrėžimą. Dauguma šių sąlygų buvo skirtos apsaugoti pereikvotus išteklius, išvengti nepageidaujamų sugavimų ir saugoti ekosistemas. 2012 m. rugpjūčio mėn. – 2013 m. gruodžio mėn. ES laivyno segmentų, kuriems techninės sąlygos turėjo didžiausią poveikį²⁵, panaudojimo lygis buvo labai žemas, pvz., nulinis panaudojimo lygis pagal krabų kategoriją ir labai žemas panaudojimo lygis pagal kategoriją „pelagines žuvis ir vėžiagyvius žvejojantys ir jų neužšaldantys laivai“. Šią aplinkybę patvirtino atsakymai į Audito Rūmų surengtą apklausą, per kurią 70 % operatorių, pateikusių atsakymus į klausimus, susijusius su Mauritanijos protokolu, nurodė, kad sutartos techninės sąlygos buvo netinkamos, o 58 % operatorių nurodė, kad dėl protokolo sumažėjo jų pelnas.

Derybos dėl sektorinės paramos sudedamosios dalies

43

Sektorinė parama yra svarbi priemonė, padedanti įgyvendinti uždavinius, susijusius su šalių partnerių žuvininkystės valdymo gerinimu ir jų žuvininkystės sektoriaus ekonominės plėtros skatinimu. Per derybas Komisija, bandydama gauti šalies įsipareigojimą gerinti žuvininkystės sektoriaus valdymą, stengiasi padidinti sektorinę paramą. Tačiau ji apsiriboja iki 50 % bendro ES įnašo (žr. 1 lentelė).

1 lentelė

Sektorinės paramos svarba dviejuose naujausiuose su kiekviena aplankyta šalimi partnere sudarytuose protokoluose

Protokolas¹ ir² | Madagaskaras | Mauritanija | Mozambikas | Seišeliai
Visas įnašas¹ (eurais) | 1 525 000 | 76 250 000³ | 650 000 | 5 600 000
Sektorinė parama (%) | 36,1% | 21,3 % | 38,5 % | 39,6 %
Visas įnašas² (eurais) | 1 526 875³ | 70 000 000 | 980 000 | 5 116 667³
Sektorinė parama (%) | 45,8 % | 4,3 % | 45,9 % | 49,5 %

1 Ankstesni nurodyti protokolai: Madagaskaras (2005–2011 m.), Mauritanija (2008–2012 m.), Mozambikas (2008–2011 m.) ir Seišeliai (2011–2013 m.).

2 Audito metu galioję nurodyti protokolai: Madagaskaras (2013–2011 m.), Mauritanija (2013–2012 m.), Mozambikas (2012–2011 m.) ir Seišeliai (2014–2013 m.).

3 Pateiktas šio protokolo apskaičiuotasis vidurkis, nes kasmet mokamas skirtingas metinis įnašas.

Šaltinis: Audito Rūmai, remiantis protokolų tekstu.

44

Audito Rūmai mano, kad didėjanti sektorinės paramos dalis atitinka FPA tikslus, susijusius su trečiųjų šalių žuvininkystės valdymo gerinimu ir jų žuvininkystės sektoriaus ekonominės plėtros skatinimu.

45

Ši teigiama tendencija, susijusi su didėjančia bendro ES finansinio įnašo dalimi sektorinei paramai, nebuvo nustatyta tik Mauritanijoje. Šiuo atveju Komisija sutiko iš esmės sumažinti sektorinės paramos sudedamąją dalį nuo 21 % bendro FPA įnašo pagal 2008–2012 m. protokolą iki tik 4 % pagal 2013–2014 m. protokolą. Šis įnašas buvo sumažintas atsižvelgiant į problemas, su kuriomis Komisija susidūrė siekdama iš Mauritanijos valdžios institucijų gauti informacijos apie veiksmus, finansuojamus pagal 2008–2012 m. protokole nustatytą sektorinę paramą (kaip parodyta 2 langelyje). Kaip parodyta pirmiau pateiktoje 1 lentelėje, bendra metinių finansinių įnašų suma, dėl kurios susitarė Komisija, abiejuose protokoluose yra panaši. Tai reiškia, kad Komisija sumažino sektorinės paramos sudedamąją dalį ir proporcingai padidino teisių žvejoti sudedamąją dalį, kurios atžvilgiu šalys partnerės apribojo su skaidrumu ar ataskaitų teikimu susijusius įsipareigojimus. Audito Rūmų manymu, ši reakcija nebuvo suderinama su FPA vystymo tikslu.

46

Be to, Audito Rūmai mano, kad per derybas svarbu atsižvelgti į bendrą ES finansinį įnašą, kurį ji skiria šalims partnerėms. Atitinkamos sumos atlieka svarbų vaidmenį užtikrinant šalių partnerių vystymąsi, kaip parodyta 2 lentelėje. Tačiau dėl FPA ir EPF įnašų, tikslų ir įgyvendinimo tvarkos vedamos atskiros derybos. Audito Rūmai mano, kad tokia situacija nė kiek nepalengvina Komisijos pozicijos per derybas su šalimis partnerėmis.

2 lentelė

Audito metu aplankytoms šalims partnerėms skirti ES įnašai ir jų svarba atsižvelgiant į žuvininkystės biudžetus ir bendrus nacionalinius biudžetus (2013 m.)

2013 m. | Madagaskaras | Mauritanija | Mozambikas | Seišeliai
FPA įnašas į nacionalinį žuvininkystės biudžetą | 41 % | 689 %¹ | 20 % | 250 %²
Bendras ES įnašas į bendrą nacionalinį biudžetą | 5 % | 11 % | 2 % | 2 %

1 Žuvininkystės ministerijos biudžetas, kaip pateikta Mauritanijos finansų teisėje. Jis neapima reikšmingų išlaidų, pavyzdžiui, uosto išlaidų.

2 Tik Seišelių žuvininkystės institucijos veiklos išlaidos; kapitalo investicijos neįtrauktos.

Šaltinis: Audito Rūmai, remiantis nacionaliniais dokumentais, Komisijos Tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi GD dokumentais ir FPA.

Ex post vertinimuose pateikta informacija ne visada buvo naudinga priimant sprendimus ir per derybų procesą

47

Taryba, Parlamentas ir Komisija ex ante ir ex post vertinimais²⁶ naudojasi per sprendimų priėmimo procesą. Jais, laikantis Tarybos²⁷ ir naujoje bendroje žuvininkystės politikoje²⁸ nustatytų reikalavimų, siekiama gauti patikimos informacijos apie susitarimo naudojimą ir pridėtinę vertę ES ir šalyje partnerėje, įvertinti partnerystės susitarimo aplinkosauginį, ekonominį ir socialinį poveikį ir patikrinti, ar pagal FPA pasiekti rezultatai atitinka FPA tikslus.

48

Prieš suteikdama Komisijai įgaliojimus derėtis dėl naujo protokolo, Taryba reikalauja, kad ji atliktų nepriklausomus ex post ir ex ante protokolo vertinimus, jei protokolas jau sudarytas, ir ex ante vertinimą, jeigu nėra anksčiau sudarytų FPA. Ši pareiga sugriežtinta ją įtraukus į naują Bendrą žuvininkystės politiką.

49

Suinteresuotieji subjektai, su kuriais buvo konsultuojamasi audito metu, nurodė teigiamai vertinantys galimybę susipažinti su ex post ataskaita. Jie mano, kad tai yra naudinga priemonė, nes padeda susidaryti bendrą vaizdą apie žvejybos galimybių panaudojimą pagal susitarimą (išduotos licencijos ir sužvejotas kiekis), susitarimo veikimą ir pridėtinę vertę. Tačiau ataskaitoje pateikti duomenys apie sužvejotą kiekį nėra patys naujausi, nors Komisija, kaip duomenų tvarkytoja, turi pareigą leisti laiku susipažinti su šiais duomenimis sprendimus priimantiems suinteresuotiesiems subjektams.

50

Taigi laiką, kurio reikia vertinimui atlikti, būtina pridėti prie ir taip jau ilgo derybų proceso. Prieš pradedant įgyvendinti naują bendrą žuvininkystės politiką, dauguma protokolų galiojo labai trumpai (apytiksliai trejus metus²⁹). Todėl vertinamo protokolo vertinimai galėjo apimti tik trumpą jų galiojimo laikotarpį, pvz., vienų metų ar trumpesnį. Dėl šios priežasties sumažėjo vertinimų, kaip sprendimus padedančios priimti priemonės, naudingumas. Ilgesnė daugumos naujausių protokolų galiojimo trukmė (nuo ketverių iki šešerių metų) yra sveikintinas pokytis, kuris gali turėti teigiamą poveikį su jais susijusių ex post vertinimų duomenų išsamumui.

51

Indijos vandenyno regiono šalių FPA ex post vertinimuose pateikiama regioninio lygmens informacija apie išteklius ir sužvejotą kiekį ir neesminė aprašomoji informacija, kuri atkartojama įvairių vertinamų laikotarpių aprašymuose, todėl ataskaitos apimtis yra pernelyg didelė.

52

Kita vertus, audito metu nustatyta, kad atliekant vertinimus nepakankamai įvertinama, kaip FPA padeda siekti visus jiems keliamus tikslus (žr. 5 dalį ir 1 langelį) (pavyzdžiui, nepateikiamos nuorodos į užimtumą nuo žvejybos priklausančiuose ES regionuose, nėra informacijos apie žuvies pasiūlą ES rinkoje). Be to, Indijos vandenyno regiono šalyse atliktuose vertinimuose nenuosekliai apskaičiuota FPA pridėtinė vertė. Tai nepalengvino sprendimų priėmimo proceso, nes protokoluose naudojamos pridėtinės vertės apskaičiavimo metodikos nebuvo galima palyginti, o Mozambiko atveju gautas labai skirtingas rezultatas (3 lentelė).

53

Audito metu ir atlikusi vertinimo proceso vidaus auditą, Komisija sukūrė naują pridėtinės vertės vertinimo metodiką, kuri taikoma nuo 2015 m. sausio mėn. Metodika, kuri buvo naudojama siekiant įvertinti su Madagaskaru (2014 m. vasario mėn.) ir Mozambiku (2014 m. balandžio mėn.) sudarytus protokolus, taip pat buvo gana nauja (sukurtas 2014 m. sausio mėn.), tačiau metodų, naudotų apskaičiuojant pridėtinę vertę, vis dar nebuvo galima palyginti.

3 lentelė

Apskaičiuotos ES viešųjų investicijų grąžos skirtumai pagal šalį, kuriuos galima matyti iš Indijos vandenyno regiono šalių protokolų ex post vertinimų

Apskaičiuota ES viešųjų investicijų grąža vienam eurui (ex post)
Pastabos

Madagaskaras
pateikti 2014 m. vasario mėn.)
4,09
Modelis taikomas tik plataus pobūdžio kategorijų (pvz., degalų, techninės priežiūros, uosto mokesčių, draudimo ir pan.) sąnaudų ir naudos analizei, o tai ne visada dera su kituose vertinimuose naudojamomis kategorijomis (pvz., Seišeliuo-
se naudojamos papildomos įgulos, laivų ir įrangos nusidėvėjimo, pridėtinių išlaidų kategorijos). Vis dėlto Audito Rūmų manymu, šis modelis¹ buvo tinkamas vertinant sąnaudas ir naudą.

Mozambikas
(pateikti 2014 m. balandžio mėn.)
2,08
Vertintojai nedarė skirtumo tarp naudos, kurią gavo ES ir Mozambikas, o į skaičiavimus neįtraukė visų ES patirtų viešųjų išlaidų (neįtraukta sektorinė parama). Audito Rūmai, atlikę pakartotinus skaičiavimus pagal tą patį modelį, kurį taikė Madagaskaras, nustatė, kad ES investuoto 1 EUR grąža būtų tik 0,91 EUR.

Seišeliai
(pateikti 2013 m. sausio mėn.)
4,5
Kitaip nei kituose vertinimuose, atliekant skaičiavimus, susijusius su viešaisiais pinigais, buvo įtraukti laivų savininkų mokėjimai; išlaidos buvo tinkamai paskirstytos šalims ir atsižvelgta į visas viešąsias išlaidas. Audito Rūmai, atlikę pakartotinius skaičiavimus pagal tą patį modelį, kurį taikė Madagaskaras, nustatė, kad ES investuoto 1 EUR grąža būtų didesnė, t. y. 5,53 EUR.

1 Proporcija: Tiesioginė pridėtinė vertė ES / Bendras ES įnašas (teisės žvejoti ir sektorinė parama).

Šaltinis: ex post evaluations.

II dalis.
FPA nustatytų teisių žvejoti ir sektorinės paramos sudedamųjų dalių įgyvendinimas

54

FPA įgyvendinimas yra susijęs su dviem pagrindiniais aspektais: ES laivams suteiktomis žvejybos galimybėmis (žr. 55–65 dalis), ir parama šalių partnerių žuvininkystės sektorių plėtrai (žr. 66–83 dalis). Siekiant, kad kiekvienas aspektas būtų tinkamai įgyvendintas (t. y. užtikrinti, kad laivynas galėtų žvejoti geromis sąlygomis ir kad sektorinė parama padėtų gerinti žuvininkystės valdymą šalyse partnerėse), Komisijai reikia tinkamų veikiančių sistemų įgyvendinimo procesui stebėti. Audito metu buvo nagrinėjamos šios sistemos.

Žvejybos leidimų išdavimo (licencijavimo) procesas buvo ilgas ir sudėtingas, tačiau Komisija nesiėmė jokių priemonių šiai problemai išspręsti

55

Licencijų, kurias gavusiems laivams leidžiama žvejoti protokoluose nustatyta tvarka, išdavimo procesas žvejybos operatoriams neturėtų būti per daug sudėtingas ar ilgai trukti. Komisija turėtų peržiūrėti įvairius licencijų išdavimo proceso etapus ir įvertinti, ar būtų galima užtikrinti didesnį jo veiksmingumą. Audito Rūmai mano, kad išsami įvairių proceso etapų trukmės peržiūra yra labai svarbi siekiant nustatyti ir pašalinti trūkumus. Audito metu nustatyta, kad Komisija neturi pakankamai informacijos apie licencijų išdavimo proceso trukmę.

56

Protokoluose nustatyti licencijų išdavimo šalyse partnerėse ir ES proceso aspektai, pvz., prašymų atitinkamai valdžios institucijai pateikimas. Protokoluose taip pat numatyta galimybė elektroninėmis priemonėmis keistis informacija apie žvejybos veiklą. Procese dalyvauja Komisija, valstybės narės, ES delegacijos ir šalys partnerės. Išsamesnė informacija pateikta I priede. Audito Rūmai atlikdami auditą daugiausia dėmesio skyrė prieinamiems duomenims, kad galėtų stebėti šį procesą ir analizuoti visus vėlavimo atvejus.

