EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Lucemburk

LUCEMBURSKO

Tel. +352 4398-1

E-mail: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu.
Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa (http://europa.eu).

Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2015

Print | ISBN 978-92-872-3364-6 | ISSN 1831-0788 | doi:10.2865/707016 | QJ-AB-15-018-CS-C
PDF | ISBN 978-92-872-3344-8 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/8677 | QJ-AB-15-018-CS-N
EPUB | ISBN 978-92-872-3362-2 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/677281 | QJ-AB-15-018-CS-E

© Evropská unie, 2015

Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.

K jakémukoli použití či reprodukci fotografií č. 1, 2, 3 a obrázku v rámečku 13 je nutné získat povolení přímo od držitele autorských práv.

JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU

Bezplatné publikace:

•jeden výtisk:
prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•více výtisků, plakáty či pohlednice:
na zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm)
a na delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm);
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).

(*)Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty nebo hotely však mohou telefonické spojení zpoplatnit).

Placené publikace:

•prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

CS
2015

č. 16

Zvláštní zpráva

Zlepšení bezpečnosti
dodávek energie
rozvíjením vnitřního trhu
s energií: je zapotřebí
většího úsilí

(podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce SFEU)

Auditní tým

Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách informuje o výsledcích auditů výkonnosti a auditů souladu s předpisy zaměřených na konkrétní oblasti rozpočtu či témata z oblasti řízení. EÚD vybírá a koncipuje tyto auditní úkoly tak, aby byl jejich dopad co nejvyšší, a zohledňuje přitom rizika pro výkonnost a zajištění souladu s předpisy, objem příslušných příjmů či výdajů, očekávaný vývoj, politické zájmy a zájem veřejnosti.

Tento audit výkonnosti provedl auditní senát II, jemuž předsedá člen EÚD Henri Grethen a který se zaměřuje na výdajové oblasti v rámci strukturálních politik, dopravy a energetiky. Audit vedl člen EÚD Phil Wynn Owen s podporou vedoucího svého kabinetu Garetha Robertse a tajemnice kabinetu Kathariny Bryanové, vedoucího oddělení Pietra Puricelly, vedoucího auditního úkolu Erkiho Musta a auditorů Jolity Korzunienė, Pekky Ulandera, Svetoslava Christova, Aleksandry Klis-Lemieszonkové a Andrewa Judge.

Zleva doprava: P. Puricella, A. Judge, G. Roberts, J. Korzunienė, P. Ulander, K. Bryanová, E. Must, A. Klis-Lemieszonková, P. Wynn Owen, S. Christov.

Obsah

Glosář

Shrnutí

Úvod

Bezpečnost dodávek energie a její vztah k vnitřnímu trhu s energií

Právní rámec vnitřního trhu s energií

Investiční potřeby a nástroje financování EU v oblasti energetické infrastruktury

Rozsah a koncepce auditu

Připomínky

Cíle dokončit vnitřní trh s energií do roku 2014 nebylo dosaženo

Přetrvávají problémy týkající se provádění právního rámce EU pro vnitřní trh s energií

Důležité rozdíly ve způsobu, jakým členské státy organizují své trhy s energií, mohou zbrzdit další rozvoj vnitřního trhu s energií

Přestože se ve spojování trhů v Evropě podařilo učinit pokrok, plných cenových účinků vnitřního trhu s energií dosud nebylo dosaženo

Energetická infrastruktura v Evropě obecně dosud není navržena pro plně integrované trhy, a proto v současné době účinně nezajišťuje bezpečnost dodávek energie

Infrastruktura uvnitř mnoha členských států a mezi nimi dosud není pro vnitřní trh s energií vhodná

Neexistuje žádné celkové posouzení potřeb na úrovni EU, které by posloužilo jako základ pro stanovení priorit investic do energetické infrastruktury v EU

Rozvoj přeshraniční infrastruktury vyžaduje spolupráci sousedních členských států

Finanční podpora z rozpočtu EU v oblasti energetické infrastruktury přispívá k vnitřnímu trhu s energií a bezpečnosti dodávek energie jen v omezené míře

EU má několik nástrojů financování na podporu projektů v oblasti energetické infrastruktury, ale vnitřní trh s energií není primárním cílem žádného z nich

Řada energetických infrastruktur spolufinancovaných z EU ještě musí prokázat dopad na vnitřní trh s energií

Závěry a doporučení

Příloha I
–
a) Průměrné maloobchodní ceny elektřiny včetně daní pro spotřebitele v domácnostech: 1. čtvrtletí roku 2015, v centech za 1 kWh
b) Průměrné ceny elektřiny bez DPH a nevratných daní pro průmyslové spotřebitele: 1. čtvrtletí roku 2015, v centech za 1 kWh

Příloha II
–
Odhad cen zdrojů – nákupní ceny dodavatelů plynu v členských státech – roční průměr 2014 (v EUR za MWh)

Příloha III
–
Účast členských států v pracovních skupinách agentury ACER, leden 2013 až květen 2015

Odpověď Komise

Glosář

Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (Agency for the Cooperation of Energy Regulators, ACER): agentura EU se sídlem v Lublani ve Slovinsku, která byla zřízena v březnu 2011 v rámci třetího energetického balíčku, aby se urychlil pokrok při dokončování vnitřního trhu s elektřinou a zemním plynem. Agentura ACER je nezávislá evropská struktura, která podporuje spolupráci mezi evropskými energetickými regulačními orgány.

Bezpečnost dodávek energie: nepřerušená dostupnost zdrojů energie za přijatelnou cenu, jak ji vymezuje Mezinárodní energetická agentura.

Desetileté plány rozvoje sítě: desetileté plány rozvoje sítě pro elektrickou energii a plyn jsou nezávazné dokumenty, které každé dva roky vydávají sítě ENTSO-E a ENTSO-G. Jejich účelem je zvýšit informovanost a transparentnost týkající se investic do elektroenergetických přenosových soustav a plynárenských přepravních soustav.

Energetické propojovací vedení: struktura, která umožňuje tok elektřiny nebo plynu mezi vnitrostátními sítěmi. Tyto struktury může vlastnit a provozovat jeden nebo více provozovatelů přenosových soustav.

Energetický ostrov: region, který není dostatečně propojen s energetickými přenosovými sítěmi. Tyto regiony jsou proto často závislé na jediném externím zdroji nebo dodavateli energie.

Evropské sítě provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav a plynárenských přepravních soustav (European Network of Transmission System Operators for Electricity, ENTSO-E / European Network of Transmission System Operators for Gas, ENTSO-G): tyto sítě zastupují všechny provozovatele elektroenergetických/plynárenských přenosových a přepravních soustav v EU a ostatní subjekty připojené k jejich sítím, a to pro všechny regiony a všechny technické i tržní otázky.

Evropské strukturální a investiční fondy (ESIF): společný rámec, v němž funguje Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), Evropský sociální fond (ESF), Fond soudržnosti (FS), Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský námořní a rybářský fond (ENRF).

Evropský energetický program pro hospodářské oživení (European Energy Programme for Recovery, EEPR): program EEPR byl zaveden koncem roku 2008 v reakci na hospodářskou a finanční krizi. Zajišťuje financování projektů, jejichž cílem je zvýšit spolehlivost dodávek energie a snížit emise skleníkových plynů.

Evropský fond pro strategické investice (European Fund for Strategic Investments, EFSI): cílem fondu EFSI je v období let 2015 až 2017 mobilizovat nejméně 315 miliard EUR soukromých a veřejných dlouhodobých investic v celé EU. Fond EFSI má být zřízen v rámci Evropské investiční banky (EIB) jako svěřenecký fond s neomezenou dobou platnosti, aby financoval rizikovější části projektů. Dodatečná rizika EIB bude vyrovnávat záruka ve výši až 16 miliard EUR poskytnutá z rozpočtu EU. Členské státy mohou do fondu EFSI přispívat. Fond EFSI může financovat projekty společného zájmu či jiné projekty v oblasti propojování. Energetická infrastruktura je jednou z priorit fondu.

Kodexy sítí a pokyny: jedná se o soubory pravidel, která platí pro jednu nebo více částí energetického odvětví. Mají sloužit jako nástroj pro dosažení vnitřního trhu s energií, a to tak, že doplňují stávající vnitrostátní pravidla za účelem systematického řešení přeshraničních otázek.

Miliarda krychlových metrů (bcm): měrná jednotka objemu plynu používaná v oblasti výroby i obchodu.

Národní regulační orgány (NRO): NRO jsou veřejnoprávní organizace členských států, které kontrolují, zda na trhu platí spravedlivá pravidla, a v některých členských státech stanovují velkoobchodní a maloobchodní ceny pro spotřebitele. Poskytují analýzy, které se používají k určení sazeb účtovaných ze strany provozovatelů přenosových a přepravních soustav.

Nástroj pro propojení Evropy (Connecting Europe Facility, CEF): Nástroj pro propojení Evropy od roku 2014 poskytuje finanční podporu pro tři sektory – energetiku, dopravu a informační a komunikační technologie (IKT). V těchto třech oblastech nástroj určuje investiční priority, které by měly být realizovány v nadcházejícím desetiletí, například koridory pro přenos elektřiny a přepravu zemního plynu, využívání energie z obnovitelných zdrojů, propojené dopravní koridory a čistší způsoby dopravy, vysokorychlostní širokopásmová propojení a digitální sítě.

Obchod mezi dvěma podniky (Business-to-business trade, B2B): komerční transakce mezi dvěma podniky, například mezi výrobcem a velkoobchodníkem nebo velkoobchodníkem a maloobchodníkem.

Oddělení: postup oddělování přenosových nebo přepravních činností vertikálně integrované energetické společnosti od jiných činností, jako je výroba a distribuce.

Plán propojení baltského trhu s energií (Baltic Energy Market Interconnection Plan, BEMIP): regionální iniciativa podepsaná v roce 2009 s cílem začlenit Estonsko, Lotyšsko a Litvu do evropských trhů s energií, ukončit jejich status energetických ostrovů a liberalizovat jejich trhy s energií.

Postup projednávání ve výborech: postup ve výborech, který zajišťuje dohled nad akty v přenesené pravomoci prováděnými Evropskou komisí. Výbory se skládají ze zástupců členských států a mají pravomoc regulovat určité aspekty sekundárních právních předpisů v přenesené pravomoci přijatých Radou a v případě, že se použije postup spolurozhodování, Evropským parlamentem. Těmto zasedáním přesedá Komise, která poskytuje služby sekretariátu.

Projekty společného zájmu: v říjnu 2013 přijala Komise seznam 248 hlavních projektů energetické infrastruktury. Projekty společného zájmu by měly využívat rychlejších a účinnějších postupů vydávání povolení a zlepšeného regulačního režimu. Mohou získat i podporu v rámci Nástroje pro propojení Evropy.

Provozovatel přenosové nebo přepravní soustavy (PPS): subjekt pověřený přepravou energie v podobě zemního plynu nebo elektrické energie na vnitrostátní nebo regionální úrovni pomocí pevné infrastruktury.

Transevropská energetická síť (Trans-European Energy Network, TEN-E): cílem programu TEN-E je rozvoj vnitřního trhu s energií prostřednictvím propojování, interoperability a rozvoje transevropských sítí pro přenos elektřiny a přepravu plynu, zajištění bezpečnosti a diverzifikace dodávek a prosazování udržitelného rozvoje.

Třetí energetický balíček: balíček právních předpisů týkajících se trhů s energií v EU. Stanoví hlavní pravidla pro fungování vnitřního trhu s energií, včetně přeshraničního obchodu a institucionálního uspořádání.

Vnitřní trh s energií: vnitřním trhem s energií se rozumí takové uspořádání předpisů a infrastruktury, které by mělo umožnit volný tok a hranicemi členských států neomezený obchod s plynem a elektřinou na celém území EU.

Zkapalněný zemní plyn (liquefied natural gas, LNG): LNG je zemní plyn převedený do kapalné podoby pro účely skladování nebo přepravy.

Shrnutí

I

Evropská unie (EU) za posledních 20 let vypracovala komplexní přístup k politice v oblasti energetiky a klimatu. Tato politika se nadále vyvíjí v kontextu narůstajících výzev spojených se změnou klimatu a měnících se mezinárodních souvislostí, k nimž patří politický vývoj na hranicích EU a obchodní dohody s vnějšími partnery.

II

Bezpečnost dodávek energie se v posledním desetiletí stala v Evropě zásadním tématem. Pozornost státní správy a veřejnosti se zaměřuje na rizika spojená se závislostí na vnějších zdrojích, politickou nejistotou týkající se vnějších dodavatelských a tranzitních států a s možností narušení dodávek energie. Ve stále větší míře se rovněž bere na vědomí, že transformace v rámci energetické soustavy EU, která je důsledkem posunu ve vzorcích poptávky a rozmachu obnovitelných zdrojů energie, vyvolává nové problémy z hlediska nepřerušovaných dodávek energie konečným uživatelům za přijatelnou cenu.

III

EU přijala celou škálu právních předpisů na podporu rozvoje vnitřního trhu s energií. Vnitřním trhem s energií se rozumí takové uspořádání předpisů a infrastruktury, které by mělo umožnit volný tok a hranicemi členských států neomezený obchod s plynem a elektřinou na celém území EU. Nejnovější balíček právních předpisů, známý jako třetí energetický balíček, stanovil cíl dosáhnout vnitřního trhu s energií do roku 2014. Z rozpočtu EU bylo na rozvoj energetické infrastruktury v letech 2007 až 2013 poskytnuto financování ve výši 3,7 miliardy EUR, přičemž se předpokládá, že v letech 2014 až 2020 to bude dalších přibližně 7,4 miliardy EUR.

IV

Při svém auditu jsme se snažili zjistit, zda provádění opatření politiky vnitřního trhu s energií a výdaje EU na energetickou infrastrukturu účinně zajišťují přínosy v oblasti bezpečnosti dodávek energie.

V

Cíle EU, jímž bylo dokončit vnitřní trh s energií do roku 2014, nebylo dosaženo. Energetická infrastruktura v Evropě obecně zatím není koncipována pro plně integrované trhy, a proto v současné době účinně nezajišťuje bezpečnost dodávek energie. Finanční podpora z rozpočtu EU v oblasti energetické infrastruktury přispívá k vnitřnímu trhu s energií a k bezpečnosti dodávek energie jen v omezené míře.

VI

Přetrvávají problémy s prováděním právního rámce EU pro vnitřní trh s energií. Další rozvoj vnitřního trhu s energií mohou zbrzdit výrazné rozdíly ve způsobu, jakým členské státy organizují své trhy s energií. Přestože se při propojování trhů v Evropě podařilo učinit pokrok, plných cenových účinků vnitřního trhu s energií dosud nebylo dosaženo. Doporučujeme proto následující:

Doporučení 1: Jelikož vnitřní trh s energií dosud není dokončen, Komise by měla uzavřít svá posouzení a do konce roku 2016 zahájit případná řízení o nesplnění povinnosti proti členským státům.