57

Tam tikri požymiai rodo, kad vėlavimai išduodant licencijas darė neigiamą poveikį žvejybos veiklai: 78 % Audito Rūmų apklausoje dalyvavusių respondentų išreiškė susirūpinimą dėl šių vėlavimų, be to, tokias pat abejones savo pranešimuose Komisijai išsakė ir žvejybos operatorių atstovai.

58

Audito metu atkreiptas dėmesys į tai, kad aplankytos šalys partnerės dėl nacionalinių teisinių reikalavimų nenorėjo arba negalėjo priimti elektroninių žvejybos leidimų ir jos visos reikalavo, kad, vykdant patikrinimus žvejybos metu, būtų pateiktas licencijos originalas, kuris turi būti laikomas laive.

59

Kaip parodyta 5 diagramoje, nors Mozambike ir Seišeliuose delegacijos ir žuvininkystės atašė pareigūnai turėjo informacijos apie tai, kiek laiko praeina nuo operatoriaus pateikto prašymo dienos iki dienos, kurią šalis partnerė išduoda licenciją, tačiau Madagaskaro atveju delegacijos turima informacija buvo susijusi tik su laiku, kuris praeina nuo dienos, kurią delegacija gauna prašymo bylą, iki jos išsiuntimo Komisijai dienos. Mauritanijoje nebuvo stebėjimo lentelės.

60

Audito Rūmai atkreipė dėmesį į tai, kad kai kuriais atvejais praeidavo labai daug laiko kol šalies partnerės valdžios institucijos gaudavo prašymą išduoti licenciją. Vis dėlto kalbant apie nagrinėtus protokolus, pažymėtina, kad Komisija neturėjo jokios informacinės sistemos, kuri padėtų jai sekti kiekvieno jos nustatyto prašymų išduoti licencijas darbo srauto etapo trukmę ir todėl ji negalėjo nustatyti, kuriame etape buvo vėluojama nagrinėti prašymą (valstybėje narėje, šalyje partnerėje ar Komisijoje). Be to, nors žvejybos leidimų duomenų bazė, kurią reikalaujama sukurti pagal Reglamentą (EB) Nr. 1006/2008, veikia ir joje pateikiama naujausia informacija apie galiojančias licencijas, tačiau šioje duomenų bazėje nėra pakankamai duomenų, kuriais remiantis būtų galima nagrinėti vėlavimo priežastis. Todėl Audito Rūmai negalėjo nustatyti vėlavimo priežasčių. 2011 m. paskelbta Žvejybos leidimų reglamento peržiūra gali padėti nustatyti ir sumažinti procedūrinius trūkumus, tačiau Komisija dar neparengė galutinio savo pasiūlymo varianto ir nepateikė jo pagal bendro sprendimo procedūrą.

5 diagrama

Žinoma licencijų išdavimo proceso trukmė

1 Tas faktas, kad žvejybos leidimai buvo išduoti tą pačią dieną, kurią buvo įregistruoti paraiškų dokumentai, kelia abejonių dėl registracijos datos patikimumo.

Šaltinis: Delegacijos ir žuvininkystės atašė pateiktos stebėjimo lentelės.

Centrinė sužvejoto kiekio stebėjimo sistema nebuvo tinkama, nes nepadeda laiku nustatyti problemų ir teisingai apskaičiuoti mokėjimų

61

Komisijai ir valstybėms narėms reikia stebėti ir tikrinti duomenų, susijusių su faktiniu sužvejotu kiekiu, tikslumą siekiant nustatyti įgyvendinimo problemas, sudaryti sąlygas per derybas dėl naujų protokolų priimti informacija pagrįstus sprendimus ir užtikrinti teisingą mokėjimų papildomam sužvejotam kiekiui apskaičiavimą, jei taip atsitiktų.

62

Reglamente (EB) Nr. 1006/2008 reikalaujama, kad laivai savo valstybėms narėms kas savaitę teiktų duomenis apie sužvejotą kiekį. Tuomet, remdamosi šia informacija, valstybės narės privalo kas mėnesį teikti Komisijai visus duomenis apie sužvejotą kiekį ir suskirstyti juos pagal žvejybos rajonus visose IEZ (nepaisant to, ar tai daroma pagal susitarimą ar kitą įpareigojantį dokumentą) ir pagal tarptautinius vandenis. Išsamesnė informacija apie valstybių narių vaidmenį šioje srityje pateikta I priede. Komisija turėtų tvarkyti sužvejoto kiekio duomenų bazę, kurioje būtų pateikiama ši informacija. Pagal minėtą reglamentą taip pat reikalaujama, kad Komisija tvarkytų žvejybos leidimų duomenų bazę, kurią valstybės narės turėtų reguliariai atnaujinti.

63

Atliekant auditą ir peržiūrėjus protokolus, nustatyti trūkumai, susiję su tuo, kaip Komisija tvarko duomenis apie sužvejotą kiekį. Audito Rūmai nustatė keletą svarbių skirtumų, kai duomenys apie sužvejotą kiekį pateikiami iš įvairių šaltinių: valstybių narių, Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD ir ex post vertinimų. Šie skirtumai parodyti 4 lentelėje. Komisijos lygmeniu trūko patikimų, nuoseklių ir išsamių duomenų apie faktiškai sužvejotą kiekį pagal FPA.

64

Panašius skirtumus Audito Rūmai pastebėjo išanalizavę iš valstybių narių ir Komisijos gautus duomenis. Šiuos skirtumus taip pat galima paaiškinti tuo, kad valstybės narės Komisijai duomenis apie sužvejotą kiekį siuntė skirtingais formatais (suskirstytus pagal laivus ir rūšis). Paskui Komisija rankiniu būdu tvarkė duomenis, tačiau neįtraukė jų į centrinę duomenų bazę. Komisija neseniai ėmėsi priemonių, kad ištaisytų šią situaciją. 2015 m. sausio mėn. duomenų tvarkymo funkcija buvo perduota už FPA atsakingai tarnybai. Be to, buvo konsoliduoti ankstesnių laikotarpių duomenys apie sužvejotą kiekį, nors šios konsoliduotos informacijos nebuvo galima gauti audituotų protokolų galiojimo laikotarpiu. Galiausiai Komisija sukūrė duomenų bazę (kurioje renkami duomenys apie sužvejotą kiekį nuo 2013 m.), nors audito metu ji neveikė, nes valstybės narės dar nebuvo įvykdžiusios jų ataskaitoms keliamų reikalavimų.

4 lentelė

Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD ir ex post vertinimuose, susijusiuose su Indijos vandenyno regiono šalių protokolais, pateiktų duomenų apie sužvejotą kiekį skirtumų pavyzdžiai

(tonomis)

| 2009 | 2010 | 2011 | 2012
Madagaskaras
Iš viso sužvejota pagal ex post vertinimus | 14 596 | 10 055 | 10 282 | 8 053
Iš viso sužvejota pagal Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD | 14 653 | 9 916 | 9 870 | 8 083
Skirtumas (t) | -57 | 139 | 412 | -30
Skirtumas (%) | 0 % | 1 % | 4 % | 0 %
Mozambikas
Iš viso sužvejota pagal ex post vertinimus | 3 840 | 4 261 | 2 330 | 1 156
Iš viso sužvejota pagal Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD | 3 426 | 4 261 | 1 442 | 1 132
Skirtumas (t) | 414 | 0 | 888 | 24
Skirtumas (%) | 12 % | 0 % | 62 % | 2 %
Seišeliai
Iš viso sužvejota pagal ex post vertinimus | n. d. | n. d. | 40 545 | n. d.
Iš viso sužvejota pagal Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD | 23 762 | 41 668 | 40 078 | 34 779
Skirtumas (t) | n. d. | n. d. | 467 | n. d.
Skirtumas (%) | n. d. | n. d. | 1 % | n. d.

n. d.: nėra duomenų.

Šaltinis: Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD (DG MARE) audito metu ir ex post vertinimai.

65

Konsoliduotų ir patikrintų duomenų trūkumas gali sukelti neigiamų pasekmių. Pavyzdžiui, jeigu galutinis sužvejotas kiekis yra didesnis nei orientacinis tonažas, gali būti reikalaujama papildomų mokėjimų, todėl šiuo atveju kyla finansinė rizika. Tiesą sakant, Audito Rūmai jau nustatė atvejį, kai dėl netinkamo sužvejoto kiekio stebėjimo Komisija patyrė nenumatytų išlaidų³⁰. Be to, reguliarus informacijos apie sužvejotą kiekį stebėjimas ir atnaujinimas sudarytų sąlygas panaudoti naujausią informaciją priimant sprendimus per derybas ir palengvintų šį procesą tais atvejais, kai nėra naujausių ex post poveikio vertinimų (žr. 49 dalį).

Komisija ir šalys partnerės susitarė dėl susijusios veiklos, kuri turi būti finansuojama naudojant sektorinę paramą, tačiau trūko veiksmų koordinavimo su kitais sektoriaus partneriais

66

Pagal FPA nuostatas jungtinis komitetas, atsižvelgdamas į šalių partnerių poreikius ir žuvininkystės sektoriaus prioritetus, turėtų parengti matricos formos daugiametę sektoriaus programą. Komisijos sektorinės paramos valdymo gairėse nurodyta, kad šioje matricoje nustatant veiksmus reikėtų atsižvelgti į uždavinį gerinti valdymą tobulinant veiksmingą žuvininkystės sektoriaus valdymo ir kontrolės sistemą ir tausiai naudoti žuvų išteklius. Šioje sektorinės paramos matricoje reikėtų nustatyti aiškius rezultatų, kuriuos reikia pasiekti įvykdžius sutartus veiksmus, vertinimo uždavinius, kriterijus, procedūras ir rodiklius. Parama žuvininkystės sektoriui turėtų būti koordinuojama su kitais šalyse partnerėse veikiančių finansinių partnerių veiksmais.

67

Apsilankę visose keturiose šalyse, Audito Rūmai nustatė, kad pasiūlyti sektorinės paramos veiksmai derėjo su nacionalinėmis strategijomis. Dauguma suplanuotų veiksmų buvo susiję su valdymu ir investicijomis į žuvininkystės sektorių. Tai buvo tinkamas suplanuotos sektorinės paramos pagrindas ir derėjo su ankstesniuose protokoluose nustatytais veiksmais. Tai parodyta 5 lentelėje.

1 nuotrauka. Smulkiosios žvejybos laivų degalinė Seišeliuose

Šaltinis: Europos Audito Rūmai.

5 lentelė

Pagrindiniai finansuojami veiksmai ir bendros sektorinės paramos (SP) proporcija (2013 m. biudžeto išlaidos)

Pagrindiniai 2013 m. suplanuoti veiksmai
Madagaskaras¹
SP (%)
Mauritanija²
SP (%)
2012-2013
Mozambikas1, 5
SP (%)
Seišeliai¹
SP (%)

Stebėjimo, kontrolės ir priežiūros veikla (patruliavimas, tikrinimai, LSS, ERS)
52 %
38 %
7 %
16 %

Stebėjimo, kontrolės ir priežiūros veikla (stebėtojai)
4 %
-
4 %
2 %

Žuvų išteklių moksliniai tyrimai
-
3 %
63 %
10 %

Laboratorinė veikla / maisto sauga (eksportas)
44 %
2 %
Praeityje įvykdyti veiksmai
3 %

Gebėjimų stiprinimas ir dalyvavimas susitikimuose
-
3 %
22 %
22 %

Su žuvininkystės veikla / sektoriumi tiesiogiai susijusi infrastruktūra
-
53 %
38 % ankstesnio protokolo sąskaitos likučio, išleista 2012 m.⁵
38 %

Su žvejybos veikla nesusijusi infrastruktūra
-3,4
-
46 % ankstesnio protokolo sąskaitos likučio, išleista 2012 m.⁵
-

Vietos žuvininkystės sektoriaus paskolų fondas
-
-
-
10 %

1 Skaičiavimai pagrįsti biudžeto išlaidomis.

2 Skaičiavimai pagrįsti 2012–2013 m. atliktais mokėjimais.

3 Praeityje įvykdyti veiksmai.

4 Suma nežinoma.

5 ŠP pasiūlyta išlaidų suma neatitinka bendro ES metinio biudžeto.

Šaltinis: matricos ir veiklos ataskaitos.

68

Tačiau protokoluose nenustatytos veiksmų, kurie turi būti finansuojami sektorinės paramos lėšomis, oficialios tinkamumo sąlygos. Jungtinių komitetų, įsteigtų pagal audituotus Indijos vandenyno regiono šalių protokolus, posėdžių stenogramose nėra jokių įrodymų, patvirtinančių, kad buvo išsamiai aptarti sektorinės paramos rezultatams, procedūroms ir rodikliams taikomi kriterijai. Pavyzdiniu 2008–2012 m. protokolu su Mauritanija, kuriame nustatytos konkrečios veiklos sritys ir rodikliai, nebuvo vadovaujamasi tvirtinant vėlesnius protokolus su Indijos vandenyno regiono šalimis.

2 nuotrauka. Sektorine parama finansuoti žvejybos mokyklos laivai Seišeliuose

Šaltinis: Europos Audito Rūmai.

69

Audito metu taip pat nustatyta, kad aplankytose Indijos vandenyno regiono šalyse buvo silpnai koordinuojama žuvininkystės sektoriuje veikiančių vystymosi partnerių veikla. Reguliariuose koordinavimo posėdžiuose, kuriuose dalyvauja ES delegacijos atstovai, atsakingi už EPF paramą, ir kiti finansiniai partneriai, neaptariami sektorinės paramos klausimai, be to, šiuose posėdžiuose nedalyvauja žuvininkystės atašė. Ši situacija susidarė nepaisant Kotonu susitarimo nuostatos³¹, kurioje darnus žuvininkystės sektoriaus vystymasis įvardijamas kaip bendros ekonominės plėtros prioritetas.

70

Be to, nė vienoje iš aplankytų šalių pagal FPA teikiama sektorinė parama kartu su kitais fondais, kuriuos ketinama naudoti žuvininkystės sektoriuje, nebuvo įtraukta į visuotinę matricą. Pavyzdžiui, Mozambike, kuriame įvairūs partneriai finansuoja panašius veiksmus, yra dvigubo finansavimo rizika, visų pirma atsižvelgiant į dalyvavimą susitikimuose ir tikrinimo veiklą. Nors Mozambikas turi parengęs visuotinę matricą, tačiau į ją neįtraukti nei visi susiję partneriai, nei sektorinė parama. Tą patį galima pasakyti ir apie Madagaskarą.

Komisijos vykdoma sektorinės paramos veiksmų kontrolė buvo ribota, o šalių partnerių įgyvendinami veiksmai kai kuriais atvejais skyrėsi nuo sutartų veiksmų

71

Siekdama įsitikinti, kad pagal FPA teikiamos sektorinės paramos sudedamosios dalies uždaviniai yra įgyvendinami, o ES lėšos naudojamos pagal paskirtį, Komisija turėtų atlikti vykdomų veiksmų efektyvumo stebėjimą ir patikrinti, ar šie veiksmai dera su jungtinio komiteto patvirtintais veiksmais. Siekiant šio tikslo taip pat reikėtų, kad šalis partnerė teiktų išsamią informaciją, kuria naudodamasis jungtinis komitetas galėtų įvertinti remiamais veiksmais pasiektus rezultatus ir išlaidų efektyvumą. Komisija parengė sektorinės paramos įgyvendinimo stebėjimo gaires. Šiose gairėse nustatyta, kad žuvininkystės atašė turi pareigą vietoje tikrinti, kaip įgyvendinami veiksmai, palaikyti politinį dialogą, stebėti kitų finansinių partnerių veiklą ir tvarkyti šalies dokumentų bylą.

72

Praktiškai Komisija atlieka sutartų sektorinės paramos veiksmų įgyvendinimo stebėjimą, kai dalyvauja metiniuose jungtinio komiteto posėdžiuose. Tačiau audituotuose protokoluose nenustatyta jokių reikalavimų, taikomų konkretiems dokumentams, kuriuos šalys partnerės turėjo pateikti stebėjimo tikslais, juose taip pat nenustatytos įgyvendinimo problemų sprendimo jungtiniame komitete procedūros. Atsižvelgiant į tai, kad protokoluose nenustatytos konkrečios stebėjimo taisyklės ir kontrolės teisės, sektorinės paramos stebėjimo užduotį buvo sudėtinga įvykdyti. Be to, Indijos vandenyno regiono šalyse veikiantis žuvininkystės atašė neturi reikalingų išteklių, kurie padėtų jam vykdyti visapusišką stebėjimą penkiose šalyse partnerėse (t. y. atlikti remiamų projektų patikras vietoje), visų pirma tais atvejais, kai sudėtinga bendradarbiauti su valdžios institucijomis.

73

Be sunkumų, kurie kilo dėl to, kad nėra išsamios stebėjimo sistemos, Komisijos vykdomą sektorinės paramos išlaidų kontrolę dar labiau apsunkino tai, kad šalių partnerių teikiamą informaciją, išskyrus įprastą informaciją apie pasiektus rezultatus, ne visada buvo galima patikrinti. Tiesą sakant, analizuojant biudžetą daugumos veiksmų nebuvo įmanoma atsekti, todėl Komisijai buvo pateiktas ribotas patikinimas dėl nurodytų veiksmų faktinio įvykdymo ir išlaidų pagrįstumo.

74

Audito Rūmai nustatė, kad jungtinis komitetas netikrino sektorinės paramos veiksmų išlaidų efektyvumo, išskyrus 2011–2013 m. protokolą su Seišeliais. Šiuo konkrečiu atveju veiklos auditas atliktas siekiant įvertinti 2012 m. įgyvendintus sektorinės paramos lėšomis finansuotus veiksmus, kuriems pagal biudžetą buvo numatyta skirti 8,45 mln. EUR. Audito metu padaryta išvada, kad tinkamai įvykdyta tik keletas veiksmų (pvz., LSS), kai kurie buvo dar vykdomi (pvz., duomenų bazių kūrimas, tyrimai, pramoninio ir pusiau pramoninio laivyno infrastruktūros projektai), o kitų veiksmų vidutinis užbaigimo lygis buvo mažiau kaip 50 % (valdymo planai, moksliniai tyrimai) arba jie apskritai nebuvo įgyvendinti (pvz., stebėtojų dalyvavimas laive, jūrų ryšių įrangos įsigijimas, amatininkų žuvininkystės infrastruktūros įrengimas ir pan.). Audito išvados, įskaitant rekomendacijų ir tolesnių veiksmų įgyvendinimo pažangą, aptartos kitame jungtinio komiteto posėdyje. Mozambiko atveju 2012–2014 m. protokolo tekste buvo nuostata dėl ES finansuojamų investicijų ekonomiškumo vertinimo, tačiau nerasta jokių įrodymų, patvirtinančių, kad šis vertinimas buvo atliktas.

75

Be to, audito metu nustatyta, kad Komisija per mažai dėmesio skyrė šalių partnerių problemoms, susijusioms su sektorinės paramos lėšų įsisavinimu, kurios turėjo įtakos trijų iš keturių audituotų protokolų įgyvendinimui. Toliau pateiktoje 6 lentelėje parodyta sektorinės paramos biudžetų neapmokėta suma artėjant keturių audituotų protokolų galiojimo pabaigai. Nepaisant didelio neišleistų lėšų kiekio, Komisija apie nepanaudotą lėšų sumą ir veiksmus, kurie turėjo būti įgyvendinti panaudojant šias lėšas, sužinojo tik artėjant protokolų galiojimo pabaigai. Dėl tokios padėties kyla rizika, kad šalys partnerės (visų pirma artėjant protokolo galiojimo pabaigai), siekdamos neprarasti skirtų lėšų, išleis sektorinės paramos likutį veiksmams, kuriuos įgyvendinus būtų įsisavinta didžioji dalis neišleistų lėšų, tačiau tie veiksmai neatitiks su žuvininkystės valdymo gerinimu susijusių FPA prioritetų.

6 lentelė

Neapmokėta sektorinės paramos suma ankstesnių protokolų galiojimo pabaigoje, kuri buvo išleista pagal audito metu galiojusius protokolus

Šalis | Madagaskaras | Mauritanija | Mozambikas | Seišeliai
Neapmokėta suma artėjant ankstesnio protokolo galiojimo pabaigai (EUR) | 0 | 25 000 000 | 788 555 | 5 568 928
Likučio dalis, susijusi su bendra sektorine parama protokolo galiojimo laikotarpiu | 0 % | 38 % | 63 % | 63 %

Šaltinis: protokolai, jungtinių komitetų posėdžių stenogramos ir įgyvendinimo ataskaita.

76

Tiesą sakant, audito metu nustatyta, kad, nepaisant santykinai skaidrios veiksmų atrankos, lėšos buvo panaudotos nevisiškai pagal paskirtį visose audito metu aplankytose šalyse (kaip parodyta 2 langelyje). Vietoj to, kai kuriais atvejais lėšos buvo naudojamos kitiems projektams, kurie nebuvo susiję su žuvininkystės valdymu kaip suplanuoti veiksmai ir skyrėsi nuo Komisijos sektorinės paramos įgyvendinimo gairėse nustatytų veiksmų rūšių.

2 langelis

Sektorinės paramos lėšų, neatsekamų nacionaliniame biudžete arba panaudotų ne pagal Komisijos ir šalių partnerių susitarimą, pavyzdžiai

Madagaskaras

Nepaisant nuolatinių delegacijos prašymų nurodyti konkrečią sektorinės paramos biudžeto išlaidų kategoriją, lėšų atsekamumas nacionaliniame biudžete nebuvo užtikrintas. ES įnašas ir kitų vystymo partnerių finansavimas nacionaliniame biudžete nebuvo priskirti konkretiems veiksmams ir jo nebuvo galima identifikuoti, todėl buvo sudėtinga stebėti pervedimus. Dėl atsekamumo stokos taip pat gali būti sudėtinga nustatyti dvigubo finansavimo atvejus, susijusius su regionine patikros programa.

Dėl įgyvendinimo problemų Komisija vieniems metams (2011 m.). sustabdė mokėjimus.

Mauritanija

Pagal 2008–2012 m. protokolą šaliai skirta 65 mln. EUR sektorinės paramos lėšų. Nuo 2011 m. iki protokolo galiojimo pabaigos 2012 m. liepos mėn. valdžios institucijos nesugebėjo Komisijos pakankamai informuoti apie tai, kaip jos naudojo sektorinės paramos lėšas. Tik 2012 m. rugpjūčio mėn., gavusi keletą Komisijos prašymų, šalis partnerė atskleidė, kad neišleisti sektorinės paramos asignavimai artėjant protokolo galiojimo pabaigai siekė 25 mln. EUR. Apytiksliai 90 % šio likučio buvo skirta infrastruktūros įrenginiams, pvz., uosto infrastruktūrai, ir patruliavimo laivui. Iš šios sumos apytiksliai 50 % šalis partnerė išleido negavusi išankstinio Komisijos pritarimo.

Mozambikas

Valdžios institucijos biudžete nurodo projekto kodus. Tačiau vien šių kodų nepakanka dvigubo finansavimo rizikai sumažinti, kuri gali atsirasti įvairiems finansiniams partneriams finansuojant veiksmus, pvz., stebėtojų dalyvavimą, patikros dienas, tarptautinių susitikimų misijų dienas ir pan.

Anksčiau (2007–2011 m.) galiojusio protokolo sektorinės paramos likučio lėšomis finansuoti veiksmai, kurie nebuvo įtraukti į daugiametes (2012–2014 m.) arba metines (2012 m.) matricas, todėl jungtinis komitetas jų nepatvirtino ex ante. Šiuo atveju Komisija nesustabdė mokėjimų. Infrastruktūrai išleista 84 % 2012 m. panaudotų lėšų. Komisija apie veiksmų įgyvendinimo faktą buvo informuota tik kartą. Išlaidos ne visada buvo tiesiogiai susijusios su Mozambiko žuvininkystės sektoriaus plėtra ar žuvininkystės valdymo gerinimu (46 % 2012 m. likučio skirta ministerijos pastato statybai, o 38 % skirti žuvininkystės mokyklos teritorijos aptvėrimui).

Sektorinei paramai skirti Komisijos mokėjimai nebuvo susiejami su šalių partnerių pažanga įgyvendinant sutartus veiksmus

77

Siekiant taikyti sąlygų laikymosi principą, protokole, užuot nustačius mokėjimų sustabdymo sąlygą, reikėtų numatyti galimybę pakoreguoti mokėjimus atsižvelgiant į veiksmų įgyvendinimo pažangą arba tais atvejais, kai šalyje partnerėje nesivadovaujama patikimo finansų valdymo principu.

78

Audito metu nustatyta, kad protokoluose nebuvo numatyta galimybė mažinti sektorinės paramos sudedamąją dalį remiantis šalių partnerių faktine pažanga, pasiekta įgyvendinant sutartus veiksmus.

79

Indijos vandenyno regiono šalių audituotuose protokoluose nustatyta, kad, pasikonsultavus su jungtiniu komitetu, pagal sektorinės paramos sudedamąją dalį numatytų lėšų mokėjimas gali būti sustabdytas, jeigu įgyvendinti veiksmai neatitinka pagal biudžetą parengtos programos (veiksmai ir finansinis vykdymas). Dėl šios sąlygų laikymosi apibrėžties Komisijai sudėtinga tinkamai pasinaudoti sektorinės paramos sudedamosios dalies galiojimo sustabdymo galimybe. Tiesą sakant, faktiškai sudedamosios dalies galiojimas buvo sustabdytas tik vieną kartą – Madagaskare 2011 m. – ir šis atvejis nebuvo susijęs su šalies pažanga įgyvendinant sektorinę paramą.

80

Komisija, 2013–2014 m. protokole nustatydama aiškesnes sąlygas, pagerino sektorinės paramos sąlygų laikymąsi Mauritanijoje. Visų pirma pirmas mokėjimas pagal protokolą priklausė nuo ankstesnio protokolo likučio įsisavinimo, o pagal sektorinės paramos sudedamąją dalį mokamos išmokos buvo susietos su sutartų veiksmų įgyvendinimu. Komisija taikė šias nuostatas ir neišmokėjo sektorinės paramos sudedamosios dalies lėšų, kol susidaręs likutis nebuvo visiškai išleistas. Tačiau Indijos vandenyno regiono šalių protokoluose nebuvo numatyta galimybė išmokėti dalį lėšų.

81

Naujoje bendroje žuvininkystės politikoje nustatytas teisių žvejoti ir sektorinės paramos mokėjimų atsiejimo principas³². Tai reiškia, kad sektorinės paramos sudedamajai daliai nebetaikoma konkreti mokėjimo data, kuri galioja teisių žvejoti sudedamajai daliai, tačiau mokėjimas turėtų būti atliekamas iš karto, kai šalys partnerės gali įrodyti, kad pasiekė numatytus rezultatus. Audito Rūmai mano, kad tai yra patobulinimas, susijęs su išankstiniu dėmesiu veiksmams. Tačiau šį principą trukdo taikyti tai, kad galiojančiuose protokoluose vis dar nenumatyta galimybė iš dalies sumažinti mokėjimus tais atvejais, kai rezultatai pasiekiami tik iš dalies, o numatyta tik galimybė Komisijai sustabdyti mokėjimus, kai rezultatai nėra patenkinami.

82

Audito metu taip pat nustatyta, kad pagal FPA teikiamos sektorinės paramos valdymo veiksmai (kuriuos atlieka Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD) ir EPF biudžeto paramos mokėjimai (kuriuos vykdo Tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi GD) nevisiškai suderinti. Sektorinė (FPA) ir biudžeto parama (EPF) pagrįsta vienoda koncepcija, kadangi išmokos mokamos tiesiogiai šalių partnerių valdžios institucijoms atsižvelgiant į įvairiose iš anksto nustatytose srityse pasiektą pažangą. Kai kuriais atvejais EPF mokėjimus Komisija vėlavo sumokėti dėl įvairių problemų, susijusių su politine padėtimi arba viešųjų finansų valdymu. Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD nesivadovavo panašiu požiūriu į sektorinės paramos mokėjimus. 3 langelyje parodyti šie nesuderinamumo atvejai Madagaskare ir Mozambike.

83

Kitaip nei ES biudžeto paramos gairėse³³, protokoluose nenustatytos taisyklės, susijusios su šalies partnerės biudžeto skaidrumu. Nors Mozambikas ėmėsi pagirtinos iniciatyvos biudžete nustatyti projektų veiksmų kodą, tačiau kitose trijose aplankytose šalyse buvo sudėtinga atsekti lėšų judėjimą, o tai turėjo įtakos paramos matomumui ir galimybei vėliau atlikti ES sektorinės paramos lėšų panaudojimo stebėjimą. Faktas, kad protokoluose iš šalių partnerių nereikalaujama užtikrinti lėšų atsekamumą ir skaidrumą, yra nesuderinamas su Kotonu susitarime nustatytais reikalavimais, taikomais su sektoriaus reformomis susijusiai biudžeto paramai.

3 langelis

ES mokėjimų nesuderinamumas šalyse partnerėse

Madagaskare nuo 2010 m. iki 2014 m. gegužės mėn., atsižvelgiant į Kotonu susitarimo 96 straipsnį arba laukiant, kol bus įgyvendintos su žmogaus teisėmis, demokratijos principais ir teisine valstybe susijusios tinkamos priemonės, beveik visa ES finansinė parama buvo sustabdyta. Vis dėlto mokėjimai pagal FPA toliau buvo mokami.