Doporučení 2:

a)Členské státy by měly zajistit, aby jejich národní regulační orgány (NRO) byly nezávislé a aby nebyly omezovány z hlediska rozsahu výkonu své úlohy. Národní regulační orgány by měly mít na svou činnost k dispozici dostatečné zdroje, umožňující mimo jiné, aby se mohly plně zapojit do činností v oblasti spolupráce na úrovni EU.

b)Komise by měla zajistit, aby Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER) měla pravomoci potřebné k tomu, aby od klíčových institucí členských států získávala informace nutné k plnění úkolů, kterými byla pověřena.

Doporučení 3: Komise by měla prosazovat obsáhlý rozvoj transparentních mechanismů obchodování pro plyn i elektřinu. Za tímto účelem by měla usnadňovat a podporovat zřizování burz v členských státech, kde burzy dosud neexistují nebo kde převažují mechanismy obchodování typu B2B.

Doporučení 4: Komise by měla urychlit postup projednávání ve výborech s cílem zajistit schválení kodexů sítí pro elektřinu do konce roku 2015. Měla by také motivovat agenturu ACER a evropské sítě provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav a plynárenských přepravních soustav, aby včas realizovaly a podporovaly zavádění kodexů sítí ze strany členských států v rámci iniciativ regionální spolupráce.

Doporučení 5: Komise by měla:

a)zvážit stanovení cílů v oblasti propojování elektroenergetických sítí na základě potřeb trhu spíše než na základě pevně určené vnitrostátní výrobní kapacity;

b)znovu posoudit potenciální náklady a přínosy cílového modelu v oblasti plynu a s ohledem na nejistou poptávku zvážit, zda neexistují alternativy rozsáhlé výstavby plynovodů, například instalace strategicky rozmístěných terminálů pro LNG, které by sloužily jednomu či více vnitrostátním trhům za využití řešení slučitelných s vnitřním trhem s energií. Tento přístup by se měl opírat o komplexní posouzení potřeb na úrovni EU.

VII

Infrastruktura uvnitř mnoha členských států a mezi nimi zatím není pro vnitřní trh s energií dostačující. Neexistuje žádné celkové posouzení potřeb na úrovni EU, které by mohlo posloužit jako základ pro stanovení priorit v oblasti investic do energetické infrastruktury v EU. Rozvoj přeshraniční infrastruktury vyžaduje spolupráci sousedních členských států. Doporučujeme následující:

Doporučení 6: Komise by měla:

a)určit přeshraniční energetickou infrastrukturu, jejíž potenciál není plně využíván k podpoře vnitřního trhu s energií, ať už z toho důvodu, že je vázána v dlouhodobých dvoustranných smlouvách, které neumožňují přístup třetí strany, nebo kvůli tomu, že se nevyužívají její technické kapacity, například zpětné toky u plynu;

b)spolupracovat se zúčastněnými stranami v členských státech s cílem zlepšit rozsah, v jakém se tato infrastruktura skutečně soustavně využívá ve prospěch vnitřního trhu s energií;

c)zkoumat přínosy zřizování regionálních provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav jako prostředku k povzbuzení a účinnému řízení přeshraničních energetických toků při maximálním využití stávající infrastruktury.

Doporučení 7: Komise by měla:

a)vypracovat komplexní posouzení potřeb energetické infrastruktury na úrovni EU pro účely rozvoje vnitřního trhu s energií, které by sloužilo jako referenční dokument pro ostatní strategické dokumenty, jako jsou např. desetileté plány rozvoje sítě;

b)na podporu posouzení potřeb zavést kapacitu pro modelování trhů s energií včetně široké škály prognóz poptávky, a to buď interně, nebo v rámci agentury ACER;

c)spolupracovat se sítěmi ENTSO-E a ENTSO-G, aby posouzení potřeb fungovalo jako zdroj vstupních informací pro plánování infrastruktury související s vnitřním trhem s energií v EU, včetně desetiletých plánů rozvoje sítě.

VIII

EU má několik nástrojů financování na podporu projektů v oblasti energetické infrastruktury, avšak vnitřní trh s energií není primárním cílem žádného z nich. Energetické infrastruktury spolufinancované z EU mají na vnitřní trh s energií omezený dopad. Doporučujeme následující:

Doporučení 8: Komise by měla zdokonalit své postupy v oblasti plánování, zejména pak stanovování priorit a financování projektů společného zájmu s přihlédnutím ke komplexnímu posouzení potřeb energetické infrastruktury na úrovni EU.

Doporučení 9: Komise by měla legislativní návrhy týkající se rozhodování o tom, které projekty v oblasti energetické infrastruktury budou vybrány k financování, podmínit náležitým a trvalým fungováním trhu s energií v členských státech.

Úvod

01

Evropská unie během posledních 20 let vypracovala komplexní přístup k politice v oblasti energetiky a klimatu¹. Tato politika se nadále vyvíjí v kontextu narůstajících výzev spojených se změnou klimatu a měnících se mezinárodních souvislostí, k nimž patří politický vývoj na hranicích EU a obchodní dohody s vnějšími partnery.

02

Mandát k rozvoji politiky EU v oblasti energetiky je stanoven v článku 4 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), který vymezuje energetiku jako sdílenou pravomoc EU a členských států. Článek 194 uvádí, že cílem energetické politiky EU je:

a)zajistit fungování trhu s energií;

b)zajistit bezpečnost dodávek energie v Unii;

c)podporovat energetickou účinnost a úspory energie, jakož i rozvoj nových a obnovitelných zdrojů energie;

d)podporovat propojení energetických sítí.

03

Členské státy přijímají rozhodnutí ve věci svojí vnitrostátní skladby energie a daní a příplatků týkajících se plynu a elektrické energie a zajišťují dohled nad fungováním trhů s elektřinou a zemním plynem v rámci svých hranic.

04

Bezpečnost dodávek energie se v posledním desetiletí stala v Evropě zásadní otázkou. Pozornost státní správy a veřejnosti se zaměřuje na rizika spojená se závislostí na vnějších zdrojích, politickou nejistotou týkající se vnějších dodavatelských a tranzitních států a s možností narušení dodávek energie. Rovněž se ve stále větší míře bere na vědomí, že transformace v rámci energetické soustavy EU, která je důsledkem posunu ve vzorcích poptávky a rozmachu obnovitelných zdrojů energie, vyvolává nové problémy z hlediska nepřerušovaných dodávek energie konečným uživatelům za přijatelnou cenu.

Bezpečnost dodávek energie a její vztah k vnitřnímu trhu s energií

05

Evropská komise soustavně prosazuje rozvoj vnitřních trhů s elektřinou a zemním plynem jako základ zajištění dodávek energie v rámci Unie. Vnitřním trhem s energií se rozumí takové uspořádání předpisů a infrastruktury, které by mělo umožnit volný tok a hranicemi členských států neomezený obchod s plynem a elektřinou na celém území EU. V posledním sdělení Komise o evropské strategii energetické bezpečnosti, které bylo zveřejněno dne 28. května 2014², Komise uvádí: „Klíčovým předpokladem posílení energetické bezpečnosti je zaprvé kolektivnější přístup, který bude stavět na fungujícím vnitřním trhu a větší spolupráci na regionální i celoevropské úrovni, a to zejména v oblasti koordinace rozvoje sítí a otevírání trhů […]“.

06

Rozvoj otevřených, konkurenčních a plně fungujících vnitřních trhů pro dodávky elektřiny a zemního plynu má potenciál zajistit přínosy v podobě bezpečnosti dodávek pro celou Unii. Otevírá příležitosti k větší diverzifikaci dodávek, ke zmírňování místních rizik dodávek, k likvidnímu a pružnému obchodování v rámci členských států a mezi nimi navzájem a k dodávkám energie uskutečňovaným na ekonomicky efektivním základě. Bezpečnost dodávek je veřejný statek, který je spojen s určitými náklady, a jeho dosažení nákladově nejefektivnějším způsobem je základním cílem energetické politiky EU.

07

V prosinci 2014 Rada Evropské unie znovu zopakovala svou podporu dokončení vnitřního trhu s energií a zdůraznila, že „v zájmu naléhavě nutného dosažení cíle plně funkčního a propojeného vnitřního trhu s energií musí být mobilizováno veškeré úsilí“³.

08

Pro rozvoj vnitřního trhu s energií je nutné jednak stanovit pravidla fungování trhů s plynem a elektřinou, jednak zajistit, aby pro tento účel existovala přiměřená infrastruktura.

Právní rámec vnitřního trhu s energií

09

Pravidla pro fungování vnitřního trhu s energií mají několik podob. Prvním stupněm je vývoj legislativního rámce, který stanoví zásady rozvoje vnitřních trhů s elektřinou a zemním plynem a regulační podmínky, za nichž by se mělo s energií obchodovat. Tento legislativní rámec byl vypracován prostřednictvím tří balíčků sekundárních právních předpisů EU (viz obrázek 1).

10

K třetímu energetickému balíčku bylo v roce 2011 doplněno nařízení o integritě a transparentnosti velkoobchodního⁴ trhu s energií (REMIT)⁵. Toto nařízení se zaměřuje na problematiku integrity a zneužívání trhu a zavádí monitorování velkoobchodních trhů s energií s cílem odhalovat a odvracet manipulaci s trhem. Předpokládá se, že bude plně provedeno do dubna 2016.

Obrázek 1

Vývoj tří energetických balíčků

Zdroj: Evropský účetní dvůr.

11

Existují i dvě legislativní opatření EU, která se zabývají přímo bezpečností dodávek elektřiny a plynu. Tato opatření se opírají o udržování řádné a nepřerušované funkce vnitřního trhu s energií, a to i za mimořádných okolností:

a)směrnice o dodávkách elektřiny⁶, která byla přijata v roce 2005, zavazuje členské státy k zajištění dostatečné úrovně výrobní kapacity, dostatečné rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou a vhodné úrovně propojení mezi členskými státy a

b)nařízení o dodávkách zemního plynu, které bylo přijato v roce 2010⁷, stanoví normy pro dodávky a infrastrukturu a vymezuje odpovědnost plynárenských podniků, členských států a Komise, pokud jde o preventivní opatření a reakci na narušení dodávek.

12

Tento legislativní rámec stanoví základní principy vnitřního trhu s energií, ale sám o sobě nepředstavuje pro trhy s energií praktický vzor. Z toho důvodu Komise iniciovala vytvoření cílových modelů pro elektřinu a plyn, které mají umožnit dosažení cíle spočívajícího ve sbližování cen⁸. Tyto modely byly dále rozpracovány za účasti sítí ENTSO a agentury ACER a zástupců odvětví energetiky a v současné době jsou zakotvovány v rámci tvořeném pokyny a kodexy sítí, které specifikují technická pravidla pro žádoucí fungování těchto trhů:

a)Cílový model pro elektřinu předpokládá propojování vnitrostátních trhů do jednotného celoevropského trhu⁹. Vedle toho, že usnadní sbližování cen, by propojování trhů mělo zajistit optimální využití přeshraničního přenosu.

b)Cílový model pro plyn prosazuje sbližování cen prostřednictvím obchodování založeného na uzlech¹⁰. Předpokládá vznik vstupních a výstupních zón a likvidních virtuálních obchodních míst.

Úlohy a odpovědnost hlavních aktérů v oblasti energetické politiky EU

13

Proces rozvoje, provádění a regulace vnitřního trhu s energií zahrnuje celou škálu veřejných a soukromých aktérů, kteří mají konkrétní úlohy a odpovědnost.

a)V Evropské komisi odpovídá za přípravu a provádění evropské energetické politiky v rozsahu vymezeném článkem 194 SFEU Generální ředitelství pro energetiku (GŘ ENER). K jeho úkolům patří zajišťovat fungování trhu s energií a bezpečnost dodávek energie v Unii a prosazovat propojování energetických sítí. Pokud jde o vnitřní trh s energií, Komise:

i)podle potřeby navrhuje dokumenty týkající se dané politiky a legislativní opatření;

ii)monitoruje provádění energetických balíčků do vnitrostátního práva;

iii)postupem projednávání ve výborech přijímá spolu s členskými státy kodexy sítí.

b)Monitorování energetických trhů by měly zajišťovat národní regulační orgány (NRO), které jsou plně nezávislé na vládách členských států. Požadavek na zřízení národních regulačních orgánů byl poprvé uveden ve druhém energetickém balíčku. Třetí balíček úlohu národních regulačních orgánů dále posílil.

c)Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER), zřízená na základě třetího energetického balíčku, by měla prosazovat a usnadňovat spolupráci národních regulačních orgánů. Agentura ACER vypracovává rámcové pokyny, z nichž se odvozují kodexy sítí, a přijímá stanoviska k celé řadě záležitostí týkajících se trhů s energií. Agentura ACER nemá žádné výkonné pravomoci, její rozhodnutí tudíž nejsou pro účastníky trhu závazná.

d)Provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav (PPS) jsou subjekty odpovědné za přenos nebo přepravu energie v podobě zemního plynu nebo elektřiny na vnitrostátní nebo regionální úrovni pomocí pevné infrastruktury. Očekává se, že budou navzájem spolupracovat v rámci Evropských sítí provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav a plynárenských přepravních soustav (ENTSO-E a ENTSO-G). Sítě ENTSO odpovídají za přípravu kodexů sítí na základě rámcových pokynů agentury ACER a desetiletých plánů rozvoje sítě.

Investiční potřeby a nástroje financování EU v oblasti energetické infrastruktury

14

Investice do energetické infrastruktury jsou zapotřebí k tomu, aby bylo možné prostřednictvím vnitřního trhu s energií dosáhnout přínosů bezpečnosti dodávek. V EU financují energetickou infrastrukturu zejména provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav prostřednictvím spotřebitelských sazeb účtovaných podle zásady „platí uživatel“. Vlastní zdroje provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav využívané k financování investic do infrastruktury mohou dosahovat od 20 % projektových nákladů až po plnou výši nákladů požadované investice. Podle údajů Komise z roku 2011 investovali provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav v letech 2005–2009 do energetické infrastruktury 9,1 miliardy EUR ročně. Tato částka zahrnovala 5,8 miliardy EUR ročně na elektroenergetickou infrastrukturu a 3,3 miliardy EUR na plynárenskou infrastrukturu.

15

Evropská investiční banka (EIB) je největším nadnárodním poskytovatelem půjček a záruk pro projekty energetické infrastruktury v EU. V letech 2007 až 2012 poskytla půjčky ve výši 29,4 miliardy EUR na investice do modernizace a rozvoje evropských elektroenergetických a plynárenských sítí¹¹.

16

Energetická infrastruktura je rovněž jednou z priorit nově zřízeného Evropského fondu pro strategické investice (EFSI)¹². Tento fond kombinuje kapitál z rozpočtu EU a EIB s cílem mobilizovat veřejné a soukromé investice ve výši nejméně 315 miliard EUR v celé EU¹³.

17

V porovnání s vlastními investicemi a finančními prostředky provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav, které jsou k dispozici z EIB a EFSI, je rozpočet EU poměrně malým zdrojem investic do energetické infrastruktury. V letech 2007 až 2013 bylo z rozpočtu EU na energetickou infrastrukturu přiděleno přibližně 3,7 miliardy EUR a pro období 2014–2020 se předpokládá dalších 7,4 miliardy EUR, jak uvádí tabulka 1.

Tabulka 1

Finanční prostředky přidělené na energetickou infrastrukturu v období 2007–2020 (v mil. EUR)

| Odvětví | TEN-E | EEPR | CEF pro energetiku | ESIF | Celkem
2007–2013 | Elektřina | 81 | 905 |  | 498 | 1 484
Plyn | 64 | 1 363 |  | 814 | 2 241
CELKEM | 145 | 2 268 |  | 1 312 | 3 725
2014–2020 | Elektřina a plyn | 5 350 | 2 000¹ | 7 350
CELKEM 2007–2020 | 145 | 2 268 | 5 350 | 3 312 | 11 075

1 Orientační údaj, který auditnímu týmu poskytlo GŘ pro regionální a městskou politiku.

Zdroj: Evropský účetní dvůr podle databází GŘ pro regionální a městskou politiku a prováděcích zpráv programu EEPR.

18

Finanční prostředky byly přiděleny prostřednictvím několika Komisí řízených fondů, které se liší co do relativní velikosti, druhu projektů, které financují, a typu poskytovaného financování (viz tabulku 1):

a)Transevropské energetické sítě (TEN-E), zřízené v roce 1996¹⁴, byly Komisí řízeným nástrojem, z něhož byla financována elektroenergetická a plynárenská infrastruktura. Nařízení o TEN-E z roku 2013¹⁵ stanovila kritéria určování projektů společného zájmu.

b)Evropský energetický program pro hospodářské oživení (EEPR) byl zřízen v roce 2009, aby stimuloval ekonomiku EU pomocí investic do infrastruktury¹⁶. Z programu EEPR byl financován schválený seznam projektů pod přímým řízením Komise. Realizace financovaných projektů dosud probíhá, nové projekty však již z tohoto programu podpořeny nebudou.

c)Nástroj pro propojení Evropy (CEF)¹⁷ byl zřízen s cílem poskytovat investice v oblasti dopravy, energetiky a telekomunikací v období 2014–2020¹⁸. Fond má přilákat soukromé investice pomocí řady nástrojů, včetně grantů, zvláštních půjček, záruk a dluhových a kapitálových nástrojů. Spolufinancování formou grantů se opírá o otevřené výzvy k předkládání návrhů a řídí je Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA).

d)Financování energetické infrastruktury zajišťují i evropské strukturální a investiční fondy (ESIF)¹⁹. Toto financování vychází z národních operačních programů, které schvaluje Komise.

19

V roce 2010 Komise odhadovala, že evropské odvětví energetiky bude do roku 2020 vyžadovat investice ve výši jednoho trilionu EUR. Z toho by přibližně 210 miliard EUR bylo zapotřebí na elektroenergetické a plynárenské sítě evropského významu²⁰. Později Mezinárodní energetická agentura (IEA) odhadla, že celkové investice nutné pro elektroenergetické a plynárenské sítě v EU v období 2014–2035 vzrostou na 931 miliard EUR²¹.

1Patří sem mimo jiné sdělení Komise o energetické politice EU zveřejněná v letech 1995 a 2007, klimatické a energetické balíčky na období do roku 2020 a 2030 a nedávné sdělení Komise o energetické unii.

2COM(2014) 330 final ze dne 28. května 2014 s názvem „Evropská strategie energetické bezpečnosti“.

3Závěry zasedání Rady Evropské unie ve složení pro dopravu, telekomunikace a energetiku ze dne 9. prosince 2014.

4Velkoobchod probíhá mezi dovozci nebo výrobci energie a poskytovateli, kteří prodávají energetické produkty konečným spotřebitelům.

5Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií (Úř. věst. L 326, 8.12.2011, s. 1).

6Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/89/ES ze dne 18. ledna 2006 o opatřeních pro zabezpečení dodávek elektřiny a investic do infrastruktury (Úř. věst. L 33, 4.2.2006, s. 22).

7Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 ze dne 20. října 2010 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení směrnice Rady 2004/67/ES (Úř. věst. L 295, 12.11.2010, s. 1).

8Další informace o vývoji cílových modelů viz: https://ec.europa.eu/energy/en/consultations/consultation-generation-adequacy-capacity-mechanisms-and-internal-market-electricity

9Propojování trhů popisuje navázání samostatných denních spotových trhů s elektřinou pomocí dostupné přeshraniční přenosové kapacity. Pro realizaci propojování trhů v Evropské unii byl vyvinut zvláštní algoritmus s názvem EUPHEMIA.

10Plynárenský uzel je fyzické nebo virtuální obchodní místo, kde jsou dodávky plynu oceňovány podle poptávky v daném regionu. Uzlové ceny se pohybují podle měnícího se vztahu mezi poptávkou a nabídkou plynu.

11Evropská investiční banka, Energy Lending Criteria (Kritéria půjček pro energetiku), 23. 7. 2013.

12Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1017 ze dne 25. června 2015 o Evropském fondu pro strategické investice, Evropském centru pro investiční poradenství a Evropském portálu investičních projektů a o změně nařízení (EU) č. 1291/2013 a (EU) č. 1291/2013 a (EU) č. 1316/2013.

13Stanovisko č. 4/2015 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o Evropském fondu pro strategické investice a o změně nařízení (EU) č. 1291/2013 a (EU) č. 1316/2013 (Úř. věst. C 121, 15.4.2015, s. 1).

14Program TEN-E byl zřízen následujícími právními předpisy: rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1364/2006/ES ze dne 6. září 2006, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě a kterým se zrušují rozhodnutí 96/391/ES a rozhodnutí č. 1229/2003/ES (Úř. věst. L 262, 22.9.2006, s. 1).

15Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 ze dne 17. dubna 2013, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 1364/2006/ES a mění nařízení (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009 (Úř. věst. L 115, 25.4.2013, s. 39), má usnadnit včasný rozvoj a interoperabilitu transevropských energetických sítí (TEN-E).

16Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 663/2009 ze dne 13. července 2009 o zavedení programu na podporu hospodářského oživení prostřednictvím finanční pomoci Společenství pro projekty v oblasti energetiky (Úř. věst. L 200, 31.7.2009, s. 31).

17V souladu s nařízením (EU) 2015/1017 Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1017 o Evropském fondu pro strategické investice byl finanční příděl na energetické odvětví v rámci nástroje pro propojení Evropy na období 2014–2020 snížen o 500 milionů EUR (z 5 850 milionů EUR na 5 350 milionů EUR), aby se částečně financoval příspěvek ze souhrnného rozpočtu Unie do fondu EFSI.

18Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se vytváří Nástroj pro propojení Evropy, mění nařízení (EU) č. 913/2010 a zrušují nařízení (ES) č. 680/2007 a (ES) č. 67/2010 (Úř. věst. L 348, 20.12.2013, s. 129).

19Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

20KOM(2010) 677 v konečném znění ze dne 17. listopadu 2010 s názvem „Priority energetických infrastruktur do roku 2020 a na další období – návrh na integrovanou evropskou energetickou síť“.

21International Energy Agency World Investment Outlook 2014 (Světový investiční výhled Mezinárodní energetické agentury na rok 2014), Paříž: OECD/IEA, s. 167.

Rozsah a koncepce auditu

20

Tímto auditem se Účetní dvůr snažil určit, zda provádění opatření v oblasti politiky vnitřního trhu s energií a výdaje EU na energetickou infrastrukturu účelně zajišťují bezpečnost dodávek energie.

21

Konkrétně jsme zjišťovali, zda:

οKomise a členské státy zajišťovaly provádění vnitřního trhu s energií a zlepšovaly tak bezpečnost dodávek energie,

οenergetická infrastruktura v Evropě je vhodná pro plně integrované trhy a účinně tak zajišťuje bezpečnost dodávek energie a

οfinanční podpora EU pro energetickou infrastrukturu účinně přispěla k rozvoji vnitřního trhu s energií.

22

Audit v terénu probíhal od poloviny roku 2014 do poloviny roku 2015.

23

Náš audit se zaměřil na přepravu plynu v plynovodech, na skladování včetně LNG terminálů a na přenos elektrické energie. Nebyla zahrnuta výroba energie²² ani energetická účinnost²³. Audit se nevztahoval ani na soustavy pro distribuci energie konečným spotřebitelům, energetickou chudobu, energetické daně a dotace a cíle politiky v oblasti energetiky a klimatu pro roky 2020 a 2030.

24

Náš audit zahrnul opatření týkající se politik a financování od roku 2007. Při uplatnění regionálního přístupu jsme zkoumali případové studie v šesti členských státech – v Bulharsku, Estonsku, Litvě, Polsku, Španělsku a Švédsku. Analyzovali jsme také regionální trhy a rozsah propojení členských států a jejich sousedů.

25

V uvedených případových studiích jsme posuzovali, jak byly určeny investiční potřeby, jak byly prováděny zásady vnitřního trhu s energií, jaké byly aspekty přeshraniční spolupráce a jak byly odůvodněny návrhy projektů. Uvedený výběr zajistil široké zeměpisné zastoupení z celé EU. Případové studie zahrnovaly 15 příkladů konkrétních projektů spolufinancovaných z EU. Kontrolní práce u každé případové studie zahrnovaly rozhovory s úředníky členského státu a EU.

26

Bylo-li to možné, byly určeny rovněž osvědčené postupy, které by mohly sdílet zúčastněné subjekty v ostatních členských státech.

22Ohledně výroby viz zvláštní zpráva č. 6/2014 s názvem „Dosáhla podpora z fondů politiky soudržnosti na výrobu energie z obnovitelných zdrojů dobrých výsledků?“ (http://eca.europa.eu).

23Ohledně spotřeby viz zvláštní zpráva č. 21/2012 s názvem „Nákladová efektivita investic do energetické účinnosti v rámci politiky soudržnosti“ (http://eca.europa.eu).

Připomínky

Cíle dokončit vnitřní trh s energií do roku 2014 nebylo dosaženo

27

Od roku 2007 je vnitřní trh s energií ústředním prvkem vývoje energetické politiky na úrovni EU. Třetí energetický balíček, přijatý v roce 2009, vyžadova, aby směrnic o elektřině a plynu byly provedeny ve vnitrostátním právu do 3. března 2011²⁴. V uvedeném roce však tohoto cíle nebylo dosaženo. V roce 2009 byla také přijata tři nařízení Komise, která tvoří součást třetího energetického balíčku²⁵.

28

V roce 2011 Rada zopakovala svůj závazek týkající se vnitřního trhu s energií, když uvedla, že „by měl být dokončen do roku 2014, aby byl umožněn volný tok plynu a elektrické energie“²⁶. V prosinci 2014 uvedeného cíle stále nebylo dosaženo a Rada opětovně potvrdila, že „je naléhavě nutné, aby všechny členské státy účinným a soudržným způsobem provedly a uplatňovaly ustanovení třetího energetického balíčku […]“²⁷.

29

Pro dosažení tohoto cíle jsou důležité následující prvky:

οprovádění regulačního rámce EU pro vnitřní trh s energií,

οharmonizace nesourodého celku místních a vnitrostátních trhů,

οsplnění cíle spočívajícího ve sblížení cen a

οdostupnost odpovídající energetické infrastruktury (viz bod 72).

Přetrvávají problémy týkající se provádění právního rámce EU pro vnitřní trh s energií

30

Třetí energetický balíček zahrnuje jak přímo použitelná opatření, tak směrnice, které je třeba začlenit do právního rámce každého členského státu. Komise pokrok v této činnosti monitoruje tak, že provádí:

a)kontroly provedení do vnitrostátního práva, které mají ověřit, zda členské státy aktualizovaly své vnitrostátní právní předpisy s cílem začlenit do nich ustanovení směrnic²⁸. Jestliže má Komise za to, že členský stát tak neučinil, může zahájit řízení o nesplnění povinnosti, které může vést k předložení věci Evropskému soudnímu dvoru, a

b)kontroly souladu, které posuzují, zda jsou změny, jež byly uvedeny do praxe, v souladu s ustanoveními směrnic. Aby Komise toto posouzení usnadnila, zasílá členským státům žádosti o informace a objasnění. Tato výměna informací se provádí pomocí nástroje známého jako tzv. „pilotní žádosti EU“. Jestliže Komise usoudí, že změny zavedené v daném členském státě řádně neodrážejí ustanovení směrnic, může zahájit formální řízení o nesplnění povinnosti podle článku 258 SFEU.

31

Tabulka 2 uvádí podrobnosti o stavu těchto kontrol včetně řízení o nesplnění povinnosti ve vztahu k právním předpisům třetího energetického balíčku k 30. červnu 2015. Uvedená analýza ukazuje, že ještě zbývá dlouhá cesta, než bude možné považovat třetí energetický balíček za plně provedený v členských státech. K 30. červnu 2015:

a)pokud jde o neprovedení ustanovení třetího energetického balíčku, Komise považovala za nutné zahájit řízení o nesplnění povinnosti proti 19 z 28 členských států. Všechna tato řízení byla k 30. červnu 2015 uzavřena;

b)pokud jde o nesoulad s ustanoveními třetího energetického balíčku, v roce 2013 Komise zahájila proces vyžadování informací od členských států a v některých případech zahájila řízení o nesplnění povinnosti:

i)u 10 členských států Komise dokončila své posouzení a zahájila řízení o nesplnění povinnosti podle článku 258 SFEU. Všechny případy jsou stále otevřeny,

ii)u čtyř členských států si Komise vyžádala informace prostřednictvím pilotní žádosti EU, dosud však své posouzení nedokončila, a

iii)14 členským státům Komise dosud žádost o informace nezaslala.

32

Mezi ustanovení třetího energetického balíčku významná pro tento audit, u nichž kontroly Komise odhalily problémy, patří:

οfungování národních regulačních orgánů (viz body 34 až 36),

οfungování provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav (viz body 37 až 42),

οotázky týkající se různých forem regulace cen (viz bod 64).

33

Během auditu byla v těchto oblastech potvrzena existence problémů, které jsou uvedeny v následujících bodech.