Mozambike vieną pagal biudžetą teikiamos paramos mokėjimą buvo vėluojama sumokėti septynis mėnesius ir jis sumokėtas tik tada, kai Tarptautinio valiutos fondo / bendrojo biudžeto paramą mokančių donorų prašymu vyriausybė išsprendė problemą, kuri darė neigiamą poveikį nacionalinių viešųjų finansų skaidrumui. Vis dėlto pagal FPA teikiama sektorinė parama šiuo laikotarpiu buvo toliau mokama.

Šaltinis: Europos Audito Rūmai, informacija pagrįsta Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD ir Tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi GD pateiktais duomenimis.

82008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1006/2008 dėl Bendrijos žvejybos laivų žvejybos veiklos ne Bendrijos vandenyse leidimų ir trečiųjų šalių laivų žvejybos galimybių Bendrijos vandenyse, iš dalies keičiančio reglamentus (EEB) Nr. 2847/93 ir (EB) Nr. 1627/94 bei panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 3317/94 9 straipsnis (OL L 286, 2008 10 29, p. 33). Šiame straipsnyje nustatyta, kad tais atvejais, kai pasibaigus protokolo galiojimui Komisija parafavo naują protokolą, tačiau Taryba jo nepasirašė arba jeigu jame nenumatyta galimybė laikinai jį taikyti, Komisija per šešių mėnesių laikotarpį nuo ankstesnio protokolo galiojimo pabaigos dienos gali atitinkamai trečiajai šaliai perduoti prašymus išduoti žvejybos leidimus.

92 (jūrų lydekos), 3 (priedugnio žuvys, išskyrus jūrų lydekas), 5 (tunai) ir 6 (pelaginių žuvų žvejybos traleriai-šaldikliai) kategorijos.

102011 m. gruodžio 14 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija (P7_TA(2011)0569).

11Pasak Ispanijos valdžios institucijų, Ispanijos laivynui išmokėta kompensacijos už nuostolius, kuriuos jis patyrė dėl veiklos sutrikimų Maroke, suma sudarė 4,5 mln. EUR (iš kurių 4,3 mln. EUR buvo išmokėta iš Europos žuvininkystės fondo).

122014 m. galutinės ataskaitos „Tunų žvejybos vakarinėje Indijos vandenyno dalyje peržiūra“ 4.2 ir 4.4 lentelės, POSEIDON, MRAG, NFDS ir COFREPECHE.

13Reglamento (EB) Nr. 1380/2013 31 straipsnis.

14Žvejybos pastangos žvejybos laivo pajėgumų ir veiklos sandauga; žvejybos laivų grupės žvejybos pastangos – visų grupės laivų žvejybos pastangų suma;

15MSY, kuris yra optimalaus naudojimo lygio rodiklis, JT Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) yra apibrėžtas kaip didžiausias tausios žvejybos laimikis.

16Pagal IOTC rezoliuciją 14/02 planuojama nustatyti regioninę kvotų sistemą.

17ES ragina regionines žuvininkystės valdymo organizacijas užtikrinti didesnį skaidrumą visų pirma reikalaujant, kad šalys teiktų visus duomenis, susijusius su trečiosios šalies žvejybos veikla ir teisėmis žvejoti jų atitinkamose IEZ. IOTC priėmė rezoliuciją 14/05 dėl licenciją turinčių užsienio laivų, žvejojančių IOTC kompetencijos sričiai priklausančias IOTC žuvų rūšis, registro ir informacijos apie susitarimus dėl naudojimosi teisių.

182013 ir 2014 m. IOTC mokslinės ataskaitos.

193155-asis Žemės ūkio ir žuvininkystės tarybos posėdis, surengtas 2012 m. kovo 19–20 d. Briuselyje.

20Minimalus finansinis įnašas už teises žvejoti apskaičiuojamas orientacinį tonažą padauginus iš sutartos vieneto kainos.

21Pagal IOTC rezoliuciją 12/11 dėl susitariančiųjų šalių ir bendradarbiaujančių nesusitariančiųjų šalių žvejybos pajėgumų ribojimų įgyvendinimo Indijos vandenyno regione laivų skaičius ir bendras tonažas atitiko 2006 m. rodiklius ir buvo taikomas tropinius tunus žvejojantiems laivams, o 2007 m. rodikliai buvo taikomi durklažuves ir ilgapelekius tunus žvejojantiems laivams.

223 lantelėje matyti, kad ši proporcija yra 5,53 Seišelių, 4,09 Madagaskaro ir 0,91 Mozambiko atveju.

232014 m. duomenys pateikiami tik iki rugsėjo mėn., o sumos patikslintos vadovaujantis pro rata temporis principu. Siekdami nustatyti su teisėmis žvejoti susijusių mokėjimų pasiskirstymą pagal kiekvieną kategoriją, Audito Rūmai atsižvelgė į orientacinį tonažą ir kainą žuvų rinkoje (informacija pateikta remiantis ex post vertinimo ir Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD duomenimis). Nustatant šį mokėjimų pasiskirstymą į ankstesnį protokolą nebuvo atsižvelgta, nes šių kategorijų negalima palyginti.

24Reikalaujama, kad 33 % laivų, turinčių leidimą žvejoti Mozambiko vandenyse, būtų atlikta išankstinė žvejybos patikra. Savo atsakymuose į Audito Rūmų apklausą laivų operatoriai nurodė, kad šio reikalavimo įgyvendinimas buvo pernelyg brangus.

25Techninės sąlygos buvo labai griežtos ir atsižvelgdamas į labai žemus panaudojimo lygius pirmaisiais mėnesiais, jungtinis komitetas sutarė sušvelninti šiuos apribojimus nepažeidžiant aplinkosaugos reikalavimų. Sprendžiant su techninėmis sąlygomis susijusius klausimus, beveik vienus metus buvo vėluojama faktiškai įgyvendinti protokolą.

26Pareiga atlikti FPA ex ante ir ex post vertinimus nustatyta Finansiniame reglamente (ES) Nr. 966/2012 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1), kuris taikomas visoms programoms ir veiklai, susijusiai su didelėmis išlaidomis (daugiau nei 5 000 000 EUR), siekiant patikrinti, ar šios lėšos skirstomos ir rezultatai pasiekiami laikantis nustatytų uždavinių.

272599-asis Žemės ūkio ir žuvininkystės tarybos posėdis, surengtas 2004 m. liepos19 d. Briuselyje.

28Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 31 straipsnis.

29Trumpą trukmę lėmė tai, kad Komisija nenorėjo galiojančių protokolų taikyti ilgą laiką po to, kai įsigaliojo nauja bendra žuvininkystės politika, o siekė, kad šioje politikoje nustatyti pakeitimai būtų pradėti taikyti kuo greičiau.

30Kaip nurodyta 2011 m. Audito Rūmų ataskaitos 4.46 dalyje dėl 2008–2012 m. protokolo su Mauritanija. Šiuo atveju nacionalinės valdžios institucijos informavo Komisiją, kad 2010 m. liepos 31 d. pasibaigusiais metais 300 000 tonų kvota buvo viršyta. Komisija turėjo sumokėti Mauritanijai 1,9 mln. EUR už 47 346 sužvejotų tonų kvotos perviršį. Geresnis sužvejoto kiekio stebėjimas būtų leidęs Komisijos tarnyboms svarstyti galimybę imtis prevencinių veiksmų, kad nereikėtų papildomai mokėti.

31Partnerystės susitarimo tarp Afrikos, Ramiojo vandenyno bei Karibų jūros valstybių ir Europos Sąjungos 23 ir 23a straipsniai, peržiūrėti 2010 m. kovo 11 d.

32Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 32 straipsnyje nustatyta, kad sektorinė parama teikiama, jeigu pasiekiami konkretūs rezultatai ir ji papildo atitinkamoje trečiojoje šalyje įgyvendinamus plėtros projektus ir programas bei yra su jais suderinama. Sektorinė parama turėtų būti atsieta nuo mokėjimų už teisę naudotis žuvų ištekliais. Sąjunga reikalauja, kad būtų pasiekti konkretūs rezultatai, kurie yra būtina finansinės paramos mokėjimų sąlyga, ir atidžiai stebi pažangą.

33Biudžeto paramai taikomi tinkamumo kriterijai (2012 m. Biudžeto paramos gairių 5.1 skiltis). Du iš numatytųjų reikalavimų yra:
– geras viešųjų finansų valdymas arba patikimos ar susijusios programos šiam valdymui gerinti parengimas;
– skaidrumas ir biudžeto priežiūra.
Be to, Kotonu susitarimo 61 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad: „Tiesioginę paramą iš biudžeto makroekonomikos ar sektorių reformoms galima skirti tada, jei: <…> c) viešųjų finansų valdymas yra pakankamai skaidrus, patikimas ir veiksmingas.“

Išvados ir rekomendacijos

84

ES ir jos šalių partnerių žuvininkystės partnerystės susitarimai (FPA) sudaro sąlygas ES žvejybos laivynams žvejoti šalių partnerių vandenyse ir remti darnų šių šalių nacionalinių žuvininkystėse sektorių vystymąsi. Audito Rūmai, nagrinėdami derybų dėl FPA ir jų protokolų procesą, teisių žvejoti įgyvendinimą ir paramos nacionaliniam žvejybos sektoriui panaudojimą, aiškinosi, ar Komisija tinkamai valdo FPA. Atlikus auditą prieita prie išvados, kad Komisija iš esmės tinkamai valdo FPA, tačiau vis dar yra keletas sričių (visų pirma susijusių su įgyvendinimu), kurias galima tobulinti.

85

Derybų dėl FPA ir su jais susijusių protokolų procesas yra ilgas ir sudėtingas, tačiau Komisija sėkmingai įveikė šiuos sunkumus ir, išskyrus keletą atvejų, sugebėjo išvengti ES laivyno žvejybos veiklos sutrikimų. Vis dėlto audito metu nustatyta įvairių trūkumų, susijusių su tuo, kaip Komisija vadovavo derybų procesui (17–25 dalys).

86

Siekdama užtikrinti Europos laivyno veiklos tęstinumą, Komisija gali pasinaudoti Reglamento (EB) Nr. 1006/2008 9 straipsnyje jai suteikta galimybe leisti laivams atitinkamoje trečiojoje šalyje per Komisiją teikti prašymus išduoti žvejybos leidimus iki bus pasirašytas naujas protokolas. Tačiau ši reglamentuose nustatyta galimybė nesuderinama su kitu reguliavimo reikalavimu, t. y. „išimties sąlyga“ ir dėl jos taikymo atsirado nesusipratimų tarp šalies partnerės ir Komisijos (22 ir 23 dalys).

87

Komisijos FPA plėtros strategija yra svarbi atsižvelgiant į ES laivyno poreikius ir prioritetus. Tačiau to paties regiono FPA, dėl kurių susitarta, tarpusavio papildomumą ir nuoseklumą galima padidinti, kad būtų kuo labiau išnaudotos FPA suteikiamos galimybės gerinti žuvininkystės valdymą regiono lygmeniu (26–28 dalys).

88

Vienas iš pagrindinių FPA tikslų yra susijęs su pertekliaus išteklių žvejyba. Tačiau paaiškėjo, kad šį tikslą labai sunku praktiškai įgyvendinti dėl to, kad nėra patikimos informacijos apie žuvų išteklius ir vidaus žvejybos laivynų arba kitų užsienio laivynų, kuriems šalys partnerės taip pat suteikė teises žvejoti, žvejybos pastangas (29–32 dalys).

89

Faktinės už toną žuvies patirtos vieneto išlaidos dažnai buvo didesnės, palyginti su bazine vieneto kaina. Nors derybų metu buvo atsižvelgta į ankstesniuose protokoluose nurodytą sužvejotų žuvų kiekį, daugumoje naujausių protokolų nustatytas sutartinio orientacinio tonažo dydis dažnai išliko didesnis, todėl paprastai jis nebuvo išnaudojamas. Tačiau, nepaisant žvejybos galimybių panaudojimo, turi būti išmokėtas visas ES finansinis įnašas. Nepakankamą protokolais suteikiamų galimybių išnaudojimą ir su tuo susijusias dideles išlaidas iš dalies būtų galima paaiškinti techninėmis sąlygomis, dėl kurių susitarta su šalimis partnerėmis, siekiant atitikti jų nacionalinius teisės aktus ar užtikrinti žvejybos veikos tvarumą (33–46 dalys).

90

Nepriklausomų ex post vertinimų nauda priimant sprendimus per derybų procesą neišnaudojama, nes informacija apie protokolo panaudojimo lygius – neišsami, jų palyginamumas – prastas, o esminės analizės apie FPA veiksmingumą nėra (48–53 dalys).

1 rekomendacija.
Derybos dėl FPA

Ateityje, derėdamasi dėl protokolų ir susitarimų, Komisija turėtų:

a)peržiūrėti neįsigaliojusius susitarimus ir apsvarstyti, kaip išspręsti žvejybos veiklos nutraukimo pagal nustatytą išimties sąlygą klausimą, atsižvelgiant į Bendros žuvininkystės politikos principus. Be to, Komisija turėtų patikslinti ir į protokolus įtraukti tinkamas nuostatas, siekiant užtikrinti žvejybos operacijų tęstinumą tarp dviejų protokolų; siūlyti teisės aktų leidėjams nuorodą į išimties sąlygą pateikti tik protokoluose, o ne susitarimuose. Tokiu atveju išimties sąlyga būtų taikoma tik galiojantiems protokolams;

b)parengti regionines žuvininkystės plėtojimo valdymo strategijas ir užtikrinti, kad protokolai, dėl kurių susitarta tame pačiame regione, derėtų su atitinkama regionine strategija ir kitais ES fondais;

c)derėdamasi dėl naujuose protokoluose numatomų žvejybos galimybių, atsižvelgti į ankstesnių protokolų panaudojimo rodiklius ir riboti įsipareigojimą mokėti už nepanaudotas žvejybos galimybes ir pasistengti geriau susieti mokėjimus už prieigos teises ir faktinį sužvejotų žuvų kiekį, užtikrinant, kad nėra neigiamo poveikio žvejybos veiklai;

d)geriau išanalizuoti galimą SFPA sąlygų poveikį protokolo naudojimui ir kartu užtikrinti abipusę naudą ES ir atitinkamoms šalims partnerėms; Komisija tai galėtų daryti konsultuodamasi su suinteresuotaisiais subjektais siekdama nustatyti, kokiais atvejais būtina atlikti išsamesnius esminių sąlygų vertinimus;

e)daugiau dėmesio skirti ex post vertinimams, kad būtų atlikta nuosekli ir palyginama viešųjų pinigų, išleistų pagal protokolus, duodamos grąžos analizė bei išsami ir kritiška jų veiksmingumo ES ir atitinkamai šaliai partnerei analizė.

91

Atlikus auditą taip pat prieita prie išvados, kad galimybės žvejoti sąlygų įgyvendinimo ir sektorinės paramos sudedamųjų dalių valdymas nebuvo pakankamai patikimas.