Tabulka 2

Komisí provedené kontroly provedení do vnitrostátního práva a kontroly souladu týkající se třetího energetického balíčku k 30. červnu 2015

Kontroly provedení do vnitrostátního práva
Kontroly souladu

Kontrola Komise týkající se provedení dokončena
Kontrola Komise týkajícíse provedení dokončena
Komise zahájila řízení
o nesplnění povinnosti
Řízení
o nesplnění povinnosti uzavřeno

Belgie
√
√
√
Neuzavřeno

Bulharsko
√
√
Žádné otevřené řízení

Česká republika
√
–
Žádné otevřené řízení

Dánsko
√
√
Žádné otevřené řízení

Německo
√
–
√
Neuzavřeno

Estonsko
√
√
Žádné otevřené řízení

Irsko
√
√
Žádné otevřené řízení

Řecko
√
–
Žádné otevřené řízení

Španělsko
√
√
√
Neuzavřeno

Francie
√
√
√
Neuzavřeno

Chorvatsko
√
–
√
Neuzavřeno

Itálie
√
–
√
Neuzavřeno

Kypr
√
√
Žádné otevřené řízení

Lotyšsko
√
–
Žádné otevřené řízení

Litva
√
√
Žádné otevřené řízení

Lucembursko
√
√
√
Neuzavřeno

Maďarsko
√
–
√
Neuzavřeno

Malta
√
–
Žádné otevřené řízení

Nizozemsko
√
√
Žádné otevřené řízení

Rakousko
√
√
√
Neuzavřeno

Polsko
√
√
Žádné otevřené řízení

Portugalsko
√
–
Žádné otevřené řízení

Rumunsko
√
√
√
Neuzavřeno

Slovinsko
√
√
Žádné otevřené řízení

Slovensko
√
√
Žádné otevřené řízení

Finsko
√
√
Žádné otevřené řízení

Švédsko
√
√
Žádné otevřené řízení

Spojené království
√
√
Žádné otevřené řízení

Poznámka:
„–“ znamená, že nebylo zahájeno řízení o nesplnění povinnosti a že na základě kontrol provedení, které jsou nyní dokončeny ve všech členských státech, Komise v budoucnosti žádné řízení nezahájí;
„žádné otevřené řízení“ znamená, že pro daný členský stát nebylo otevřeno žádné řízení o nesplnění povinnosti. Komise přezkoumává situaci a v budoucnosti může řízení o nesplnění povinnosti zahájit;
„neuzavřeno“ znamená, že řízení o nesplnění povinnosti v současné době probíhá, ale dosud není uzavřeno.

Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů Komise.

Energetické regulační orgány čelí při plnění svých úkolů problémům na úrovni členských států i EU

34

Důkazy shromážděné v rámci auditu naznačily následující problémy v činnosti národních regulačních orgánů:

a)Nezávislost národních regulačních orgánů je k tomu, aby tyto orgány mohly řádně plnit své úkoly, naprosto nezbytná. Vedoucí pracovníci regulačních orgánů by měli být vybíráni transparentně a neměli by být ve své činnosti omezováni. Tyto zásady nejsou vždy dodržovány, příklady uvádí rámeček 1.

b)Zástupci několika národních regulačních orgánů upozornili na rizika týkající se omezování rozsahu jejich působnosti. Některé vlády si ponechaly určité regulační pravomoci nebo národním regulačním orgánům uložily metodiku stanovování sazeb, která by mohla upřednostňovat určité účastníky trhu. Viz příklady v rámečku 2.

c)Ačkoli jsou povinnosti národních regulačních orgánů pro všechny členské státy stejné, výše zdrojů dostupných jednotlivým národním regulačním orgánům se značně liší. Počet osob, které se věnují problematice energetiky v navštívených národních regulačních orgánech, se pohyboval od 21 po více než 200. Některé národní regulační orgány se domnívají, že mají k dispozici dostatečné zdroje na řešení všech aspektů trhu s energií. Kvůli rozpočtovým omezením jsou však některé tyto orgány v porovnání s jinými lépe vybaveny pro účast na mezinárodní spolupráci, což je pro vnitřní trh s energií zásadní (viz bod 35). Viz příklady v rámečku 3.

Rámeček 1

Problémy ovlivňující nezávislost národních regulačních orgánů

Bulharsko – V období let 2009 až 2015 vláda několikrát vyměnila předsedu Energetické a vodohospodářské regulační komise, přičemž jen v roce 2013 k tomu došlo čtyřikrát. Nezávislé regulační orgány jsou povinny stanovovat sazby za energii podle skutečné základny nákladů. Energetická a vodohospodářská regulační komise však stanovila regulované ceny elektřiny, které vedly k situaci, kdy je zavedená energetická společnost nucena nakupovat elektřinu za vysoké ceny a prodávat ji za nižší ceny jako veřejný poskytovatel, čímž jí od roku 2010 do konce roku 2014 vznikl akumulovaný schodek ve výši přibližně 800 milionů EUR.

Litva – Od roku 2013 má litevský parlament pravomoc hlasovat o výměně vedoucího představitele národního regulačního orgánu, jestliže neschválí výroční zprávu o činnosti energetického regulačního orgánu.

Rámeček 2

Omezení rozsahu působnosti národních regulačních orgánů

Španělsko – Ministerstvo průmyslu, energetiky a cestovního ruchu stanovuje sazby pro plyn a elektřinu nebo systémové poplatky, které provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav fakturují uživatelům infrastruktury za plyn a elektřinu. Národní regulační orgán navrhuje metodiku pro prvky, které tvoří pouze jednu třetinu konečných sazeb sítí, přičemž nákladové položky, které zahrnují zbývající dvě třetiny, stanoví výhradně španělská vláda. To vyvolává otázky ohledně toho, zda má národní regulační orgán odpovídající pravomoci k výkonu této části regulačních funkcí.

Litva – Třetí energetický balíček předpokládá, že by národní regulační orgány měly nést odpovědnost za stanovování přenosových nebo distribučních sazeb podle transparentních kritérií. V Litvě však metodiku stanovování přepravních či přenosových sazeb elektřiny a plynu předepisuje vláda a maloobchodní ceny jsou regulované. V důsledku toho budou podle předběžných výpočtů národního regulačního orgánu dvě státem vlastněné zavedené energetické společnosti schopny prostřednictvím sazeb do roku 2024 vybrat o 167 milionů EUR více než v případě, že by sazby stanovil národní regulační orgán.

Rámeček 3

Přiměřenost zdrojů národních regulačních orgánů

Švédsko – Švédský energetický inspektorát potvrdil, že se 100 oborovými specialisty je plně vybaven pro účast na činnostech agentury ACER, včetně poskytování vyslaných národních odborníků. Rovněž potvrdil, že uskutečnil všechny přípravy na provedení nařízení o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií, včetně kompletního obsazení potřebného týmu.

Estonsko – V oblasti energetiky pracuje jen 21 z 61 zaměstnanců Národního úřadu pro hospodářskou soutěž. Komise ve svých analýzách estonského trhu s energií vyjádřila obavu, zda má národní regulační orgán dostatečné zdroje pro přiměřenou regulaci estonských trhů s energií a pro účast na spolupráci na úrovni EU (viz příloha III).

35

Na úrovni EU neexistuje jediný energetický regulační orgán, předpokládá se však, že národní regulační orgány budou spolupracovat v rámci agentury ACER (viz bod 13). S tím, jak se trhy s energií v EU stávají integrovanějšími, nabývá na významu řešení otázek přeshraniční regulace. V současné době agentura ACER vykonává svou činnost prostřednictvím soustavy pracovních skupin pro elektřinu, plyn, integritu trhu a monitorování, které se těmito otázkami zabývají. Ačkoli má tento přístup usnadnit přímé zapojení členských států, v praxi se všechny členské státy neúčastní stejnou měrou a aktivnější státy proto mají na činnost uvedených skupin větší vliv. Některé národní regulační orgány uvedly, že mají omezené zdroje, pokud jde o existenci specialistů schopných interakce v mezinárodním prostředí i rozpočty na služební cesty (viz bod 34). Podrobnosti o účasti zástupců členských států v pracovních skupinách agentury ACER uvádí příloha III.

36

Jednou z povinností agentury ACER je analyzovat trendy na trhu a poskytovat poradenství v oblasti politiky národním regulačním orgánům a orgánům EU. Agentura však nemá pravomoc nařídit národnímu regulačnímu orgánu nebo vládě členského státu, aby jí poskytly příslušné údaje o trhu s energií. Nedostatek údajů tudíž schopnost agentury ACER poskytovat analýzy trhu a poradenství v oblasti dané politiky orgánům EU a národním regulačním orgánům členských států omezuje.

Oddělení provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav bylo formálně provedeno, ne vždy však vedlo k liberalizovaným a konkurenčním trhům

37

Elektřina a plyn jsou zřídkakdy spotřebovávány na místě, kde se produkují nebo kde vstupují do země. Aby se obrovské objemy dostaly ke spotřebitelům, byly vyvinuty přenosové a přepravní soustavy. Organizace, které tyto přenosové a přepravní soustavy řídí, jsou v členských státech EU označovány jako provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav.

38

Postup separování přenosových a přepravních činností od jiných činností v rámci vertikálně integrované energetické společnosti je znám jako oddělování. Oddělování bylo zahájeno s prvním a druhým energetickým balíčkem. Komise potvrdila, že všechny členské státy do svých právních předpisů formálně provedly právní ustanovení třetího energetického balíčku včetně ustanovení týkajících se oddělování (viz bod 31). Obrázek 2 popisuje úlohu a postavení národních regulačních orgánů v obchodování s energií před oddělením a po něm.

39

Ačkoli cílem oddělení a ostatních opatření bylo vytvořit regulační podmínky pro vnitřní trh s energií, výsledkem často nebyl liberalizovaný a konkurenční trh. Důvodem je skutečnost, že mnoho vládních institucí a zavedených energetických společností nadále omezuje přístup třetích subjektů k sítím prostřednictvím předpisů a technických omezení. Například noví poskytovatelé na trzích s plynem a elektřinou potřebují přístup k přenosovým nebo přepravním a skladovacím zařízením. Bez tohoto přístupu je pro nové účastníky trhu vstup na vnitrostátní trhy s elektřinou nebo plynem obtížný. V Polsku například zavedená plynárenská společnost založila v roce 2010 společnost se zvláštním účelem, kterou národní regulační orgán nepovažuje za provozovatele přenosové nebo přepravní soustavy a která vlastní 100 % podzemních plynárenských zásobníků v Polsku. Tato situace znamená riziko, že uvedená dceřiná společnost bude schopna omezit přístup nových dodavatelů plynu na trh v Polsku²⁹.

Obrázek 2

Obchodování s energií a její přenos před oddělením a po něm

Zdroj: prezentace, kterou přednesl James Matthys-Donnadieu dne 26. srpna 2014 v rámci letní školy „Ekonomika trhů s elektřinou“ na univerzitě v Gentu.

40

S rostoucím propojováním sítí členských států prostřednictvím infrastruktury samozřejmě vzniká potřeba větší spolupráce mezi sousedními provozovateli přenosových nebo přepravních soustav, včetně koordinovaného přístupu k rozvoji infrastruktury, zvláště infrastruktury významné pro bezpečnost dodávek. Příkladem dobré spolupráce je švédský provozovatel elektrárenské přenosové soustavy, který je schopen řídit i sítě v Norsku a Dánsku, neboť se tak strany dohodly a jejich sítě jsou technicky propojeny. Tato míra spolupráce však není běžná.

41

Všichni provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav musí získat certifikaci od svých národních regulačních orgánů. Komise má v tomto procesu svou úlohu, neboť vydává stanovisko k návrhům rozhodnutí, které připravují národní regulační orgány. Při vydávání tohoto stanoviska Komise ověřuje, zda má provozovatel přenosové nebo přepravní soustavy dostatečná aktiva a je schopen činit nezávislá investiční rozhodnutí. Stále existují provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav, u nichž Komise ještě certifikaci nedokončila³⁰.

42

Neexistuje jediný provozovatel přenosové nebo přepravní soustavy na úrovni EU. Provozovatelé přenosových a přepravních soustav navzájem spolupracují v rámci sítí ENTSO-E a ENTSO-G. Účast národních provozovatelů na činnostech sítí ENTSO se různí, což představuje riziko, že určitá vyvíjená technická řešení budou vhodnější pro ty strany, které jsou zapojeny nejaktivněji.

Důležité rozdíly ve způsobu, jakým členské státy organizují své trhy s energií, mohou zbrzdit další rozvoj vnitřního trhu s energií

43

Komise vyhodnotila pokrok dosažený na cestě k vnitřnímu trhu s energií a konstatovala, že existuje 28 různých právních rámců pro trhy s energií³¹. EU má proto namísto jednotného vnitřního trhu s energií nesourodý celek místních, národních a regionálních trhů. Úkolem pro další rozvoj vnitřního trhu s energií je nalézt metody, jak by tyto trhy mohly fungovat společně. Jedná se o úkol významný, neboť:

οv EU se stále používá několik různých mechanismů obchodování,

οtrhy s energií jsou ovlivňovány různými intervencemi,

οvývoj a provádění kodexů sítí jsou nadále velmi náročné a

οmíra integrity a transparentnosti trhu se na jednotlivých trzích liší.

V EU stále existuje několik různých mechanismů obchodování

44

Třetí energetický balíček nestanoví konkrétní mechanismy obchodování, které by měly být zavedeny v celé EU. V praxi obchod s plynem a elektřinou probíhá nejrůznějšími způsoby (viz bod 60). Likvidita, transparentnost a otevřenost účasti jsou znaky trhů, které účelně umožňují vznik vnitřního trhu. Během auditu byly zjištěny nejméně čtyři různé mechanismy obchodování, které tyto znaky vykazují různou měrou, jak uvádí tabulka 3.

Vnitrostátní trhy s energií jsou ovlivňovány intervencemi vládních institucí, které mají dosáhnout cílů jiných vnitrostátních či unijních politik

45

Energetická politika je úzce spjata s mnoha ostatními oblastmi politiky na úrovni členských států i EU, jako jsou širší politiky v oblasti ekonomiky, změny klimatu, průmyslu, inovací nebo trhu práce. Opatření k provádění těchto politik mohou mít vliv na fungování trhů s energií, například tím, že ovlivňují volbu určitých zdrojů energie nebo poskytují jednomu zdroji zvláštní podporu. Ačkoli tyto politiky mohou být na úrovni jednoho členského státu plně odůvodněné (například podpora místních zdrojů energie, která tudíž může přispívat k vnímání vnitrostátní bezpečnosti dodávek energie v dotčeném členském státě), mohou přinášet narušení trhů a tvorby cen napříč vnitřním trhem s energií.

Tabulka 3

Zjištěné mechanismy obchodování s energií

Likvidní
Transparentní
Otevřený účasti
Příklad z případových studií auditu

Regionální burzy
Tyto trhy jsou podporovány dlouhodobými mechanismy finančního zajištění, zahrnují více zemí a jejich cílem je vytvořit oblast s neomezenými toky energie. Jsou obvykle velmi likvidní a fungují na základě dobrovolné vůle účastníků trhu.
√
√
√
Společná burza pro obchodování s elektřinou v severském a pobaltském regionu.

Přímý obchod mezi dvěma podniky (B2B)
Jedná se o obchod mezi producentem energie a jeho zákazníkem. Tyto dohody, obvykle dlouhodobé smlouvy, nejsou transparentní, neboť podmínky obchodu nebudou pro ostatní účastníky trhu veřejně přístupné. Proto je obtížné určit referenční cenu plynu a elektřiny ve specifické oblasti trhu.
X
X
√
V době auditu se tímto způsobem obchodovalo se 100 % plynu a elektřiny v Bulharsku.

Ve Španělsku až do roku 2014 neexistoval integrovaný a organizovaný trh s plynem. V roce 2013 se přibližně 66 % plynu obchodovalo na terminálech LNG pomocí dvoustranných smluv. Národní regulační orgán narážel na problémy při získávání objektivních údajů o cenách plynu.