92

Licencijų išdavimo procesas ilgas ir sudėtingas, o dėl vėlavimų laivyno žvejybos veikla gali tapti problemiška arba sumažėti jos mastas. Tačiau Komisija neturi informacinės sistemos, kuri padėtų jai stebėti įvairius licencijos prašymo nagrinėjimo proceso etapus ir todėl tampa dar sunkiau nustatyti vėlavimo priežastis ir tobulintinas sritis (55–60 dalys).

93

Nepaisant naujausių Komisijos iniciatyvų, duomenų apie sužvejotą kiekį tvarkymas turėjo trūkumų, kadangi nebuvo patikimos, nuoseklios ir išsamios informacijos (61–65 dalys).

2 rekomendacija.
Galimybės žvejoti sąlygų valdymas

Komisija nedelsdama turėtų:

a)nustatyti kiekvieno licencijų išdavimo proceso etapo, įskaitant valstybių narių, šalių partnerių ir Komisijos tarnybų skiriamą laiką, stebėjimo procedūras, kad išsiaiškintų ir ištaisytų šio proceso trūkumus;

b)skatinti priimti elektronines licencijas arba parengti visą licencijos galiojimo laikotarpį leidimus turinčių laivų sąrašus;

c)užtikrinti, kad nauja sužvejoto kiekio duomenų baze visapusiškai naudotųsi vėliavos valstybės narės ir joje būtų pateikiami patikimi duomenys apie sužvejotą kiekį, kuriuos galima apibendrinti, stebėti ir nuolat atnaujinti.

94

Sektorinės paramos lėšomis finansuojamas veiksmų planavimas palaipsniui gerėjo. Tačiau Komisijos vaidmuo atliekant šios sudedamosios dalies įgyvendinimo stebėjimą vis dar ribotas. Nebuvo aiškios sistemos, be to, nebuvo jokių finansuojamų veiksmų tinkamumo ir atsekamumo taisyklių ar ataskaitų teikimo reikalavimų. Todėl buvo nustatyti atvejai, kai šalys partnerės įgyvendino kitokius veiksmus nei tie, kuriuos jos suplanavo kartu su Komisija, ir dėl šios priežasties vėliau kilo rizika sektorinės paramos sudedamosios dalies veiksmingumui (66–76 dalys).

95

Galiausiai protokoluose numatyta galimybė sustabdyti sektorinės paramos mokėjimus, tačiau nenumatyta, kad, atsižvelgiant į faktinį sutartų veiksmų įgyvendinimo arba pasiektų rezultatų lygį, mokėjimus galima sumažinti. Be to, sektorinės paramos mokėjimų sąlygos skiriasi nuo EPF biudžeto paramos sąlygų, todėl kartais gali atsirasti nenuoseklumo (78–83 dalys).

3 rekomendacija.
Sektorinės paramos valdymas

Komisija nedelsdama turėtų:

a)pasiūlyti naujuose protokoluose nustatyti tinkamumo reikalavimus siekiant įvertinti veiksmus, kuriuos planuojama finansuoti sektorinės paramos lėšomis (kiti reikalavimai galėtų būti susiję su atsekamumu, atranka, ataskaitų teikimu, veiklos rezultatų vertinimu bei Komisijai suteikiamomis kontrolės teisėmis);

b)užtikrinti veiksmingą FPA sektorinės paramos teminį koordinavimą su kitais vystymosi partneriais, vykdančiais veiklą žuvininkystės sektoriuje;

c)užtikrinti, kad sektorinės paramos išmokos derėtų su kitais biudžeto paramos mokėjimais ir būtų pagrįstos šalių partnerių rezultatais, pasiektais įgyvendinant bendrai sutartų veiksmų matricą.

Šią ataskaitą priėmė I kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Augustin KUBIK, 2015 m. liepos 15 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje.

Audito Rūmų vardu

Pirmininkas
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Priedai

I priedas

Papildoma informacija apie derybas dėl žvejybos partnerystės susitarimų ir jų įgyvendinimą

Įvadas

01

Rengdamos FPA, ES ir jos šalys partnerės derasi dėl susitarimo ir jį įgyvendinančių protokolų. Šiame susitarime nustatyta ilgalaikio bendradarbiavimo žuvininkystės sektoriuje sistema, įskaitant bendruosius principus ir standartus, kuriais reglamentuojama ES laivų teisių žvejoti vandenyse, kurie priklauso šalių partnerių jurisdikcijai, tvarka. Protokoluose nustatytos išsamios nuostatos ir sąlygos, susijusios, pvz., su žvejybos galimybėmis ir rūšimis, finansiniu įnašu (susijusiu tiek su teisėmis žvejoti, tiek su sektorine parama), laivų savininkų mokėtinų mokesčių dydžiu, laivų, kuriems suteikiamas leidimas žvejoti, skaičiumi bei dydžiu ir konkrečiomis vietomis, kuriose jiems leidžiama žvejoti.

Įsipareigojimai

02

FPA centralizuotai valdo Komisija naudodama tiesioginio valdymo priemones. Taryba suteikia Komisijai, kuriai atstovauja Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD, įgaliojimus pradėti ES vardu derybas dėl kiekvieno naujo susitarimo ar protokolo peržiūros. Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, turi būti sudarytas susitarimas ir protokolas (jį sudaro Taryba, pritarus Europos Parlamentui). Įsigaliojus susitarimui, derybos dėl protokolų paprastai rengiamos kas trejus–šešerius metus atsižvelgiant į tai, kaip susitarta su šalimi partnere.

03

Atsakomybė už kasdienį FPA valdymą tenka Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD centriniams biurams ir šešiems žuvininkystės atašė pareigūnams, kurių pareiga − imtis tolesnių veiksmų ir palaikyti nuolatinį ryšį su šalimis partnerėmis.

04

Šalys partnerės privalo laikytis apsaugos ir valdymo priemonių ir jas vykdyti, taip pat turi sukurti veiksmingus mechanizmus, kurie būtų naudojami žvejybos laivų veiklai stebėti ir tikrinti. Vis dėlto, ES ir valstybės narės, su kurių vėliava plaukioja laivai¹, turi vykdyti veiksmingą savo laivų kontrolę ir užtikrinti, kad jie įvykdytų visus savo įsipareigojimus, visų pirma susijusius su duomenų apie sužvejotą kiekį ir LSS duomenų rinkimu.

Derybos dėl FPA

05

Derybų procesą sudaro įvairūs etapai, tačiau, siekdama užtikrinti laivyno veiklos tęstinumą, Komisija derybų dėl naujo protokolo procesą turi pradėti ne vėliau kaip likus apytiksliai vieniems metams iki esamo protokolo galiojimo pabaigos. Komisijai pristačius iniciatyvą, Taryba jai suteikia įgaliojimus ir paskui rengiami vienas arba daugiau Komisijos ir šalies partnerės derybų etapų. Šių derybų proceso pabaigoje Komisija ir atitinkama šalis partnerė parafuoja susitarimą, kurį vėliau patvirtina ir pasirašo Taryba ir šalis partnerė. Taigi, prieš oficialiai ratifikuojant protokolą, jei šalys dėl to susitaria, jį galima taikyti laikinai. Protokolą ratifikuoja šalis partnerė, o Europos Parlamentas duoda savo sutikimą sudaryti protokolą, kuris paskui įsigalioja.

Žvejybos leidimai

06

Žvejybos leidimų reglamente (EB) Nr. 1006/2008 reikalaujama, kad Komisija tvarkytų licencijų duomenų bazę, kurioje valstybės narės, turinčios pareigą tikrinti operatorių pateiktų prašymų išduoti licencijas tinkamumą, reguliariai atnaujintų duomenis. Šie prašymai vėliau persiunčiami Komisijai, kad ji juos patikrintų. Komisija per delegaciją perduoda prašymus šalims partnerėms. Kai šalis partnerė išduoda leidimą, pradinis dokumentas per delegaciją grąžinamas Komisijai ir valstybėms narėms.

Jungtiniai komitetai

07

Pagal susitarimus numatyta įsteigti jungtinius komitetus, kurie vykdytų kiekvieno FPA taikymo stebėjimą. Kiekvieną jungtinį komitetą sudaro Komisijos ir atitinkamos šalies partnerės atstovai, ir jis privalo stebėti, kaip įgyvendinami FPA, juos aiškinti ir taikyti, rengti metines ir daugiametes sektorinės paramos sudedamosios dalies programas ir vertinti jų įgyvendinimą, palaikyti ryšius abiem pusėms svarbiais žuvininkystės klausimais, būti taikaus bet kokių ginčų dėl FPA aiškinimo ar taikymo sprendimo forumu ir prireikus iš naujo įvertinti žvejybos galimybių, įskaitant galutinį finansinį įnašą, lygį.

Žuvininkystės atašė

08

Žuvininkystės atašė atstovauja Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD šalyse partnerėse ir tiesiogiai stebi, kaip įgyvendinami protokolai. Žuvininkystės atašė prisideda rengiant derybas ir jungtinio komiteto posėdžius, palaiko ryšius su nacionalinėmis valdžios institucijomis, tikrina, ar tinkamai įgyvendinamos protokolų ir sektorinės paramos nuostatos, reguliariai teikia ataskaitas Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD, analizuoja dokumentus ir dalyvauja RFMO moksliniuose susitikimuose, stebi, kaip tarptautiniu lygmeniu sprendžiami su Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD politika susiję klausimai, stebi kitų žuvininkystės sektoriaus partnerių veiklą ir rengia atnaujintas visų ES finansuojamų projektų bylas.

09

Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD šiuo metu turi šešis žuvininkystės atašė pareigūnus: vieną − Indijos vandenyno regione², keturis − vakarų Afrikos (vidurio Atlanto) regione³ ir dar vieną atašė, atsakingą už Ramiojo vandenyno regioną ir Kiribatį.

Valstybių narių vykdomas stebėjimas

10

Valstybės narės, naudodamosi savo žuvininkystės stebėjimo centrais, stebi savo laivynų veiklą ir tokios veiklos teisėtumą. Jos taip pat per ERS renka duomenis apie savo laivynų sužvejotą kiekį. Valstybės narės šiuos duomenis apie sužvejotą kiekį, įskaitant per LSS pateiktą informaciją apie žvejybos rajonus, siunčia Komisijai. Kalbant apie protokolus dėl tunų žvejybos, pažymėtina, kad valstybių narių mokslo institutai pasibaigus metams pagal savo nustatytas mokslines procedūras tvirtina metinius duomenis apie sužvejotą kiekį. Metiniai konsoliduoti duomenys apie sužvejotą kiekį, laikantis protokolo sąlygų, naudojami nustatant galutinius mokesčius, dėl kurių tariamasi su šalimis partnerėmis, aptariant su šalimis partnerėmis FPA panaudojimą ir mokėjimų klausimą, kai orientacinis tonažas viršijamas. Patvirtinti metiniai duomenys apie sužvejotą kiekį taip pat siunčiami atitinkamoms RFMO, kad jos galėtų įvykdyti ES ataskaitų teikimo reikalavimus.

II priedas

2015 m. galiojantys žvejybos partnerystės susitarimai

Šalis
Rūšys
Laikotarpis
Bendras ES įnašas
(EUR)
Sektorinė parama
(EUR)
Teisės žvejoti
(EUR)
Orientacinis tonažas

Žaliasis Kyšulys¹
Tunai
Laikinas taikymas nuo 2014.12.23, 2014.12.23–2018.12.22
525 000
262 500
262 500
5 000 ir laivų skaičius

Komorai
Tunai
2014.1.1–2017.1.1
600 000
300 000
300 000
6 000

Dramblio Kaulo Krantas
Tunai
2013.7.1–2018.6.30
680 000
257 500
422 500
6 500

Gabonas
Tunai
2013.7.24–2016.7.23
1 350 000
450 000
900 000
20 000

Grenlandija
Mišrus susitarimas
2013.1.1–2015.12.31
17 847 244
2 743 041
15 104 203
Menkė – 2 200, pelaginis jūrinis ešerys – 3000, priedugnio jūrinis ešerys – 2 000, juodasis otas – (vakarai) 2 500, juodasis otas – (rytai) 4 315, krevetės – (vakarai) 3 400, krevetės – (rytai) 7 500, Atlanto otas – (vakarai) 200, Atlanto otas – (rytai) 200, paprastoji stintenė 60 000, snieginis krabas 250, grenadierius – (vakarai) 100, grenadierius – (rytai) 100

Bisau Gvinėja
Mišrus susitarimas
2014.11.24–2017.11.23
9 200 000
3000 000
6 200 000
Krevetės, priedugnio žuvys, galvakojai ir tunai. Orientacinio tonažo nėra. Tik laivų skaičius ir pasauliniai ištekliai

Kiribatis
Tunai
2012.16.9–2015.9.15
1 325 000
350 000
975 000
15 000

Madagaskaras
Tunai
2013.1.1–2014.12.31
1 566 250
700 000
866 250
15 750

Mauricijus
Tunai
2014.1.28–2017.1.27
660 000
302 500
357 500
5 500

Marokas
Mišrus susitarimas
2014.7.15–2018.7.14
30 000 000
14 000 000
16 000 000
Pelaginės žuvys, priedugnio žuvys ir tunai. 80 000 pelaginių žuvų. Kitoms rūšims orientacinis tonažas netaikomas. Tik laivų skaičius ir pasauliniai ištekliai

Mozambikas
Tunai
2012.2.1–2015.1.31
980 000
460 000
520 000
8 000

San Tomė ir Prinsipė
Tunai
2014.5.23–2018.5.22
710 000
325 000
385 000
7 000

Senegalas¹
Tunai
2014.11.20–2019.11.19
1 738 000
750 000
988 000
14 000

Seišeliai¹
Tunai
2014.1.18–2020.1.17
5 116 666
2533 333
2 583 333
50 000

Bendri metiniai mokėjimai

72 298 160
26 433 874
45 864 286

Su šalimis, su kuriomis buvo atidėtos derybos, sudaryti paskutiniai protokolai

Mauritanija²
Mišrus susitarimas
2012.12.16–2014.12.15
70 000 000
3000 000
67 000 000
Vėžiagyviai – 5 000 (kvota), jūrų lydekos – 4 000 (kvota), priedugnio žuvys, išskyrus jūrų lydekas, kurios žvejojamos žvejybos įrankiais (išskyrus tralerius) – 2 500 (kvota), tunus žvejojantys laivai-šaldikliai 5 000, tunų žvejybos laivas su kartinėmis ūdomis ir vandens paviršiuje ilgosiomis ūdomis žvejojantys laivai – 10 000, pelagines žuvis žvejojantys traleriai-šaldikliai 285 000 (kvota), krabų žvejyba 200 (kvota), pelagines žuvis žvejojantys laivai be šaldiklių 15000 (kvota)

Mozambikas
Tunai
2012.2.1– 2015.1.31
980 000
460 000
520 000
8 000

1 Finansinis įnašas už teises žvejoti apskaičiuotas kaip metinių mokėjimų vidurkis.

2 Europos Komisijos ir Mauritanijos derybos, siekiant sudaryti naują protokolą, buvo sėkmingai baigtos 2015 m. liepos 10 d. Šio ketverių metų protokolo suma sudaro 59,125 milijono eurų per metus. Jį vis dar turi patvirtinti Taryba, pritarus Europos Parlamentui.

Šaltinis: Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD interneto svetainė ir Reglamentas.

III priedas

Žvejybos partnerystės susitarimai

Šaltinis: Pagrįsta Flandrijos jūrų instituto žemėlapiu, 2015 m. MarineRegions.org. Prieiga: http://www.marineregions.org, 2015 04 20.

1Vėliavos valstybė yra laivo registracijos valstybė.

2Šis žuvininkystės atašė dirba Mauricijuje esančioje delegacijoje ir yra atsakingas už penkis susitarimus, galiojančius Indijos vandenyno regiono šalyse (Komoruose, Mozambike, Mauricijuje, Madagaskare ir Seišeliuose).

3Vienas atašė yra atsakingas už Žaliąjį Kyšulį, Dramblio Kaulo Krantą, Senegalą ir Bisau Gvinėją, kitas – už San Tomę ir Prinsipę ir Gaboną, dar kitas – už Mauritaniją, o ketvirtasis – už Maroką.

Komisijos atsakymas

Santrauka

I

Įvykdžius bendros žuvininkystės politikos (BŽP) reformą tausios žvejybos partnerystės susitarimai pirmiausia yra priemonė, kuria siekiama gerinti žvejybos valdymą pakrantės šalių partnerių išskirtinėje ekonominėje zonoje (IEZ), taikant tokius pat principus, kokie taikomi ES. Tuo siekiama užtikrinti tausų išteklių naudojimą ir kartu remti mūsų partnerių pajėgumą plėtoti savo žvejybos sektorių.

Susitarimai grindžiami geriausiais galimais moksliniais patarimais, yra visiškai skaidrūs ir nediskriminaciniai. Šie principai nustatyti žvejybos partnerystės susitarimų (angl. fisheries partnership agreement, toliau – FPA) protokoluose, dėl kurių neseniai vykdytos derybos. Derybose dėl protokolų siekta už pinigus, mokamus norint patekti į partnerių žvejybos rajonus, ir teikiamą sektorinę paramą gauti kuo didesnę vertę.

Atsakymai į III ir IV dalių pastabas

Derybos dėl FPA protokolų priklauso nuo įvairių veiksnių, daugelio jų Komisija negali kontroliuoti. Yra taisyklių, kurių reikia laikytis ir su kuriomis susijusios ir kitos ES institucijos, t. y. Taryba ir Parlamentas. Bendras derybų proceso laikas taip pat labai priklauso nuo trečiosios šalies partnerės vidaus priėmimo procedūrų.

Kai buvo nutraukimo atvejų, paprastai tai truko neilgai ir neturėjo įtakos ES laivyno žvejybos veiklai.

V

Ši pereinamojo laikotarpio tvarka pagrįsta Žvejybos leidimų reglamento (EB) Nr. 1006/2008 9 straipsniu, taigi, kai ES ir jos šalis partnerė susitaria dėl protokolo, bet protokolas dar laikinai netaikomas, būtų užtikrinta, kad žvejybos veikla būtų tęsiama ribotą šešių mėnesių laikotarpį. Tokios pereinamojo laikotarpio licencijos, kurias Komisijai paprašius šalis partnerė išduoda visiškai savanoriškai, vis tiek turėtų būti laikomos licencijomis, išduotomis pagal pagrindinį susitarimą (nors ir nėra protokolo), taigi tai neprieštarauja išimties sąlygai (kitaip negu visiškai privačios licencijos, kaip Teismas paaiškino byloje C-565/13).

VI

Kai taikytina, ši sąvoka reiškia, kad pakrantės valstybės nustatyti valdymo tikslai, valdymo priemonės ir dalijimosi tarp įvairių suinteresuotųjų subjektų schemos yra aiškiai nurodytos ir gerai žinomos, kaip yra mišrių susitarimų su Grenlandija, Maroku, Mauritanija ir Bisau Gvinėja atveju.

Kalbant apie susitarimus dėl tunų žvejybos, žvejybos galimybės nustatomos remiantis valdymo tikslais ir priemonėmis, patvirtintomis atitinkamų regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų (angl. regional fisheries management organization, RFMO), įgaliotų šias užduotis vykdyti regiono mastu, ir atsižvelgiant į RFMO mokslinį darbą ir patarimus.

VII

Komisija atsižvelgia į tai, kiek anksčiau panaudotos žvejybos galimybės, taip pat į išorės veiksnius, galinčius daryti poveikį žvejybos galimybių panaudojimui, atsižvelgiant į galimą sužvejojamą kiekį ir jo kintamumą.

FPA dėl tunų žvejybos protokoluose nustatytas orientacinis leidžiamas sužvejoti kiekis – tai nėra leidžiamo sužvejoti kiekio riba – yra pagrįstas anksčiau nurodytu ES žvejybos laivynų sužvejotu kiekiu. Orientacinis tonažas, dėl kurio susitarta atitinkamuose protokoluose, t. y. esminė būtina mūsų partnerėms nustatoma sąlyga, yra teisinis pagrindas, kuriuo remiantis mokamas ES įnašas už galimybę žvejoti. Tačiau nustatant tokį orientacinį leidžiamą sužvejoti kiekį reikia atsižvelgti ir į didelį sužvejojamo kiekio kintamumą įvairiais metais ir įvairiuose rajonuose dėl to, kad kasmet kinta toli migruojančių rūšių pasiskirstymas ir gausa.

Kalbant apie galimo per menko žvejybos galimybių panaudojimo ir labiau ribojančių techninių apsaugos priemonių įdiegimo ryšį, reikia nepamiršti, kad dėl tokių techninių apsaugos priemonių susitaria abi šalys, kad būtų užtikrintas tausus įvairių išteklių naudojimas, sumažintas žvejybos veiklos poveikis jūrų ekosistemoms ir išvengta atviroje jūroje žvejojančių užsienio pramoninių laivynų ir pakrantės valstybės priekrantėje žvejojančių smulkiųjų žvejų konfliktų.

Daugeliu atvejų techninės apsaugos priemonės yra nustatytos šalių partnerių nacionalinės teisės aktuose, todėl dėl jų negali būti deramasi. Jas reikia įtraukti į tausios žvejybos partnerystės susitarimus.

Taikant išankstinio ES įnašo už galimybę žvejoti mokėjimo principą, šaliai partnerei suteikiamos stabilios pajamos, taigi tausios žvejybos partnerystės susitarimai yra patraukli valdymo priemonė.

VIII

Komisija žinojo apie metodikos, kurią nepriklausomi konsultantai taiko atlikdami vertinimus, palyginamumo problemas. Atlikusi vidaus auditą ir remdamasi po šio audito parengtomis rekomendacijomis Komisija nustatė bendrą techninės užduoties, susijusios su vertinimu, kurį reikia atlikti dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimų, šabloną. Buvo susitarta dėl vienos bendros metodikos, susijusios su FPA ekonominio poveikio vertinimu; ji pradėta taikyti 2015 m. pradžioje.

IX

Komisija pastaruosius kelerius metus keičia savo IT priemones ir 2013 m. pradžioje pradėjo IT licencijų projektą, kurį įgyvendinant skaitmeniniu būdu bus registruojamas ir leidimų perdavimas, ir tolesni su jais susiję veiksmai. Turimomis IT priemonėmis Komisija gali geriau valdyti procedūras, susijusias su žvejybos leidimų prašymais ir leidimų išdavimu, nuo pat to momento, kai valstybė narė pateikia išsamų prašymą, iki to momento, kai trečioji šalis išduoda leidimą.

X

Komisija nuo 2011 m. plėtoja naujas duomenų pateikimo procedūras ir naujas duomenų bazes, visų pirma duomenų saugyklą „DataWareHouse“, kad būtų galima geriau ir tinkamai stebėti visą ES žvejybos laivų sužvejotą kiekį. Sistema pradėta diegti 2013 m. pabaigoje ir visus 2014 m. laipsniškai naudota atsižvelgiant į valstybių narių pajėgumą ją įdiegti. Nustatytos konkrečios problemos aptariamos su valstybėmis narėmis.

XI

Komisijos tarnybų 2013 m. nustatytose ir 2014 m. atnaujintose sektorinės paramos įgyvendinimo stebėsenos rekomendacijose nustatyti principai, kurių reikia laikytis apibrėžiant ir stebint sektorinę paramą, taip pat konkrečios taisyklės, susijusios su ataskaitų teikimo reikalavimais. Todėl jungtiniam komitetui atsirado galimybė tvirtinti programos pakeitimus.

Pastaruosiuose protokoluose šios gairės buvo papildytos – įtrauktos konkrečios nuostatos, susijusios su sektorinės paramos įgyvendinimu ir stebėsena.

Jomis, inter alia, reikalaujama, kad būtų parengta ir patvirtinta veiklos, kuriai turėtų būti skirta sektorinė parama, matrica, aiškiai nurodant remtiną veiklą, tikslus ir siektinus rezultatus.

Jungtinis komitetas matricą reguliariai nagrinėja, o žuvininkystės atašė ją stebi, kad būtų užtikrintas matricos programos laikymasis.

XII

2013 m. patvirtinus naują BŽP, įskaitant sektorinės paramos išmokų atsiejimą nuo išmokų, susijusių su teisėmis žvejoti, ir su jomis susijusias sąlygas, sektorinės paramos išmokos dabar tiesiogiai susijusios su sektorinės paramos veiksmingumu ir panaudojimu.

Pagal tausios žvejybos partnerystės susitarimus sektorinė parama teikiama atsižvelgiant į ribotą konkrečių veiksmų, kuriuos siūlo šalis partnerė, skaičių, o ne į sisteminį požiūrį, kurio laikosi Europos plėtros fondas (EPF), inter alia, teikiantis paramą biudžetui. Be to, sektorinė parama paprastai būna gerokai mažesnė nei ta, kurią teikia Europos plėtros fondas.

Numatytos nuostatos dėl sektorinės paramos peržiūros jungtinio komiteto posėdyje tais atvejais, kai šalis partnerė paprašo perskirstyti lėšas programos viduje ir pateikia tinkamą pagrindimą arba prireikus dėl sektorinių išmokų sustabdymo iki to laiko, kol sektorinė parama bus tinkamai įgyvendinta.

XIII a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

XIII b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir pradėjo ją įgyvendinti.

XIII c)

Komisija gali sutikti su šia rekomendacija, tačiau dėl jos įgyvendinimo turi tartis ir jai turi pritarti tiek ES, tiek susijusi trečioji šalis.

XIII d)

Komisija gali sutikti su šia rekomendacija ir jau pradėjo konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais procesą.

XIII e)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

2014 m. gruodžio mėn. Komisijai buvo pateikta nauja metodika, patvirtinta 2015 m. sausio mėn. Ja bus nustatytas bendras protokolų ekonominio poveikio vertinimo, kuris ateityje bus atliekamas prieš derybas, vykdymo pagrindas. Kai ši metodika bus sistemingai taikoma, tai visiškai atitiks Audito Rūmų rekomendacijas.

XIII f)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.

Komisija pastaruosius kelerius metus keičia savo IT priemones ir pradėjo IT licencijų projektą, kurį įgyvendinant skaitmeniniu būdu bus registruojamas ir leidimų perdavimas, ir tolesni su jais susiję veiksmai.

XIII g)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.

Derybose dėl protokolų atnaujinimo Komisija aktyviai skatina ES laivams naudoti elektronines licencijas.

XIII h)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.

Komisija nuolat palaiko ryšius su valstybėmis narėmis, kad būtų išspręstos visos techninės problemos.

XIII i)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji iš dalies įgyvendinta, nes parengė konkrečias sektorinės paramos valdymo ir stebėsenos rekomendacijas, o po derybų su šalimis partnerėmis imsis būtinų veiksmų, kad ši rekomendacija būtų visapusiškai įgyvendinta.

XIII j)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji iš dalies įgyvendinta.

Pagal naująją BŽP, vienas iš gero valdymo principų – „nuoseklumas su kitų sričių Sąjungos politika“ (Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 3 straipsnio h punktas). Remiantis tuo, žuvininkystės aspektai vis labiau įtraukiami į vystymosi politiką.

XIII k)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji iš dalies įgyvendinama.

Išmokos kasmet svarstomos su kiekvienu FPA susijusio jungtinio komiteto posėdyje. Jeigu jungtinis komitetas mato ir patvirtina, kad suteiktas finansavimas nepakankamai panaudotas, kitų metų sektorinės paramos įnašo išmokos gali būti sustabdytos.

Pastabos

21

Kalbant apie Mauritaniją, žvejybos veikla laikotarpiu tarp 2008–2012 m. ir 2013–2014 m. protokolų vykdyta be pertraukų.

22

Pagal Žvejybos leidimų reglamento 9 straipsnį Mauritanijos valdžios institucijos sutiko išduoti licencijas pagal visus joms atsiųstus prašymus. Jeigu ES laivų savininkai būtų prašę išduoti licencijas žvejoti kitų kategorijų žuvis, licencijos galėjo būti išduotos žvejoti ir kitų kategorijų žuvis. Tačiau tuo metu iš laivų savininkų negauta prašymų.

23

Sprendimas, dėl kurio su Mauritanija susitarta 2014 m. liepos mėn., yra kompromisas sprendžiant problemą dėl galiojimo pabaigos, ir Komisija su tuo sprendimu sutiko gavusi susijusių valstybių narių sutikimą.

24

Galimybė mokėti kompensacijas dėl nutrauktos žvejybos veiklos nustatyta Europos žuvininkystės fondo (EŽF) reglamente. Šios kompensacinės sumos jau numatytos ES biudžete, todėl ES nepatirs papildomų išlaidų.

28

Pagal naująją BŽP, vienas iš gero valdymo principų – „nuoseklumas su kitų sričių Sąjungos politika“ (Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 3 straipsnio h punktas).

Tiek vyresniosios vadovybės, tiek eilinių darbuotojų lygmeniu labiau bendradarbiaujant su Tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi GD bus užtikrinta, kad pagal tausios žvejybos partnerystės susitarimus arba per EPF ES teikiama parama ir kitų paramos teikėjų parama būtų veiksmingai naudojama.

ES sektorinė parama teikiama siekiant, inter alia, padėti gerinti valdymą nacionaliniu lygmeniu, o Indijos vandenyno šalių komisijai (angl. IOC) regionų lygmeniu iš EPF teikiamu finansavimu siekiama geriau plėtoti regioninį bendradarbiavimą. Žuvininkystės atašė ES delegacijoje in situ, reguliariai palaikydamas ryšius su IOC, taip pat padeda užtikrinti finansuojamų veiksmų papildomumą.