Omezené burzy
Jsou zřizovány z podnětu nebo na příkaz vládních institucí členských států. Povinnost obchodovat prostřednictvím takovéto burzy může naznačovat, že cenové nabídky nevycházejí plně z dynamiky nabídky a poptávky.
√
√
X
V roce 2013 bylo 50 % elektřiny v Polsku prodáno prostřednictvím burzy, zatímco zbývající část připadala na obchodování typu B2B. Polská burza energie vznikla z podnětu skupiny obchodníků, později ji však podpořily vnitrostátní orgány, které požadovaly, aby výrobci elektřiny prodávali na burze nejméně 70 % své produkce.

Trhy s přebytečným množstvím
Existují většinou v plynárenství. Tyto burzy fungují v situaci, kdy většinu trhu reguluje nebo ovládá jeden velký dodavatel. To vede k obchodům, které jsou sice prováděny transparentně, ale neodrážejí cenovou dynamiku na trhu jako celku.
√
X
X
Polská burza plynu nabízí nákup plynu za cenu o 20% nižší, než je regulovaná velkoobchodní cena.

Zdroj: Evropský účetní dvůr.

46

Komise si je vlivu, který tyto intervence mohou mít na fungování trhů s energií, vědoma. Její schopnost takové intervence omezit, a to i v případech, kdy by tak chtěla učinit, je však omezená. Komise své stanovisko vyjádřila v pokynech pro státní podporu v oblasti energetiky³² a ve vysvětlujících poznámkách k energetickým balíčkům. Hlavní body, které Komise prosazuje a které jsou pro tento audit významné, jsou následující:

οregulace velkoobchodních cen by neměla být povolena³³ a

οregulované maloobchodní ceny by měly být stanovovány na úrovni, která by umožnila konkurenční nabídky. Náklady složky elektřiny v regulované ceně by neměly být nižší než průměrná velkoobchodní cena na konkrétním trhu³⁴.

Přijímání kodexů sítí a pokynů: pomalé zejména v případě elektřiny

47

Kodexy sítí jsou technická pravidla, která mají poskytnout základ pro technickou interoperabilitu v elektroenergetických a plynárenských přenosových a přepravních soustavách v EU. Kodexy stanoví společné technické normy, které by měly zajistit volný tok energie přes hranice. Doplňují podrobnosti k legislativnímu rámci trhů s energií s cílem zajistit jednotné provádění energetických balíčků. Budou-li kodexy sítí plně provedeny, mohly by umožnit omezení počtu mechanismů obchodování a poskytnout potřebné podmínky pro zajištění integrace slučitelných trhů. V tomto procesu má mimořádně významnou úlohu agentura ACER, která vypracovává rámcové pokyny a hodnotí kodexy připravené sítěmi ENTSO před jejich předložením Komisi. Komise pak odpovídá za přijetí konečného znění kodexů a za koordinaci postupu projednávání ve výborech, při němž jsou kodexy formálně přijímány.

48

V současné době dochází k obchodování s energií v rámci některých členských států a mezi nimi i bez plně dohodnutých a schválených kodexů sítí. Přesto by dovršení tohoto procesu bylo důležitým krokem ve vývoji řádně fungujícího vnitřního trhu s energií.

49

Jak uvádí tabulka 4, dosažení dohody ohledně kodexů se ukázalo být zdlouhavým a obtížným procesem. K 30. červnu 2015:

οu plynu bylo dosaženo určitého pokroku, neboť byly schváleny čtyři z pěti kodexů a jeden se projednával a

οv odvětví elektrické energie naopak nebyl schválen ani jeden z jedenácti kodexů. I poté, co agentura ACER předložila spis Komisi, se schvalování kodexů sítí postupem projednávání ve výborech potýká s velmi dlouhými zpožděními. Z devíti kodexů předložených Komisi přešlo do postupu projednávání ve výborech pouze pět.

Tabulka 4

Postup přípravy kodexů sítí

Rámcové pokyny vypracované agenturou ACER
Konec vývoje kodexu v sítích ENTSO-G a ENTSO-E
Konečné doporučení agentury ACER
Zahájení postupu projednávání ve výborech
Kodex zveřejněn v Úředním věstníku EU

Plyn
Mechanismy přidělování kapacity
3. čtvrtletí 2011
3. čtvrtletí 2012
4. čtvrtletí 2012
1. čtvrtletí 2013
4. čtvrtletí 2013

Řízení překročení kapacity
–
–
–
1. čtvrtletí 2012
3. čtvrtletí 2012

Systémy vyrovnávání a přepravy plynu
4. čtvrtletí 2011
1. čtvrtletí 2013
1. čtvrtletí 2013
3. čtvrtletí 2013
1. čtvrtletí 2014

Interoperabilita
a pravidla výměny údajů
3. čtvrtletí 2012
4. čtvrtletí 2013
1. čtvrtletí 2014
3. čtvrtletí 2014
2. čtvrtletí 2015

Harmonizované struktury přepravních sazeb
4. čtvrtletí 2013

Elektřina
Přidělování kapacit a řízení překročení kapacity
2. čtvrtletí 2011
3. čtvrtletí 2012
1. čtvrtletí 2013
3. čtvrtletí 2014

Předběžné přidělování kapacity
3. čtvrtletí 2013
2. čtvrtletí 2014
2. čtvrtletí 2015

Připojování výrobců
2. čtvrtletí 2011
2. čtvrtletí 2012
1. čtvrtletí 2013
1. čtvrtletí 2015

Připojení odběratelů
4. čtvrtletí 2012
1. čtvrtletí 2013
2. čtvrtletí 2015

Připojení přenosové soustavy vysokého napětí pro stejnosměrný proud
2. čtvrtletí 2014
3. čtvrtletí 2014
2. čtvrtletí 2015

Provozní bezpečnost
4. čtvrtletí 2011
1. čtvrtletí 2013
4. čtvrtletí 2013

Provozní plánování a harmonogramy
1. čtvrtletí 2013
4. čtvrtletí 2013

Kontrola frekvence odběru a rezervních kapacit
2. čtvrtletí 2013
3. čtvrtletí 2013

Provozní výcvik

Požadavky a provozní postupy v případě stavu nouze
1. čtvrtletí 2015
2. čtvrtletí 2015

Vyrovnávání
3. čtvrtletí 2012
4. čtvrtletí 2013

Poznámka: Postupy řízení překročení kapacity u plynu neprocházejí stejným postupem jako ostatní kodexy sítí. Tyto postupy již byly stanoveny v rámci třetího energetického balíčku v nařízení (ES) č. 715/2009 a následně aktualizovány v roce 2012 postupem projednávání ve výborech.

Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů poskytnutých agenturou ACER.

50

Náš audit určil čtyři příčiny pomalého tempa tohoto procesu:

a)nedostatečně vnímaná potřeba na trzích, které již odpovídajícím způsobem fungují. Zúčastněné subjekty na takových trzích váhají s přechodem na nový soubor technických pravidel a přínosy pro integrovanější evropské trhy nejsou prioritou. Například denní tržní mechanismus ELBAS³⁵ společné severské a pobaltské burzy elektřiny není technicky v souladu s platformami pro denní obchodování ve střední Evropě. Severské a pobaltské členské státy neprojevily ochotu schválit jednotné evropské řešení, které by se lišilo od mechanismu ELBAS. Výsledná debata o tom, který systém by měl být použit v celé Evropě, zdržuje propojování trhů;

b)ve třetím energetickém balíčku chybí jasný časový rámec nebo stanovené lhůty pro přípravu, schvalování nebo provedení kodexů sítí;

c)komplikovaný proces přípravy kodexů mezi sítěmi ENTSO a agenturou ACER. Rozhodnutí o vývoji kodexu sítě jsou přijímána většinovým hlasováním provozovatelů přenosových a přepravních soustav v sítích ENTSO a národních regulačních orgánů v agentuře ACER. To je problematický postup, neboť ačkoli jsou sítě ENTSO evropskými subjekty pověřenými úkoly v rámci rozvoje vnitřního trhu s energií, zastupují i zájmy svých jednotlivých členů. Znamená to potenciální střet zájmů účastníků a mohlo by to vést k riziku, že budou schvalována řešení s nejnižším společným jmenovatelem, která nijak neusnadňují optimální propojování trhů;

d)zvláště v případě elektřiny Komise nezahájila a neiniciovala postup projednávání ve výborech včas.

51

Včasné provádění kodexů sítí je omezené. Za účelem včasného provedení dvou kodexů sítí vytvořili provozovatelé přenosových a přepravních soustav a národní regulační orgány z některých členských států regionální iniciativy; sedm členských států od roku 2012 spolupracuje na včasném provedení kodexu mechanismů přidělování kapacity u plynu³⁶.

Míra integrity a transparentnosti mechanismů obchodování se liší

52

Zásady vnitřního trhu s energií vyžadují, aby se s energií obchodovalo na transparentních trzích založených na daných pravidlech. Jak je popsáno výše, různé mechanismy obchodování jsou různě transparentní (viz bod 44). Za této situace bylo v roce 2011 přijato nařízení EU³⁷ o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií (viz rámeček 4).

Rámeček 4

Nařízení REMIT a agentura ACER

Nařízení REMIT, které provádí agentura ACER, znamená systém monitorování velkoobchodních trhů s energií v Evropě a představuje významnou novou odpovědnost agentury ACER vedle povinností, které byly agentuře přiděleny v rámci třetího energetického balíčku. Agentura ACER má požadovanou novou infrastrukturu IT, nástroje pro monitorování i specializovanou odbornost.

οProváděcí fáze začala přijetím nařízení a byla dokončena v okamžiku, kdy v platnost vstoupila pravidla pro shromažďování údajů. Agentura ACER definovala metodiku, postupy a nástroje IT pro monitorování velkoobchodních trhů s energií včetně sdílení údajů s národními regulačními orgány a ostatními orgány na vnitrostátní i unijní úrovni.

οV operativní fázi agentura ACER shromažďuje a analyzuje údaje na základě čtyřstupňového přístupu: dohled, předběžné šetření anomálií, vyšetřování konkrétních případů a prosazování. Agentura ACER shromažďuje údaje přímo od účastníků trhu a třetích subjektů.

53

Agentura ACER a regulační orgány čtyř z šesti členských států navštívených za účelem auditu uvedly, že na provádění nařízení o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií nejsou plně připraveny. Jeden národní regulační orgán, v Bulharsku, uvedl, že nařízení REMIT není použitelné, neboť v současné době v jeho zemi neexistuje energetická burza.

54

Dobře fungující burzy disponují vnitřními mechanismy transparentnosti, které mají předcházet manipulacím s trhem. Tyto služby by mohly přispět vstupními informacemi pro agenturu ACER a regulační orgány v rámci nařízení REMIT. Méně transparentní mechanismy obchodování, např. obchody B2B a trhy s přebytečným množstvím, zatím nemají žádné funkční mechanismy dohledu. V důsledku toho mohou i po vstupu nařízení o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií v platnost přetrvávat rizika manipulace s trhem a nesprávné výměny informací.

Přestože se ve spojování trhů v Evropě podařilo učinit pokrok, plných cenových účinků vnitřního trhu s energií dosud nebylo dosaženo

55

Třetí energetický balíček uplatňuje k trhům s elektřinou a s plynem obdobný přístup. Stejně tak jsou podobné i modely, které byly pro oba trhy vyvinuty, neboť předpokládají přístup k energii z několika zdrojů a existenci cenové konkurence v každé oblasti trhu (viz bod 12).

56

Pro porovnání hladiny cen energií v různých členských státech by měly být používány spíše velkoobchodní než maloobchodní ceny, neboť maloobchodní ceny zahrnují daně, jiné přirážky a slevy, které se v jednotlivých členských státech liší. Průměrné ceny, které platí domácnosti a průmysloví odběratelé, se od velkoobchodních cen významně liší, viz příloha I.

57

Jedním z ukazatelů dobře fungujícího vnitřního trhu s energií by byly relativně malé rozdíly ve velkoobchodních cenách energie mezi sousedními zeměmi a v rámci regionů. Významné rozdíly ve velkoobchodních cenách by naznačovaly, že nejsou realizovány potenciální ekonomické zisky, které mohou poskytnout otevřené trhy a propojovací kapacity.

58

Velkoobchodní a maloobchodní ceny energií jsou v některých členských státech regulovány, což může mít vliv na rozsah cenových rozdílů mezi členskými státy (viz body 45 a 46).

59

Ke sblížení velkoobchodních cen elektřiny mezi členskými státy dosud nedošlo. Jak uvádí obrázek 3, velkoobchodní ceny elektřiny se v rámci celé EU velmi liší. Nejvyšší velkoobchodní cena je o více než 85 % vyšší než cena nejnižší³⁸. Podstatné rozdíly lze zaznamenat i mezi některými sousedními členskými státy, například mezi Estonskem a Lotyšskem nebo mezi Českou republikou a Polskem.

Obrázek 3

Srovnání průměrné velkoobchodní ceny elektřiny v pásmu základního zatížení v roce 2014 v členských státech s burzami

Poznámka: Informace o cenách nejsou k dispozici pro Bulharsko, Chorvatsko, Kypr, Lucembursko a Maltu.

Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů Evropské komise.

60

Z tržně ekonomického hlediska jsou pro sbližování cen v praxi nezbytné tři podmínky:

a)členské státy musí usilovat o rozvoj liberalizovaných a konkurenčních trhů (viz bod 39);

b)mechanismy obchodování používané v členských státech musí být přeshraničně slučitelné. Používá-li jeden členský stát model B2B a druhý je součástí regionální burzy, není účinné propojení trhů možné (viz bod 44); a

c)je třeba dát k dispozici dostatečnou kapacitu přenosových sítí jak přes hranice, tak v rámci členských států.

61

Většina členských států, které jako mechanismus obchodování používají nějakou formu burzy, se účastní propojování denních trhů³⁹. To však nevedlo k plnému sblížení velkoobchodních cen elektřiny, neboť tyto členské státy nemusí nezbytně využívat tytéž mechanismy obchodování a propojení mezi členskými státy a uvnitř nich jsou omezená. Jak dokládá obrázek 3, cenové rozdíly mezi těmito členskými státy přetrvávají.

62

Propojovací vedení usnadňuje propojování vnitrostátních trhů s energií, které by teoreticky mělo ovlivnit ceny energie tím, že umožní přeshraniční tržní účinky. EU stanovila cíl, podle něhož má kapacita přeshraničních propojovacích elektroenergetických vedení činit nejméně 10 % instalované kapacity výroby elektrické energie v daném členském státě⁴⁰ (viz také bod 75). Dosažení 10% míry propojení energetických soustav však nemuselo nutně vést ke sbližování cen.

63

Míra propojení nutná ke skutečnému sblížení cen se různí podle potřeb trhu a konkrétních okolností v členských státech a okolních regionech. Propojovací kapacita nezbytná pro sblížení cen by mohla být značně vyšší než 10 %, avšak v některých situacích, zejména mezi velkými trhy, by potřebná propojovací kapacita mohla být i nižší. Například podle tabulky 5 je propojovací kapacita Portugalska nižší než 10 %, ale jak dokládá obrázek 3, oproti sousednímu Španělsku neexistuje významný cenový rozdíl. Další příklady vztahu mezi sbližováním cen a tímto cílem v oblasti propojování energetických soustav uvádí rámeček 5.