31

Žvejybos partnerystės susitarimais ir, konkrečiau, sektorine parama ES, pasitelkdama jungtinį mokslinį komitetą, kai tausios žvejybos partnerystės susitarimai yra mišrūs, taip pat siekia gerinti bendradarbiavimu grindžiamą ES ir šalių partnerių mokslininkų vykdomą mokslinį procesą, susijusį su išteklių, žvejybos ir valdymo priemonių vertinimais, taip pat remia šalių partnerių mokslininkų ir vadybininkų dalyvavimą RFMO posėdžiuose, susijusiuose su tausios žvejybos partnerystės susitarimais dėl tunų žvejybos.

Susitarimų dėl tunų žvejybos protokolais turėtų būti suteikiamos teisės žvejoti, tik jeigu jie atitinka Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijoje (UNCLOS) nustatytus valdymo principus. Todėl Komisija turėtų užtikrinti, kad FPA atitiktų regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų (RFMO) rezoliucijas ir rekomendacijas, susijusias su žuvų išteklių padėtimi.

Kai susitarimai yra mišrūs, jungtinis mokslinis komitetas reguliariai peržiūri visą aktualią ir turimą informaciją apie sužvejotą kiekį, žvejybos pastangas ir išteklių padėtį, susijusius su atitinkamais tausios žvejybos partnerystės susitarimų protokolais.

Pagal UNCLOS 61 straipsnį, net jeigu pakrantės valstybė nustato perteklių, ES ir vėliavos valstybei taip pat tenka atsakomybė užtikrinti, kad nebūtų peržvejojimo. Dėl šios priežasties ES siekia užtikrinti visišką žvejybos galimybių ir valdymo tikslų skaidrumą. Tačiau pertekliaus sąvoka nereiškia, kad valdymo sistemą reikia patvirtinti pagal leidžiamo sužvejoti kiekio ribas. Mirtingumo dėl žvejybos koeficientai iš tikrųjų gali būti suvaldyti taikant kitų rūšių priemones, pavyzdžiui, ribojant pajėgumą, pastangas ir pan.

32

Mirtingumas dėl žvejybos mažinamas pagal Indijos vandenyno tunų komisijos (IOTC) šalių laivyno plėtros planus nustačius pajėgumo ribas, o protokoluose laikomasi su ES susijusio pajėgumo lygio.

Atsakymas į 33 ir 34 dalių pastabas

Visų pastarojo meto derybų raidą nemažai lėmė patikimo finansų valdymo ir ekonomiškumo klausimai. Tai matyti iš to, kad restruktūrizuota finansinė sudedamoji dalis, ir dabar pramonė iš ES perėmė didesnę dalį finansinės naštos dėl teisės žvejoti išmokų.

39

Iš vertinime pateiktos informacijos taip pat matyti, kad pagal 2013–2014 m. protokolą tiesioginė pridėtinė vertė visiems paramos gavėjams tik šiek tiek sumažėjo, palyginti su ankstesniu protokolu (nuo 0,86 iki 0,8), ir didesnę pridėtinę vertę dabar gauna Mauritanija.

Tokį rezultatą turbūt taip pat lėmė tai, kad vertinimas apėmė tik vienuolikos mėnesių laikotarpį, nors protokolas galiojo dvejus metus, ir tas laikotarpis sutapo su menko panaudojimo laikotarpiu. Be to, reikėtų atkreipti dėmesį ir į didelį smulkių pelaginių žuvų rinkos kainų svyravimą, tikrai turintį įtakos apskaičiuojant pridėtinę vertę. Dėl šių priežasčių vertinimo išvadas reikėtų vertinti atsargiai.

40

Dėl tos priežasties sustabdytos derybos su Mauritanija dėl kito protokolo.

41

Per derybas su Mozambiku dėl naujo protokolo valstybės narės sutiko su šiomis techninėmis sąlygomis atsižvelgdamos į tai, kad Komisija net pasiekė, kad, norint gauti kuo didesnės naudos iš protokolo, būtų nukrypta nuo nacionalinės teisės aktų (turėjo būti tikrinama trečdalis, o ne visas laivynas).

46

Tausios žvejybos partnerystės susitarimai ir EPF parama biudžetui savo pobūdžiu skiriasi, ir dėl jų vedamos atskiros derybos. EPF ir tausios žvejybos partnerystės susitarimų paramos derybų tvarkaraštis iš tikrųjų retai sutampa. EPF programos aptariamos kas septynerius metus, o tausios žvejybos partnerystės susitarimai galioja vidutiniškai 3–4 metus.

Todėl Komisija mano, kad tai neturi įtakos Komisijos pozicijai per derybas dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimo.

Apskritai, požiūris į mūsų šalis partneres yra darnus ir nuoseklus.

49

Komisija pasitiki valstybių narių pateiktais duomenimis, kurių reikalaujama ES teisės aktais. Neatitikimo atvejai, kurių gali būti, bus ištaisyti naujoje centralizuotojoje sužvejoto kiekio pranešimo sistemoje, joje taip pat yra galimybė nuolat stebėti tolesnius veiksmus. Nuolat lyginant praneštą sužvejotą kiekį ir protokole nustatytą orientacinį tonažą pagerės galimybė susipažinti su duomenimis.

50

Iki BŽP reformos protokolas trumpai galiojo, nes reikėjo pereiti prie naujos BŽP įgyvendinimo. Įsigaliojus naujai politikai bus stengiamasi, kad protokolai būtų ilgesnės trukmės – vidutiniškai 4–5 metų.

52

Su BŽP susiję FPA tikslai neapima poveikio ES regionams ar žuvų tiekimo ES rinkai, todėl šių aspektų vertinti nereikėtų.

2015 m. pradžioje tausios žvejybos partnerystės susitarimų vertinimui atlikti Komisijos pasamdyti konsultantai parengė bendrą vienodą tausios žvejybos partnerystės susitarimų ekonominio poveikio vertinimo metodą, su kuriuo Komisijos tarnybos sutiko.

57

Vykdydama patikros procedūrą Komisija visiškai atsižvelgia į tai, kas nustatyta taikomame protokole.

Komisija dabar kuria naują sistemą, kurioje skaitmeniniu būdu bus registruojamas ir leidimų perdavimas, ir tolesni su jais susiję veiksmai (projektas LICENCE), o Komisija galės geriau valdyti procedūras, susijusias su žvejybos leidimų taikymu ir rezultatais, nuo pat to momento, kai valstybė narė pateikia išsamų prašymą, iki to momento, kai trečioji šalis išduoda leidimą.

58

Leidimų perdavimo prašymų forma labai priklauso nuo konkrečių šalies partnerės nacionalinės teisės aktų nuostatų, taip pat nuo jų atitinkamo žmogiškųjų išteklių ir administracinio pajėgumo.

59

Kalbant apie Mauritaniją, ES delegacija atidžiai stebi licencijų išdavimo procedūrą ir nuolat palaiko ryšį su Mauritanijos kompetentingomis tarnybomis, kad būtų užtikrintas kuo mažesnis vilkinimas. Be to, procesą palengvina ir tai, kad yra agentų, vietos valdžios institucijose atstovaujančių laivų savininkams.

60

Dėl dabar galiojančios IT sistemos Komisija gali tik sekti žvejybos leidimų prašymus, kai atitinkama vėliavos valstybė išsiunčia juos užpildytus. Kadangi 2013 m. pradžioje pradėtu vykdyti projektu („IT licencijų projektu“) siekiama patobulinti procesą, bus galima geriau stebėti su žvejybos leidimų prašymais ir leidimų išdavimu susijusias procedūras. Kol kas Komisija peržiūri visas savo vidaus procedūras.

62

Atitinkamuose ES teisės aktuose nustatytų ataskaitų teikimo nuostatų laikomasi, ir Komisija turi tinkamai registruojamus duomenis. Be to, Komisija plėtoja IT priemones, būtinas kuriant sužvejoto kiekio duomenų bazę.

63

Nuo 2011 m. Komisija plėtoja naujas duomenų pateikimo procedūras ir naujas duomenų bazes, visų pirma duomenų saugyklą „DataWareHouse“, kad būtų galima geriau ir tinkamiau stebėti visą ES žvejybos laivų sužvejotą kiekį. Sistema pradėta diegti 2013 m. pabaigoje ir visus 2014 m. laipsniškai naudota atsižvelgiant į valstybių narių pajėgumą ją įdiegti. Nustatytos konkrečios problemos aptariamos su valstybėmis narėmis.

65

Komisija jau nustatė šią problemą ir dabar dirba su valstybėmis narėmis, ES žuvininkystės mokslinių tyrimų institutais ir trečiosiomis šalimis, kad būtų susitarta dėl vandenyse, kuriems taikomi FPA, sužvejoto kiekio įprastos ir bendros vertinimo metodikos.

Nors galėjo kilti rizika, kad ES patirs papildomų išlaidų, tai nebuvo susiję su Indijos vandenyno regionu – jame sužvejotas kiekis nebuvo didesnis už bet kuriame iš Audito Rūmų tikrintų susitarimų nurodytą orientacinį tonažą, išskyrus Madagaskarą 2005 ir 2007 m.

68

Žr. atsakymą į santraukos XI dalies pastabas.

69

Kai įmanoma, šalyse, kuriose veikia keli paramos teikėjai, ES rengė koordinavimo posėdžius su kitais vystymosi srities veikėjais (pavyzdžiui, Mauritanijoje ir neseniai Mozambike). Koordinavimo posėdžiuose dalyvauja žuvininkystės atašė. Vykdant vystomąjį bendradarbiavimą dalyvaujantys įvairūs delegacijos sektoriai aktyviai palaiko ryšius.

Per koordinavimo posėdžius, kuriuose dalyvauja kiti paramos teikėjai, matyti, kokius prioritetus renkasi ES.

70

Delegacija Mozambike dalyvauja sektoriaus paramos teikėjų koordinavimo posėdžiuose, kuriuos rengia ministerija, ir delegacijai atstovaujama kaip stambiausiam sektoriaus paramos teikėjui. Be to, žuvininkystės institucijos rengia veiklos planą, atitinkantį nacionalines taisykles ir susijusį su įvairių paramos teikėjų ir ES finansuojamos veiklos skaidrumu. Komisija mano, kad nėra dvigubo finansavimo rizikos.

72

Taip pat žr. atsakymą į santraukos XI dalies pastabas.

73

Komisija siekia, kad sektorinės paramos įnašas būtų aiškiai nurodytas nacionaliniame biudžete, bet tai priklauso nuo šalies partnerės nacionalinės finansų teisės aktų.

Komisija laikosi nuomonės, kad suteiktą sektorinę paramą galima atsekti atitinkamose šalių partnerių matricose.

Komisija taip pat turi kliautis tuo, kad veiksmams, kurių imasi šalis partnerė, kad įgyvendintų atitinkamą matricą, susijusią su sektorinės paramos įgyvendinimu, paprastai taikomos atitinkamos nacionalinės taisyklės, susijusios su konkursais ir viešaisiais pirkimais.

74

Pagal protokolus jungtiniai komitetai stebi, kaip įgyvendinama sektorinė parama, taip pat išlaidų efektyvumą, jeigu turima duomenų.

Kalbant apie Mozambiką, be reguliarios jungtinio komiteto vykdomos stebėsenos, dar turi būti atliktas galutinis pagal 2012–2014 m. protokolą suteiktos sektorinės paramos įgyvendinimo vertinimas. Mozambikas dabar šiam vertinimui rengia dokumentus, o pažangai stebėti bus sudarytas jungtinis komitetas.

75

Žr. atsakymą į santraukos XII dalies pastabas.

Kalbant apie Mauritaniją, panaudojimo lygiui įtakos turėjo sudėtingos politinės aplinkybės 2008–2012 m. laikotarpio pradžioje. Be to, aiškiai išdėstytu Mauritanijos valdžios institucijų prašymu pagal 2013–2014 m. protokolą teiktina sektorinė parama sumažinta iki 3 mln. EUR per metus: Komisija to nesiekė iš pat pradžių, ir tai nebuvo tiesioginis atsakas į tai, kad Mauritanijos partneris stokoja skaidrumo.

Panaudojimo pajėgumas atidžiai stebimas kiekviename jungtinio komiteto posėdyje ir sistemingai vertinamas bei komentuojamas lėšų panaudojimo lygis, o Seišelių ir Mozambiko padėtis gerokai pagerėjo, palyginti su ankstesnių protokolų laikotarpiais.

76

Sprendimas dėl šalims partnerėms teikiamos sektorinės paramos panaudojimo priimamas kiekvienu atveju atskirai, atsižvelgiant į tai, kaip šalis partnerė, plėtodama savo nacionalinę žuvininkystės politiką, pageidauja panaudoti šią paramą.

2 langelis - Madagaskaras

ES lėšos yra pakeičiamos valstybės iždo lygmeniu kaip bet koks kitas vyriausybės pajamų šaltinis.

2 langelis - Mauritanija

25 mln. EUR neišleistų sektorinės paramos asignavimų suma buvo nustatyta atliekant bendrą patikrinimą. 2013 m. kovo mėn. Mauritanija ES nusiuntė ataskaitą ir joje nurodė, kad likusios lėšos tą dieną sudarė 13 mln. EUR. Tačiau šis skaičius nebuvo bendrai patvirtintas, nes Mauritanija nevisiškai pagrindė, kuo remdamasi atliko skaičiavimą.

2 langelis - Mozambikas

2012 m. birželio mėn. posėdyje jungtinis komitetas sutiko ex post iš dalies pakeisti programą, kaip nurodyta ataskaitos prieduose, nes sudarant nacionalinį biudžetą buvo įtraukti papildomi infrastruktūros projektai, numatyti bendroje sutartų veiksmų programoje.

78

Žr. atsakymą į santraukos XII dalies pastabas.

Sektorinės paramos valdymas pagerėjo įvykdžius BŽP reformą ir atsiejus sektorinės paramos finansavimą nuo teisės žvejoti išmokų, taip pat pagerėjo jungtinio komiteto veikla, susijusi su stebėsena, ir geriau taikomas sąlygų laikymosi principas.

Žr. atsakymą į santraukos XII dalies pastabas.

80

Išmokos kasmet reguliariai svarstomos ir peržiūrimos su kiekvienu FPA susijusio jungtinio komiteto posėdyje. Jeigu jungtinis komitetas mato ir patvirtina, kad suteiktas finansavimas nepakankamai panaudotas, kitų metų sektorinės paramos įnašo išmokos gali būti sustabdytos, kol pagerės lėšų panaudojimas. Tai visų pirma pasakytina apie Seišelius, Mozambiką ir Komorus.

81

Jeigu įgyvendinant prioritetinius veiksmus ir (arba) projektus nepasiekiama rezultatų arba rezultatai būna riboti, kitais metais sektorinės paramos išmokos bus sustabdytos, kol bus pasiekti tikslai.