Rámeček 5

Sbližování cen elektřiny a cíl 10% propojení pro elektrickou energii

Stávající propojovací kapacita v Estonsku a Lotyšsku činí přibližně 60 % estonské výrobní kapacity a 33 % lotyšské kapacity. Míra propojení tedy značně přesahuje cílovou hodnotu 10 %, cenové rozdíly jsou však nadále významné.

Polsko má dostatečné kapacity propojení se sousedními zeměmi. Vyloučíme-li propojení se státy mimo EU (Běloruskem a Ukrajinou), činí propojovací kapacita 15 % dostupné výrobní kapacity. Stávající přeshraniční vedení o celkové kapacitě 5 GW však z větší části není k dispozici pro komerční využití v důsledku omezení, která stanovil polský provozovatel přenosové soustavy za účelem boje proti neplánovaným příchozím tokům energie z Německa.

Tyto neplánované příchozí toky jsou způsobeny velkými výrobními kapacitami větrných elektráren v severním Německu a omezenou přenosovou kapacitou v Německu. Vzhledem k tomu, že elektřinu nelze přenášet v rámci Německa, může proudit do sítí sousedních zemí a vytvářet tzv. „smyčkové toky“. Aby těmto potenciálním tokům bránil, uzavírá polský provozovatel přenosové soustavy téměř veškerou kapacitu propojení s Německem pro obchod s elektrickou energií.

Jediné plně funkční propojení energetických soustav, které má dopad na cenu elektřiny v Polsku, je propojení SwePol se Švédskem (600 MW), které představuje přibližně 1,6 % celkové dostupné vnitrostátní kapacity pro výrobu elektrické energie v Polsku (viz rámeček 7).

64

Některé členské státy se sice zavázaly provádět reformy související s vnitřním trhem s energií, stále však neumožňují, aby byly ceny energií určovány dynamikou nabídky a poptávky. Regulace velkoobchodních cen energií byla používána v jednom z členských států zahrnutých do auditu a různé formy regulace maloobchodních cen byly používány ve čtyřech členských státech z auditního vzorku.

Plné provedení cílového modelu pro plyn může mít na průměrné ceny plynu jen omezený vliv

65

Cílový model pro plyn stanoví nutnost obchodování na základě uzlů (viz bod 12). Dosud má cenovou tvorbu odvozenou od uzlů pouze sedm členských států⁴¹. V jiných členských státech probíhá obchodování s plynem prostřednictvím obchodních modelů B2B s výhradními smlouvami na využití kapacit plynovodů, v nichž se výrobci plynu zavazují dodávat specifická množství plynu za pevně stanovenou cenu. Tato pevně stanovená cena je pak základem velkoobchodní ceny v zemi.

66

Lze najít mechanismy obchodování mezi uzly a mechanismy B2B, které v členském státě fungují souběžně. Například v Itálii existuje plynárenský uzel a jeho dodavatelé plynu se zavázali ke čtyřem samostatným smlouvám B2B. Na straně druhé mají Estonsko i Lotyšsko jediné zdroje plynu se smlouvami B2B, které určují cenu⁴².

67

Uzly jsou závislé na existenci dodávek z více než jednoho zdroje, dodávaných prostřednictvím propojovacích plynovodů nebo z jiných zdrojů, např. LNG. Rozvoj konkurenceschopného obchodování v uzlech v rámci celé EU by vyžadoval významné investice do infrastruktury, které by usnadnily dodávky z alternativních zdrojů. Pokud by se takové vysoké investiční náklady měly postupně vrátit formou navyšování síťových sazeb, může být ekonomická motivace pro rozvoje obchodování v uzlech v celé EU omezená, zejména vzhledem k tomu, že průměrné ceny na základě uzlů jsou jen o 10 % nižší než průměrné ceny při obchodování B2B⁴³.

68

Konkurenceschopné obchodování v uzlech kromě toho vyžaduje dostatečnou dodávku z různých zdrojů plynu. Ačkoli existence více dodavatelů plynu ze stejného vnitrostátního zdroje může vytvořit soutěž v oblasti cenových rozpětí, nemusela by nezbytně zajistit přínosy z hlediska bezpečnosti dodávek, neboť narušení jediného vnitrostátního zdroje by mohlo mít dopad na všechny z něho směřující dodavatelské trasy.

69

To vše je zapotřebí zvážit také v kontextu významné nejistoty týkající se budoucí poptávky po plynu v EU. V letech 2010 až 2013, jak uvádí obrázek 4, se agregovaná poptávka v EU snížila o 14 %, a dokonce i vlastní prognózy Komise naznačují, že poptávka po plynu pravděpodobně nebude růst. Potenciální investoři jsou proto obezřetní, pokud jde o budoucí investiční závazky.

70

Komise nemá vlastní funkční interní oddělení pro přípravu prognóz poptávky po plynu v EU. Namísto toho využívá prognózy poskytované externím dodavatelem (viz bod 83). Obrázek 4 rovněž uvádí, že Komise v daném období soustavně nadhodnocovala odhady poptávky po plynu a musí obnovit důvěryhodnost prognóz, které využívá.

Obrázek 4

Spotřeba plynu v EU-27 v období 2000–2013 spolu s prognózami Komise do roku 2030

Poznámka: Všechny prognózy jsou uváděny pro spotřebu v EU-27 v pětiletých intervalech (2005, 2010, 2015, atd.). Poslední údaje o skutečné spotřebě plynu dostupné z Eurostatu jsou za rok 2013.

Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě dvouletých prognóz Eurostatu a Evropské komise pro energetiku zveřejněných v letech 2003 až 2013.

71

Existují alternativní způsoby zavedení hospodářské soutěže na trhy s plynem, které by zajistily větší bezpečnost dodávek energie, přestože nezahrnují plně funkční, konkurenční a z uzlů vycházející tvorbu cen. Cíle by bylo možné dosáhnout zajištěním alternativního zdroje, který by ovlivnil cenu nabízenou druhým dodavatelem plynu. Terminál pro LNG v Litvě je příkladem toho, jak by bylo možné dosáhnout cenového efektu a současně zajistit, aby byl k dispozici alternativní zdroj v případě narušení, které by ovlivnilo plynovody v pobaltském regionu. Viz příklad v rámečku 6.

Rámeček 6

„Nezávislost“: terminál pro LNG v přístavu Klaipėda v Litvě

Plovoucí terminál s názvem „Nezávislost“ byl v přístavu Klaipėda instalován v listopadu 2014. Jedná se o norskou loď s terminálem, kterou si Litva pronajala na období 10 let s následnou opcí Litvy na odkup lodi. Terminál, který je schopen dodávat 3,8 miliardy m³ plynu ročně, významně zvýšil bezpečnost dodávek plynu do Litvy a hospodářskou soutěž mezi dodavateli plynu v celém regionu.

Podle litevského národního regulačního orgánu po dokončení hlavních prací na terminálu pro LNG v roce 2014 nabídl další dodavatel plynu do Litvy snížení cen plynu o 21 % na přibližně 28,6 EUR za MW/h, a to ještě před plnou provozuschopností terminálu.

© Hoëgh LNG

Fotografie 1 – Příjezd plovoucího terminálu pro LNG „Nezávislost“ do přístavu Klaipėda

Energetická infrastruktura v Evropě obecně dosud není navržena pro plně integrované trhy, a proto v současné době účinně nezajišťuje bezpečnost dodávek energie

72

Vhodná infrastruktura je pro fungování vnitřního trhu s energií nutná právě tak jako struktury trhu a účelné právní předpisy. Tento oddíl zprávy:

a)hodnotí, zda je energetická infrastruktura v EU v současné době vhodná pro rozvoj vnitřního trhu s energií;

b)posuzuje, zda je infrastruktura rozvíjena na základě komplexního posuzování potřeb, a

c)zvažuje spolupráci nutnou k realizaci infrastrukturních projektů.

Infrastruktura uvnitř mnoha členských států a mezi nimi dosud není pro vnitřní trh s energií vhodná

Energetická infrastruktura v rámci jednoho členského státu může ovlivnit trhy s energií v ostatních členských státech

73

Charakteristiky energetické infrastruktury v členských státech mohou v praxi působit překážky toku elektřiny a plynu mezi sousedními a jinými členskými státy. Takové situace byly během auditu pozorovány v následujících formách:

a)Nedostatečná absorpční kapacita. Tento problém může vzniknout v případě, že infrastruktura v členském státě má nedostatečnou kapacitu, která neumožňuje dovoz a vývoz mezi sousedními vnitrostátními trhy. K tomu dochází v případech, kdy jsou vnitrostátní přenosové nebo přepravní soustavy přetížené nebo kdy elektroenergetické sítě nemají dostatečnou frekvenci, případně pokud plynárenským soustavám chybí volná kapacita a/nebo tlak. Viz příklady v rámečku 7.

Rámeček 7

Příklady nedostatečné absorpční kapacity vnitrostátní přenosové a přepravní infrastruktury

Propojovací vedení SwePol mezi Polskem a Švédskem s instalovanou kapacitou 600 MW, uvedené do provozu v roce 2000, není využíváno ve své plné kapacitě, přestože mezi trhy v obou členských státech existují významné rozdíly ve velkoobchodních cenách elektřiny. Podle polského provozovatele přenosové soustavy nemá elektroenergetická přenosová soustava v severním Polsku dostatečnou kapacitu, aby přijala takové množství elektřiny do Polska a rozvedla je ve vnitrostátní síti. Během roku 2014 se kapacita nabízená na trhu pohybovala mezi 273 MW a 424 MW, což je značně méně než maximální kapacita propojovacího vedení.

Estonsko má propojovací plynovody do třetích zemí a Lotyšska a tlak v nich zajišťují kompresní stanice v Lotyšsku. Mezi Estonskem a Finskem se plánuje nový podmořský plynovod. Aby tímto plynovodem proudil plyn, bylo by třeba zvýšit tlak plynu v estonské soustavě, a to buď výstavbou kompresní stanice v Estonsku, nebo modernizací lotyšské kompresní stanice.

b)Nedostatečná kapacita pro tranzit energie. Některé členské státy se staly nebo očekávají, že se stanou, tzv. koridory pro tranzit energie. Nacházejí se mezi členskými státy, které jsou energeticky bohaté a mohly by vyvážet plyn nebo elektřinu za konkurenceschopné ceny, a členskými státy, které by z tohoto toku měly prospěch. Tranzit energie přes členský stát vyžaduje kapacitu, jež není plně využita pro domácí poptávku. Některé tranzitní země takovou kapacitu nemají, což může vést k překračování kapacity, jak uvádí příklady v rámečku 8. Opačný problém může nastat, jsou-li plynovody na základě dlouhodobých smluv vyhrazeny pro tranzit a nejsou k dispozici pro domácí využití (viz bod 111).

Rámeček 8

Problémy týkající se tranzitu energie

Švédsko je tranzitní zemí pro toky norské elektřiny do Finska, Dánska, Německa a Polska. Investovalo do propojení energetických soustav, která tento tok umožňují. Vnitřní překročení kapacity ve Švédsku však neumožňuje stabilní vývoz do Dánska. V roce 2011 po žádosti Dánska předložené Evropské komisi proto Švédsko přeorganizovalo svůj trh s elektřinou do čtyř obchodních zón. Tento krok pomohl určit oblasti, v nichž docházelo k překročení kapacity, což posléze vedlo k posílení sítě.

Francie by měla působit jako tranzitní země pro tok plynu mezi Iberským poloostrovem a zbytkem Evropy. V současné době to však není možné z důvodu stávajících podmínek na trhu, překračování kapacity sítě v jižní Francii a problémů souvisejících s toky plynu mezi severem a jihem Francie.

V odvětví elektrické energie také kromě omezené dostupnosti fyzických propojovacích vedení mezi Španělskem a Francií představuje další důležitou překážku integrace Španělska a Portugalska do vnitřního trhu s energií nutnost posílit interní elektrorozvodné sítě ve Španělsku i Francii, neboť jinak nebude přenos elektřiny mezi Iberským poloostrovem a střední Evropou možný.

Přetrvávají mezery v přeshraniční infrastruktuře mezi členskými státy

74

Se zvyšováním poptávky po obchodování s energií mezi členskými státy se zviditelňují problémy týkající se kapacity přeshraničních propojovacích vedení. Neexistuje jednotná komplexní analýza stavu mezer v přeshraniční infrastruktuře v EU (viz bod 82). Neexistuje ani strategické posouzení potřeb v této oblasti, přesto však jsou na úrovni EU stanoveny cílové hodnoty propojení elektroenergetických a plynárenských sítí.

75

Cíl ve výši 10 % propojení elektrických sítí⁴⁴ stanovila Evropská rada v roce 2002⁴⁵. Stále však existují členské státy, které mají jen malé nebo vůbec žádné propojení elektrických sítí se svými sousedy, a k červnu 2015 celkem 12 členských států nedosáhlo 10% cílové hodnoty propojení, což dokládá tabulka 5. Jak je zdůrazněno v bodě 62, splnění 10% cíle propojení nemusí nutně znamenat, že bude na trzích s elektřinou v sousedních členských státech dosaženo sblížení cen.

Tabulka 5

Koeficienty propojení elektrických sítí členských států EU v roce 2014

Koeficient propojení elektrických sítí vyšší než 10 % |  | Koeficient propojení elektrických sítí nižší než 10 %
Členský stát | % |  | Členský stát | %
Lucembursko | 245 |  | Irsko | 9
Chorvatsko | 69 |  | Itálie | 7
Slovinsko | 65 |  | Portugalsko | 7
Slovensko | 61 |  | Rumunsko | 7
Dánsko | 44 |  | Spojené království | 6
Finsko | 30 |  | Estonsko | 4
Maďarsko | 29 |  | Lotyšsko | 4
Rakousko | 29 |  | Litva | 4
Švédsko | 26 |  | Španělsko | 3
Nizozemsko | 17 |  | Polsko | 2
Belgie | 17 |  | Kypr | 0
Česká republika | 17 |  | Malta | 0
Bulharsko | 11 |  |  |
Řecko | 11 |  |  |
Německo | 10 |  |  |
Francie | 10 |  |  |

Poznámka: tři pobaltské státy jsou považovány za region, ačkoli jednotlivě 10% cílovou hodnotu splňují.

Zdroj: Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě o dosažení cíle 10% propojení elektrických sítí.

76

Některé členské státy, například Kypr, jsou skutečnými energetickými ostrovy, kde je vývoj propojení velmi komplikovaný. Jiné členské státy mají nízký koeficient propojení, neboť omezují rozvoj či využívání propojovacích vedení, viz rámeček 5.

77

Pravidlo N-1 pro plyn⁴⁶, které v roce 2010 zavedlo nařízení o bezpečnosti dodávek zemního plynu, má zajistit, aby na každém trhu existovali alternativní dodavatelé plynu. Toto pravidlo mělo být splněno do prosince 2014. Určení toho, zda členský stát uvedené pravidlo splnil či nesplnil, se opíralo o výpočet porovnávající význam největšího plynárenského vstupního bodu s významem součtu všech ostatních vstupních bodů do daného členského státu. Pravidlo N-1 lze splnit na regionální úrovni, jestliže příslušné členské státy stanoví společné posouzení rizik, společný plán preventivních opatření a společný plán pro stav nouze. Podle Komise na základě údajů, které jí poskytly členské státy, do prosince 2014 nesplnilo pravidlo N-1 šest z 26 členských států EU s plynárenskými vstupními body⁴⁷.

78

Aby bylo pravidlo N-1 splněno, byla na některých stávajících plynovodech instalována zařízení pro zpětný tok. Z šesti členských států zařazených do auditu čtyři⁴⁸ vybavily jeden nebo více propojovacích plynovodů zařízením pro zpětný tok, aby mohl plyn proudit oběma směry. Tato zařízení pro zpětný tok však nemají téměř žádný dopad na fungování trhů s plynem, neboť jsou určena především pro využití během narušení dodávek.

79

Podobně jako 10% cíl pro elektřinu má také pravidlo N-1 omezené využití pro analýzu potřeb plynárenské infrastruktury, protože v případech, kdy alternativní vstupní bod poskytuje plyn z téhož vnitrostátního zdroje jako největší vstupní bod, nezvyšuje nezbytně hospodářskou soutěž a má jen malý vliv na bezpečnost dodávek energie. Například Finsko a Lotyšsko, ačkoli mají po více než jednom vstupním bodu, zůstávají ve skutečnosti nadále závislé na jediném dodavateli plynu, neboť veškerý plyn vstupující uvedenými body pochází z jediného vnitrostátního zdroje.

80

Výstavba plynárenské infrastruktury je často spojena s významnými investicemi, a proto vždy neexistují přesvědčivé ekonomické důvody pro výstavbu plynovodních propojení s více dodavateli (viz také body 67 a 69). V této situaci některé členské státy zvažují komparativní výhody alternativních přístupů k rozvoji svých trhů s plynem, jako je instalace terminálů pro LNG. Projekty terminálů pro LNG plánují nebo dokončují mimo jiné Litva (viz rámeček 6), Polsko, Estonsko, Finsko, Švédsko a Chorvatsko.

81

Některé členské státy nicméně nadále uvažují o náročném rozvoji svých plynárenských soustav, včetně výstavby nové plynárenské infrastruktury za účelem zřízení plynárenských uzlů. Například i přes pokles domácí spotřeby plynu⁴⁹ se na výstavbu plynárenských uzlů připravují Bulharsko a Polsko.

Neexistuje žádné celkové posouzení potřeb na úrovni EU, které by posloužilo jako základ pro stanovení priorit investic do energetické infrastruktury v EU

Neprovádí se ucelené posouzení potřeb infrastruktury na úrovni EU

82

Komplexní posouzení potřeb infrastruktury na úrovni EU je nezbytné jako zdroj informací pro rozhodování o rozvoji vnitřního trhu s energií a bezpečnosti energetických dodávek a o jiných závazcích v oblasti politik EU, u nichž má odvětví energetiky důležitou úlohu, zvláště těch, které se týkají opatření v oblasti klimatu. Kromě toho je při významných potřebách investic do energetické infrastruktury v celé EU takové posouzení rovněž zásadním nástrojem pro přípravu rozhodnutí o zacílení omezených finančních prostředků EU a jiných dostupných prostředků. Komise dosud nevytvořila komplexní plán, který by umožnil zapracovat vstupy pro politiku na úrovni EU do dlouhodobého plánu rozvoje přenosové a přepravní infrastruktury.

83

Nepostradatelným vstupem pro takové komplexní posouzení by byl propracovaný model rozvoje trhu schopný popsat prognózy potřeb v oblasti infrastruktury při různých scénářích politik a trhu, včetně velké škály scénářů poptávky (viz bod 70). V současnosti Komise nemá interní nástroj pro modelování, ani nemá k takovému nástroji přístup v rámci agentury ACER. Komise dosud využívala modelování trhu poskytované externím dodavatelem, zatímco agentura ACER se spoléhá na modelování sítí ENTSO-E a ENTSO-G.

84

Pokud takové posouzení potřeb nebude k dispozici jako podklad pro cílení finančních prostředků EU, mohlo by to vést k tomu, že v celé EU budou financovány projekty, které nejsou nezbytné pro splnění předpokládané poptávky po energii nebo mají pro zajištění přínosů bezpečnosti dodávek energie jen omezený potenciál. Například ačkoli je kapacita terminálu pro LNG v přístavu Klaipėda (viz rámeček 6) dostatečná k pokrytí klesající poptávky po plynu ve třech pobaltských zemích⁵⁰, zahrnuje plán BEMIP⁵¹ (viz rámeček 9) další regionální terminál pro LNG v oblasti východního pobřeží Baltského moře, který má být vybudován ve Finsku nebo Estonsku a je zahrnut do projektů společného zájmu (viz rámeček 12).

Nástroje plánování používané k získání podkladů pro investiční plány mají svá omezení

85

Vzhledem k tomu, že neexistuje komplexní posouzení, vycházela Komise z řady specifičtějších nástrojů plánování infrastruktury, včetně:

οseznamů projektů společného zájmu (viz analýza v bodě 103),

οdesetiletých plánů rozvoje sítě.

86

Ačkoli tyto nástroje nabízejí přehled o investicích, které plánují národní provozovatelé přenosových a přepravních soustav v oblasti elektřiny a plynu, desetileté plány rozvoje sítě neposkytují úplný obraz investic z hlediska potřeb politiky a rozvoje trhu na úrovni EU, neboť:

οse neopírají o celkové posouzení EU zohledňující celou škálu cílů politiky EU,

οnepřihlížejí k budoucím investicím do infrastruktury, které plánují soukromé subjekty, ani k budoucí výrobě energie,

οnárodní regulační orgány nehrají významnou úlohu v hodnocení návrhů týkajících se desetiletých plánů rozvoje sítě,

οnejsou vždy v souladu s národními plány investic v oblasti energetické infrastruktury. Agentura ACER určila 51 vnitrostátních projektů v desetiletém plánu rozvoje sítě ENTSO-E na rok 2012, které nebyly zahrnuty do národních plánů rozvoje⁵².

87

Komise uznává, že oznámení členských států Komisi o stávající a plánované kapacitě pro přenos elektřiny často nejsou v souladu s desetiletými plány rozvoje sítě. Komise tudíž není schopna vyvodit konečné závěry a provést odpovídající posouzení budoucích rozdílů mezi energetickou infrastrukturou a jejím potenciálem k uspokojení poptávky⁵³. Agentura ACER, která monitoruje provádění plánů, rovněž vyjádřila obavy týkající se celé řady praktických záležitostí souvisejících s desetiletými plány rozvoje sítě⁵⁴.

Rozvoj přeshraniční infrastruktury vyžaduje spolupráci sousedních členských států

88

Fungující regionální spolupráce a vzájemné vnímání rozvojových potřeb jsou nezbytným předpokladem realizace jakéhokoli projektu přeshraniční infrastruktury. V praxi však mohou iniciativy týkající se přeshraničních projektů narážet na řadu problémů včetně nedostatečně pociťované potřeby projektů na jedné či obou stranách, problémů při získávání všech stavebních povolení nebo spravedlivého financování projektů energetické infrastruktury a alokace často vysokých nákladů mezi zúčastněné strany. Existují však i příklady účelné spolupráce v EU, které položily základ pro rozvoj společné infrastruktury a trhu.

Vzniká regionální spolupráce v odvětví energetiky

89

V oblasti energetiky je regionální spolupráce zahrnující dva či více členských států výsledkem politických nebo technických iniciativ.

90

Mezi politickými iniciativami je významným aktuálním příkladem Plán propojení pobaltského trhu s energií (BEMIP), viz rámeček 9. Další regionální iniciativa vzniká v podobě jihovýchodního a středoevropského energetického fóra. Rovněž existují společné politické závazky jako madridská deklarace⁵⁵, iniciativy regionální spolupráce, například CORESO⁵⁶, a skupiny pro bezpečnost dodávek energie, jako je Koordinační skupina pro otázky plynu v Pobaltí a Finsku. Tato seskupení, často iniciovaná za účasti Komise, jsou obvykle formálně upravena prostřednictvím dohod na vysoké politické úrovni mezi členskými státy. Někdy zahrnují i konkrétní dohody o projektech, například nedávno otevřené propojení elektrických sítí Španělsko–Francie (viz rámeček 10 a bod 93).

91

Iniciativy technické spolupráce jsou většinou iniciativy zahajované v rámci organizace CEER⁵⁷ a agentury ACER, například skupiny, které promýšlejí další vývoj kodexů sítí (viz také příloha III). Tato seskupení mohou vést i ke vzniku nových forem regionální spolupráce, jako jsou regionální iniciativy pro koordinaci bezpečnosti⁵⁸.

Rámeček 9

Co znamená Plán propojení pobaltského trhu s energií (BEMIP)?

Plán propojení pobaltského trhu s energií (BEMIP) podepsali nejvyšší představitelé Litvy, Polska, Lotyšska, Dánska, Estonska, Švédska, Finska a Německa a předseda Evropské komise dne 17. června 2009.

Cílem plánu BEMIP je integrovat Estonsko, Lotyšsko a Litvu do evropských trhů s energií, ukončit jejich status energetických ostrovů a liberalizovat jejich trhy s energií, aby byly tyto země připraveny připojit se ke společné burze elektrické energie. Plán zahrnuje i řadu projektů infrastruktury od parků větrných elektráren v dánském Severním moři po rozvoj plynárenské sítě v Estonsku. Propojení elektrických sítí EstLink2 mezi Estonskem a Finskem, které bylo součástí plánu BEMIP, bylo vybudováno s finanční podporou EU a již ovlivnilo trh s elektrickou energií v Estonsku (viz rámeček 13).

Plán BEMIP se stále provádí. Například v Litvě jsou stále regulovány maloobchodní ceny plynu a elektřiny a dosud nebyly uskutečněny některé projekty v oblasti infrastruktury, jako je regionální pobaltský terminál pro LNG, který by měl být vybudován ve Finsku nebo Estonsku.

92

Komise prosazuje spolupráci mezi členskými státy v oblasti infrastruktury a snaží se šířit postupy, které považuje za osvědčené v rámci plánu BEMIP, do ostatních regionů, například ve střední a jihovýchodní Evropě a na Iberském poloostrově. V posledním uvedeném případě byla nedávno deklarována a na nejvyšší politické úrovni dohodnuta spolupráce v odvětví energetiky mezi Francií, Portugalskem a Španělskem.

93

V období 2007–2013 Komise rovněž jmenovala čtyři koordinátory s cílem usnadnit dohody mezi členskými státy ve věci výstavby konkrétních prvků přeshraniční infrastruktury⁵⁹. Práce koordinátora pro posílení energetického propojení mezi Francií a Španělskem zahrnovala jednání s politiky a zúčastněnými subjekty na celostátní i místní úrovni a identifikaci potřeby technických řešení. To přispělo k vymezení projektu elektroenergetického propojovacího vedení, které bylo následně vybudováno s podporou z fondů EU⁶⁰ (viz rámeček 10).

Přeshraniční alokace nákladů je složitá

94

Přeshraniční energetické projekty zahrnují výstavbu infrastruktury v nejméně dvou členských státech. Alokace nákladů výstavby takových projektů je složitý proces, v němž se zúčastněné členské státy snaží zajistit, aby byly jimi vynaložené náklady úměrné budoucím očekávaným přínosům. Problémy vznikají zejména u projektů, do nichž jsou zapojeny více než dva členské státy a/nebo kde není zjevné, jak a komu by měly plynout budoucí přínosy.

Rámeček 10

Projekt propojení elektrických sítí Španělsko–Francie

Projekt propojení elektrických sítí Španělsko–Francie zahrnoval výstavbu propojovacího vedení vysokého napětí 2000 MW pro stejnosměrný proud mezi oběma zeměmi. Propojovací vedení v délce 64,5 km zahrnuje 33,5 km ve Francii a 31 km ve Španělsku a překonává Pyreneje tunelem o délce 8,5 km.

Potřeba tohoto propojení energetických soustav byla zjištěna v roce 1978 a technické studie byly provedeny v letech 1998 až 2006. Za pomoci evropského koordinátora v letech 2007 a 2008 bylo rozhodnutí o návrhu projektu přijato v červnu 2008, kdy francouzská a španělská vláda podepsaly dohodu. Náklady projektu byly rovným dílem rozděleny mezi Francii a Španělsko a EU poskytla na náklady příspěvek. Výstavba začala v září roku 2011 a technická realizace byla dokončena v prosinci 2014. Propojovací vedení mělo být uvedeno do provozu v červnu 2015, do 30. června 2015 k tomu však nedošlo.

Celkové náklady projektu činily 721 milionů EUR, z toho 225 milionů EUR poskytl program EEPR. Podzemní trasa propojovacího vedení přes Pyreneje desetkrát zvýšila náklady oproti odhadovaným nákladům nadzemního kabelu. Toto řešení však bylo považováno za vhodné zejména z hlediska ochrany životního prostředí a bylo vymezeno jako výjimečné řešení výjimečného souboru problémů v dané lokalitě. Vedení zdvojnásobilo španělský koeficient propojení elektrických sítí z 3 % na 6 % a zvýšilo francouzský koeficient z 10 % na 11 %.

© RTE, Philippe Grollier

Fotografie 2 – Instalace úseku propojovacího vedení vysokého napětí pro stejnosměrný proud v tunelu pod Pyrenejemi

95

Přeshraniční alokace nákladů je relevantní v rámci alokací finančních prostředků EU z nástroje pro propojení Evropy. Nařízení o transevropských energetických sítích vyžaduje, aby rozhodnutí o přeshraničních alokacích nákladů přijímaly národní regulační orgány dotčených členských států. Chtějí-li předkladatelé projektů z členských států požádat o financování z nástroje pro propojení Evropy, ale národní regulační orgány nejsou do šesti měsíců schopny dospět k dohodě, mohou záležitost postoupit agentuře ACER, aby získaly rozhodnutí o vypořádání věci (viz příklad, který uvádí rámeček 11). Tento postup má následující nevýhody:

a)snažit se o dohodu národních regulačních orgánů a následně o získání rozhodnutí od agentury ACER je časově náročné, postup může trvat až jeden rok;

b)některé strany se k používané metodice stavějí kriticky.

Získat povolení může být problematické a může to vést k prodlením

96

Přeshraniční projekty se často setkávají s lokálním odporem, neboť je lze vnímat jako projekty, které způsobí narušení místních činností, a přitom jsou jejich místní přínosy jen malé nebo vůbec žádné. V takové situaci je získávání místních stavebních povolení často dlouhý a složitý proces, na což během auditu provozovatelé přenosových a přepravních soustav a regulační orgány upozorňovali jako na důležitý důvod prodlení při provádění projektů v oblasti infrastruktury. Komise uvádí, že výsledná zpoždění brání tomu, aby přibližně 50 % komerčně životaschopných projektů bylo realizováno do roku 2020⁶¹.