Tai reikėtų vertinti atsižvelgiant į tai, kad iš esmės veiksmų trukmė yra ilgesnė negu konkretūs finansiniai metai, dažnai veiksmai gali būti daugiamečiai.

82

Nors sąvokos tos pačios, tikslai labai skiriasi, nes skiriasi paramos aprėptis bei mastas ir jos valdymas.

Tačiau Komisijos tarnybos šią politiką įgyvendina darniau ir nuosekliau, kai sektorinė parama yra naudojama ir išmokama, remdamosi tiksliniais identifikuojamais veiksmais, aiškiai nurodytais rezultatų rodikliais, pagal kuriuos galima įvertinti veiklos rezultatus.

Sektorinės paramos programos rengiamos atsižvelgiant į šalies partnerės poreikius ir grindžiamos tais poreikiais, abi šalys jas aptaria jungtinio komiteto posėdyje, o šio konsultacinio proceso rezultatas – galutinė veiklos programa.

3 langelis - Madagaskaras

Madagaskare išmokos pagal tausios žvejybos partnerystės susitarimą buvo tebemokamos priėmus sprendimą, kad Madagaskaras nebeatitinka paramos biudžetui teikimo kriterijų. Šis sprendimas buvo priimtas visiškai suderinus atitinkamų ES institucijų tarnybų veiksmus, nes išmokos buvo aiškiai skirtos žuvininkystės administravimui ir jomis buvo siekiama išsaugoti užimtumą žuvininkystės sektoriuje ir šio sektoriaus augimą, taip pat užtikrinti aprūpinimą maistu šalyje kilus politinei krizei.

3 langelis - Mozambikas

Nors buvo vėluojama mokėti paramą biudžetui, tai buvo nesusiję su sektorinės paramos mokėjimu, nes nebuvo tiesioginio poveikio sutartos konkrečios sektorinės paramos darbo programos įgyvendinimui. Taigi pripažįstama, kad abi paramos sistemos yra skirtingo pobūdžio.

Komisija mano, kad didesnė plėtros ir žuvininkystės politikos darna nebūtinai reiškia, kad laikomasi vienodo požiūrio į atitinkamos srities politikai skirtų lėšų išmokėjimą, nes kiekvienos srities politikai taikomos konkrečios teisinės priemonės ir reikia laikytis atitinkamų sąlygų.

83

Žr. atsakymą į santraukos XI dalies pastabas.

Komisija siekia, kad sektorinės paramos įnašai būtų įtraukti į šalių partnerių biudžeto įstatymą, siekiant užtikrinti lėšų skaidrumą.

Išvados ir rekomendacijos

85

Derybos dėl FPA protokolų priklauso nuo įvairių veiksnių, daugelio jų Komisija negali kontroliuoti. Yra taisyklių, kurių reikia laikytis ir su kuriomis susijusios ir kitos ES institucijos, t. y. Taryba ir Parlamentas. Bendras derybų proceso laikas taip pat labai priklauso nuo trečiosios šalies partnerės vidaus priėmimo procedūrų.

86

Ši pereinamojo laikotarpio tvarka pagrįsta Žvejybos leidimų reglamento (EB) Nr. 1006/2008 9 straipsniu, taigi, kai ES ir jos šalis partnerė susitaria dėl protokolo, bet protokolas dar laikinai netaikomas, būtų užtikrinta, kad žvejybos veikla būtų tęsiama ribotą šešių mėnesių laikotarpį. Tokios pereinamojo laikotarpio licencijos, kurias Komisijai paprašius šalis partnerė išduoda visiškai savanoriškai, vis tiek turėtų būti laikomi licencijomis, išduotomis pagal pagrindinį susitarimą (nors ir nėra protokolo), taigi tai neprieštarauja išimties sąlygai (kitaip negu visiškai privačios licencijos, kaip Teismas paaiškino byloje C-565/13).

87

Kalbant apie susitarimus dėl tunų žvejybos, tokio požiūrio jau laikomasi, visų pirma dėl Indijos vandenyno, dėl kurio, atsižvelgiant į tunų migracijos maršrutus, sudaryti žvejybos susitarimai su šalimis partnerėmis. Kalbant apie mišrius susitarimus, tai pasiekti būtų sudėtingiau, nes žuvininkystės regionai skiriasi.

88

Kai taikytina, ši sąvoka reiškia, kad ir pakrantės valstybės nustatyti valdymo tikslai, valdymo priemonės ir dalijimosi tarp įvairių suinteresuotųjų subjektų schemos yra aiškiai nurodytos ir gerai žinomos, kaip yra mišrių susitarimų su Grenlandija, Maroku, Mauritanija ir Bisau Gvinėja atveju.

Kalbant apie susitarimus dėl tunų žvejybos, žvejybos galimybės nustatomos remiantis valdymo tikslais ir priemonėmis, patvirtintomis atitinkamų regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų (angl. regional fisheries management organization, RFMO), įgaliotų šias užduotis vykdyti regiono mastu, ir atsižvelgiant į RFMO mokslinį darbą ir patarimus.

89

Komisija atsižvelgia į tai, kiek anksčiau panaudotos žvejybos galimybės, taip pat į išorės veiksnius, galinčius daryti poveikį žvejybos galimybių panaudojimui, atsižvelgiant į galimą sužvejoti kiekį ir jo kintamumą.

FPA dėl tunų žvejybos protokoluose nustatytas orientacinis leidžiamas sužvejoti kiekis – tai nėra leidžiamo sužvejoti kiekio riba – yra pagrįstas anksčiau nurodytu ES žvejybos laivynų sužvejotu kiekiu. Orientacinis tonažas, dėl kurio susitarta atitinkamuose protokoluose, t. y. esminė būtina mūsų partnerėms nustatoma sąlyga, yra teisinis pagrindas, kuriuo remiantis mokamas ES įnašas už galimybę žvejoti. Tačiau nustatant tokį orientacinį leidžiamą sužvejoti kiekį reikia atsižvelgti ir į didelį sužvejojamo kiekio kintamumą įvairiais metais ir įvairiuose rajonuose dėl to, kad kasmet kinta toli migruojančių rūšių pasiskirstymas ir gausa.

Kalbant apie galimo per menko žvejybos galimybių panaudojimo ir labiau ribojančių techninių apsaugos priemonių įdiegimo ryšį, reikia nepamiršti, kad dėl tokių techninių apsaugos priemonių susitaria abi šalys, kad būtų užtikrintas tausus įvairių išteklių naudojimas, sumažintas žvejybos veiklos poveikis jūrų ekosistemoms ir išvengta atviroje jūroje žvejojančių užsienio pramoninių laivynų ir pakrantės valstybės priekrantėje žvejojančių smulkiųjų žvejų konfliktų.

Daugeliu atvejų techninės apsaugos priemonės yra nustatytos šalių partnerių nacionalinės teisės aktuose, todėl dėl jų negali būti deramasi. Jas reikia įtraukti į tausios žvejybos partnerystės susitarimus.

Taikant išankstinio ES įnašo už galimybę žvejoti mokėjimo principą, šaliai partnerei suteikiamos stabilios pajamos, taigi tausios žvejybos partnerystės susitarimai yra patraukli valdymo priemonė.

90

Komisija žinojo apie metodikos, kurią nepriklausomi konsultantai taiko atlikdami vertinimus, palyginamumo problemas. Atlikusi vidaus auditą ir remdamasi po šio audito parengtomis rekomendacijomis Komisija nustatė bendrą techninės užduoties, susijusios su vertinimu, kurį reikia atlikti dėl tausios žvejybos partnerystės susitarimų, šabloną. Buvo susitarta dėl vienos bendros metodikos, susijusios su FPA ekonominio poveikio vertinimu, ir ji pradėta taikyti 2015 m. pradžioje.

1 rekomendacija a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

1 rekomendacija b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir pradėjo ją įgyvendinti.

1 rekomendacija c)

Komisija sutinka su šia rekomendacija, tačiau dėl jos įgyvendinimo turi tartis ir jai turi pritarti tiek ES, tiek susijusi trečioji šalis.

1 rekomendacija d)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir jau pradėjo konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais procesą.

1 rekomendacija e)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

2014 m. gruodžio mėn. Komisijai buvo pateikta nauja metodika, patvirtinta 2015 m. sausio mėn. Ja bus nustatytas bendras protokolų ekonominio poveikio vertinimo, kuris ateityje bus atliekamas prieš derybas, vykdymo pagrindas. Kai ši metodika bus sistemingai taikoma, tai visiškai atitiks Audito Rūmų rekomendacijas.

92

Komisija pastaruosius kelerius metus keičia savo IT priemones ir 2013 m. pradžioje pradėjo IT licencijų projektą, kurį įgyvendinant skaitmeniniu būdu bus registruojamas ir leidimų perdavimas, ir tolesni su jais susiję veiksmai. Turimomis IT priemonėmis Komisija gali geriau valdyti procedūras, susijusias su žvejybos leidimų prašymais ir leidimų išdavimu, nuo pat to momento, kai valstybė narė pateikia išsamų prašymą, iki to momento, kai trečioji šalis išduoda leidimą.

93

Komisija nuo 2011 m. plėtoja naujas duomenų pateikimo procedūras ir naujas duomenų bazes, visų pirma duomenų saugyklą „DataWareHouse“, kad būtų galima geriau ir tinkamiau stebėti visą ES žvejybos laivų sužvejotą kiekį. Sistema pradėta diegti 2013 m. pabaigoje ir visus 2014 m. laipsniškai naudota atsižvelgiant į valstybių narių pajėgumą ją įdiegti. Nustatytos konkrečios problemos aptariamos su valstybėmis narėmis.

2 rekomendacija a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.

Komisija pastaruosius kelerius metus keičia savo IT priemones ir pradėjo IT licencijų projektą, kurį įgyvendinant skaitmeniniu būdu bus registruojamas ir leidimų perdavimas, ir tolesni su jais susiję veiksmai.

2 rekomendacija b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.

Derybose dėl protokolų atnaujinimo Komisija aktyviai skatina ES laivams naudoti elektronines licencijas.

2 rekomendacija c)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad jau daro tai, kas būtina, kad ši padėtis būtų ištaisyta.

Komisija nuolat palaiko ryšius su valstybėmis narėmis, kad būtų išspręstos visos techninės problemos.

94

Komisijos tarnybų 2013 m. nustatytose ir 2014 m. atnaujintose sektorinės paramos įgyvendinimo stebėsenos rekomendacijose nustatyti principai, kurių reikia laikytis apibrėžiant ir stebint sektorinę paramą, taip pat konkrečios taisyklės, susijusios su ataskaitų teikimo reikalavimais. Todėl jungtiniam komitetui atsirado galimybė tvirtinti programos pakeitimus.

Pastaruosiuose protokoluose šios gairės buvo papildytos – įtrauktos konkrečios nuostatos, susijusios su sektorinės paramos įgyvendinimu ir stebėsena.

Jomis, inter alia, reikalaujama, kad būtų parengta ir patvirtinta veiklos, kuriai turėtų būti skirta sektorinė parama, matrica, aiškiai nurodant remtiną veiklą, tikslus ir siektinus rezultatus.

Jungtinis komitetas matricą reguliariai nagrinėja, o žuvininkystės atašė ją stebi, kad būtų užtikrintas matricos programos laikymasis.

95

2013 m. patvirtinus naują bendrą žuvininkystės politiką, įskaitant sektorinės paramos išmokų atsiejimą nuo išmokų, susijusių su teisėmis žvejoti, ir su tomis išmokomis susijusias sąlygas, šios išmokos dabar tiesiogiai susijusios su sektorinės paramos veiksmingumu ir panaudojimu.

Pagal tausios žvejybos partnerystės susitarimus sektorinė parama teikiama atsižvelgiant į ribotą konkrečių veiksmų, kuriuos siūlo šalis partnerė, skaičių, o ne į sisteminį požiūrį, kurio laikosi Europos plėtros fondas (EPF), inter alia, teikiantis paramą biudžetui. Be to, sektorinė parama paprastai būna gerokai mažesnė nei ta, kuria teikia Europos plėtros fondas.

Numatytos nuostatos dėl sektorinės paramos peržiūros jungtinio komiteto posėdyje tais atvejais, kai šalis partnerė paprašo perskirstyti lėšas programos viduje ir pateikia tinkamą pagrindimą arba prireikus dėl sektorinių išmokų sustabdymo iki to laiko, kol sektorinė parama bus tinkamai įgyvendinta.

3 rekomendacija a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji iš dalies įgyvendinta, nes parengė konkrečias sektorinės paramos valdymo ir stebėsenos rekomendacijas, o po derybų su šalimis partnerėmis imsis būtinų veiksmų, kad ši rekomendacija būtų visapusiškai įgyvendinta.

3 rekomendacija b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji iš dalies įgyvendinta.

Pagal naująją BŽP, vienas iš gero valdymo principų – „nuoseklumas su kitų sričių Sąjungos politika“ (Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 3 straipsnio h punktas). Remiantis tuo, žuvininkystės aspektai vis labiau įtraukiami į vystymosi politiką.

3 rekomendacija c)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir mano, kad ji iš dalies įgyvendinama.

Išmokos kasmet svarstomos su kiekvienu FPA susijusio jungtinio komiteto posėdyje. Jeigu jungtinis komitetas mato ir patvirtina, kad suteiktas finansavimas nepakankamai panaudotas, kitų metų sektorinės paramos įnašo išmokos gali būti sustabdytos.

Atsakymas į 4 lentelės pastabas

Komisijai vėliau atlikus Mozambiko patikrinimą, skaičiai buvo ištaisyti. Remiantis dabar Komisijos turima informacija, sužvejotas kiekis buvo 2 330 t, o tai beveik atitinka Ispanijos ir Prancūzijos tais pačiais metais praneštą kiekį (2 326 t).

QJ-AB-15-010-LT-E  ISSN 1977-5725

Europos Sąjunga (ES) su pakrantės šalimis derasi dėl susitarimų, kad ES laivynui būtų suteiktos žvejybos teisės ir būtų remiamas vietos žuvininkystės sektoriaus valdymas ir tvarus vystymasis. Audito Rūmai nustatė, kad šiuos susitarimus Europos Komisija iš esmės valdė tinkamai, tačiau būtini kai kurie patobulinimai. Su pakrantės šalimis derybų metu patvirtinti žuvų kiekiai nuolat viršijo ES laivyno sužvejotą faktinį žuvų kiekį, todėl susitarimai santykinai reikalavo daugiau sąnaudų, nei tikėjosi ES. Duomenų apie sugautų žuvų kiekį stebėjimas ir licencijavimo procesas nebuvo pakankamai griežti, vietinių žuvininkystės sektorių teikiamai paramai siekiant tvaraus vystymosi reikėjo aiškesnių tinkamumo sąlygų bei geresnio koordinavimo ir suderinamumo su kita ES vystymosi parama.