Rámeček 11

Alokace nákladů v přeshraničním projektu propojovacího vedení LitPol

Projekt LitPol zahrnuje výstavbu propojovacího elektroenergetického vedení mezi Polskem a Litvou, které má zmírnit izolaci tří pobaltských států od trhu s energií v Evropské unii. Ve věci stavebních prací v rámci projektu na území Litvy litevský národní regulační orgán tvrdil, že Švédsko by mělo přispět 47 miliony EUR z důvodu přínosů, které podle uvedeného národního regulačního orgánu Švédsku v důsledku projektu poplynou. Švédský národní regulační orgán ani provozovatel přenosové soustavy s nárokem litevského národního regulačního orgánu na příspěvek nesouhlasili a své důvody předložili agentuře ACER, která byla požádána, aby ve věci rozhodla. Agentura ACER souhlasila se Švédskem a rozhodla, že pro účely financování z nástroje pro propojení Evropy je Litva jedinou zemí, která má z projektu prospěch, a Švédsko by nemělo na projekt přispívat. Toto rozhodnutí následně litevskému provozovateli přenosové soustavy umožnilo požádat o financování z nástroje pro propojení Evropy (viz tabulka 6). Rozhodovací proces trval téměř jeden rok.

97

Nařízení o transevropských energetických sítích z roku 2013 se tyto problémy pokusilo řešit tím, že:

a)zavedlo celkový limit pro postupy udělování povolení v délce 3,5 roku;

b)vyžadovalo, aby členské státy racionalizovaly své postupy posuzování vlivů na životní prostředí;

c)vyžadovalo, aby členské státy do listopadu 2013 konsolidovaly pravomoci k udělování povolení nebo koordinaci do jediného orgánu, jednotného kontaktního místa. K červnu 2015 všechny členské státy zřídily jednotná kontaktní místa a kromě jednoho také zveřejnily příručky k vydávání povolení⁶². Jednotná kontaktní místa jsou však stále novou iniciativou a je příliš brzy hodnotit, zda jsou účinná.

98

Evropský koordinátor, který pracoval na propojovacím vedení Francie–Španělsko (viz rámeček 10), zjistil, že odpor místních společenství proti projektům v oblasti infrastruktury se nejlépe řeší prostřednictvím přímé komunikace na místě, která poukáže na přínosy, jež budou další propojení znamenat zejména pro spotřebitele. Obecně by zvyšování povědomí spotřebitelů o způsobu fungování trhů s energií mohlo vést i k inteligentnímu spotřebitelskému chování a k větší přijatelnosti obdobných projektů propojení.

Finanční podpora z rozpočtu EU v oblasti energetické infrastruktury přispívá k vnitřnímu trhu s energií a bezpečnosti dodávek energie jen v omezené míře

99

V období 2007–2013 EU přidělila 3,7 miliardy EUR na investice v oblasti energetické infrastruktury prostřednictvím několika nástrojů a pro období 2014–2020 se předpokládá dalších 7,35 miliardy EUR⁶³. Ačkoli se jedná o vysokou částku finančních prostředků, pokrývá jen přibližně 5 % odhadovaných potřeb investic do infrastruktury zjištěných v desetiletých plánech rozvoje sítě pro elektřinu a plyn. Dostupné finanční prostředky EU je tudíž nutné využívat strategicky, na nejdůležitější projekty a na základě strategického posouzení potřeb (viz bod 83).

EU má několik nástrojů financování na podporu projektů v oblasti energetické infrastruktury, ale vnitřní trh s energií není primárním cílem žádného z nich

Nedostatečné stanovení prioritních projektů snížilo účelnost financování energetické infrastruktury z EU

100

Zdroje EU na financování energetické infrastruktury jsou omezené, je tudíž důležité mít určité prostředky ke stanovení priority projektů. Ačkoli neexistuje posouzení potřeb na úrovni EU, Komise využila několik seznamů konkrétních projektů jako metodu ke stanovení přednostních investic z rozpočtu EU a k určení projektů způsobilých k financování:

οseznam projektů společného zájmu podle nařízení o TEN-E,

οseznam kriticky důležitých projektů společného zájmu uvedených ve strategii energetické bezpečnosti z roku 2014,

οseznam projektů použitelných pro účely podpory z Evropského energetického programu pro hospodářské oživení (EEPR),

οseznam projektů použitelných pro účely podpory z Evropského fondu pro strategické investice.

101

Seznam projektů společného zájmu podle nařízení o TEN-E byl připravován ve dvou fázích:

a)původní seznam projektů společného zájmu byl vypracován v roce 2006. Obsahoval 550 projektů evropského zájmu ve všech tehdejších členských státech, neuváděl však žádné pokyny k tomu, jak by měla být stanovena priorita projektů pro účely financování z EU (viz rámeček 12);

Rámeček 12

Jak může projekt energetické infrastruktury získat status projektu společného zájmu?

Pojem projekt společného zájmu existuje od počátku programu transevropských sítí. Projekty společného zájmu by měly být schopny využívat rychlejších a účinnějších postupů vydávání povolení a zlepšeného regulačního režimu.

Podle stávajícího nařízení o transevropských sítích jsou projekty společného zájmu určovány v „prioritních koridorech“. Postup výběru projektů, které mají být zařazeny na seznam projektů společného zájmu, vychází z desetiletých plánů rozvoje sítí, které připravují sítě ENTSO-G a ENTSO-E. Aby byl projekt na seznam zařazen, musí představovat významné přínosy nejméně pro dva členské státy, přispívat k integraci trhu a prosazovat hospodářskou soutěž, posilovat bezpečnost dodávek a snižovat emise CO₂.

b)nařízení o TEN-E z roku 2013⁶⁴ stanovilo rámec pro určování přednosti investic do energetické infrastruktury tím, že určilo 12 prioritních koridorů⁶⁵. Nařízení také stanovilo pokyny k identifikaci a provádění projektů společného zájmu. Seznam projektů společného zájmu podle uvedeného nařízení obsahoval 248 projektů, z nichž 132 se týkalo elektroenergetické infrastruktury a 107 plynárenské infrastruktury⁶⁶. Seznam projektů společného zájmu podle uvedeného nařízení obsahuje méně projektů než seznam projektů společného zájmu z roku 2006. Podle čl. 4 odst. 4 nařízení o TEN-E však Komise nemá pravomoc řadit projekty podle přednosti v rámci každého prioritního koridoru;

c)seznam projektů společného zájmu se aktualizuje každé dva roky a příští aktualizace má být provedena v listopadu 2015.

102

V roce 2014 byl sestaven následný seznam 33 projektů v rámci evropské strategie energetické bezpečnosti⁶⁷, který tyto projekty označoval jako „kriticky důležité projekty společného zájmu“. Zahrnoval 27 plynárenských a pouze šest elektroenergetických projektů s odhadovanými náklady ve výši přibližně 17 miliard EUR. Komise tyto projekty považovala za nezbytné pro zlepšení bezpečnosti dodávek a lepší propojení energetických trhů z krátkodobého i střednědobého hlediska.

103

Všechny tyto seznamy byly vypracovány bez jasného podkladového analytického posouzení toho, které projekty by měly být upřednostněny, aby EU umožnily dosáhnout cílů v oblasti energetické politiky (viz bod 82). Používání takových seznamů jako základu při rozhodování o financování EU s sebou nese celou řadu rizik, a pokud Komise hodlá tyto seznamy nadále používat jako prostředek k definování investičních priorit, měla by mít tato rizika na paměti:

a)seznam může obsahovat tolik projektů, že bude závažně narušena koncepce seznamu uvádějícího prioritní projekty, neboť se pak nebude zaměřovat pouze na malý počet projektů, které řeší nejnaléhavější potřeby EU. Prvotní seznam projektů společného zájmu pro TEN-E zahrnoval 550 projektů a po racionalizaci v roce 2006 bylo na seznamu stále 248 projektů;

b)seznamy jsou sestavovány na návrh členských států, nejedná se tedy o seznamy projektů, které by prokazatelně řešily potřeby na úrovni EU. Seznam tudíž může v praxi být pouhým spojením projektů, které by předkladatelé projektů z členských států chtěli financovat z vlastních domácích důvodů; a

c)některé projekty uvedené na seznamech mohou již probíhat nebo již mohly být dokončeny za využití jiných vnitrostátních nebo soukromých zdrojů⁶⁸.

Evropský energetický program pro hospodářské oživení, Nástroj pro propojení Evropy a evropské strukturální a investiční fondy nejsou primárně určeny k posilování vnitřního trhu s energií

104

Prvotním cílem programu EEPR pro energetiku bylo financovat projekty vyspělé energetické infrastruktury, které by mohly v krátké době zajistit hospodářský růst. Primárním cílem programu tedy nebyl rozvoj vnitřního trhu s energií ani zajištění bezpečnosti dodávek energie. Všem členským státům bylo přiděleno určité financování na projekty energetické infrastruktury. Program do značné míry svého prvotního cíle zajistit hospodářský růst v krátkém čase nedosáhl, neboť:

a)některé z projektů, na které byly přiděleny finanční prostředky, nebyly dostatečně vyspělé. Byly ukončeny projekty v hodnotě 422 milionů EUR neboli 18,6 % celkových grantů v rámci programu EEPR. Jednalo se například o projekty plynovodu Nabucco, propojovacího plynovodu ITGI-Poseidon, plynovodů GALSI a rumunských zařízení pro zpětný tok plynu;

b)došlo ke značným zpožděním při provádění projektů, a v důsledku toho byly k 28. únoru 2015 v rámci programu EEPR provedeny platby pouze v hodnotě 1,1 miliardy EUR. To představuje 48 % původně přidělených částek

105

Cílem Nástroje pro propojení Evropy (CEF) v oblasti energetiky je poskytovat podporu provádění projektů společného zájmu. K financování z Nástroje pro propojení Evropy jsou způsobilé jen projekty společného zájmu, které nejsou komerčně životaschopné ve stávajícím regulačním rámci, doplněné přeshraničními alokacemi nákladů. Nástroj zajišťuje granty a jiné nástroje pro financování stavebních prací a nutných technických studií prostřednictvím výzev k předkládání návrhů.

106

Některé aspekty koncepce Nástroje pro propojení Evropy omezují jeho potenciál podporovat rozvoj vnitřního trhu s energií:

a)Komise může financovat pouze projekty, které jsou podány v rámci výzev k předkládání návrhů. To znamená, že Komise má jen omezené možnosti zaměřit se na konkrétní projekty společného zájmu;

b)vzhledem k tomu, že důležitým kritériem pro udělení grantu je propracovanost, budou s větší pravděpodobností financována propracovanější opatření. Takové projekty však nemusí mít nezbytně největší dopad na rozvoj vnitřního trhu s energií;

c)vzhledem k tomu, že stav provádění vnitřního trhu s energií v členských státech není jedním z kritérií pro výběr projektů, má Komise jen omezenou možnost využít nástroj pro propojení Evropy k podnícení reforem souvisejících s vnitřním trhem s energií.

107

V letech 2007 až 2013 bylo na financování elektroenergetické a plynárenské infrastruktury z evropských strukturálních a investičních fondů (ESIF) přiděleno přibližně 1,3 miliardy EUR. V letech 2014 až 2020 by toto číslo mělo vzrůst přibližně na 2 miliardy EUR. V letech 2007 až 2013 získalo financování 11 členských států, přičemž největším příjemcem bylo Polsko s 63 % všech přídělů z fondů ESIF na energetickou infrastrukturu.

108

Většina těchto přídělů byla využita na propojení na regionální úrovni a na modernizaci stávající energetické infrastruktury v rámci členského státu. Některé přidělené prostředky byly využity i na výstavbu přeshraničních propojení energetických soustav, terminálů pro LNG a podzemních zásobníků plynu. V letech 2014 až 2020 plánuje využít příděly z fondů ESIF na investice do energetické infrastruktury šest členských států – Bulharsko, Česká republika, Řecko, Litva, Polsko a Rumunsko.

109

Výběr projektů v rámci evropských strukturálních a investičních fondů je na členských státech. Komise schvaluje jen velké projekty⁶⁹. Při sjednávání dohod o partnerství a operačních programů členských států na období financování 2014 až 2020 měla Komise možnost snažit se zařadit ukazatele výkonnosti týkající se rozvoje vnitřního trhu s energií, ale nestalo se tak. Investice do energetické infrastruktury nejsou prioritou fondů ESIF. Představují přibližně 0,5 % celkového přídělů z EFRR, Fondu soudržnosti a ESF v období 2007 až 2013 i v období 2014 až 2020.

Řada energetických infrastruktur spolufinancovaných z EU ještě musí prokázat dopad na vnitřní trh s energií

110

V rámci auditu bylo přezkoumáno 15 projektů týkajících se energetické infrastruktury, které využily spolufinancování z EU, 10 se týkalo plynu a pět elektrické energie (viz tabulka 6). Byl analyzován potenciální dopad projektů na fungování vnitřního trhu s energií.

111

Z těchto projektů k červenci 2015:

a)jeden projekt měl významný dopad na vnitřní trh s energií – propojovací vedení EstLink 2 mezi Finskem a Estonskem, které bylo dokončeno a je plně v provozu (viz rámeček 13);

b)jeden významný projekt byl dokončen a v nedávné době dosáhl stavu připravenosti k využití, jmenovitě propojovací vedení Francie–Španělsko (viz rovněž rámeček 10).

Rámeček 13

Projekt EstLink 2 změnil trh s elektřinou v regionu

EstLink 2 získal z Evropského energetického programu pro hospodářské oživení 100 milionů EUR. Cílem projektu byla výstavba druhého propojovacího vedení mezi Finskem a Estonskem s přenosovou kapacitou 650 MW. Tento projekt se ukázal jako úspěšný, neboť překonal technické a jiné problémy a byl dokončen a uveden do provozu. Má kladný dopad na trh s elektřinou, zejména v Estonsku, kde se ceny elektřiny staly méně volatilními a přiblížily se cenám ve Finsku.

© Elering

Tabulka 6

Seznam projektů přezkoumávaných pro účely auditu

Projekt
Stav
(k červnu 2015)
Členské státy
Náklady projektu
(v mil. EUR)
Spolufinancování EU
(v mil. EUR)
Nástroj financování EU

Plyn
Propojovací vedení Bulharsko–Řecko
Očekává se v r. 2018
Bulharsko, Řecko
220
45
EEPR

Propojovací vedení Bulharsko–Rumunsko
Očekává se v r. 2015
Bulharsko, Rumunsko
24
9
EEPR

Plynovod Nabucco
Ukončeno
Rakousko, Bulharsko, Maďarsko, Německo, Rumunsko
7 900 (plánováno)
200 (přiděleno)
EEPR

Propojovací vedení Lotyšsko–Litva
Dokončeno 2013
Litva, Lotyšsko
33
13
EEPR

Plynovod Jurbarkas–Klaipėda
Dokončeno 2013
Litva
46
21
ESIF

Zvýšení kapacity plynovodu Klaipėda–Kiemėnai
Probíhá
Litva
64
28
CEF

Świnoujście
Terminál pro LNG
Očekává se v r. 2015
Polsko
657
55
EEPR

199
ESIF

Plynovod Gustorzyn–Odolanow
Dokončeno 2014
Polsko
102
49
ESIF

Propojovací vedení
GIPL
Probíhá
Polsko, Litva
558
306
CEF

Propojovací vedení Francie–Španělsko
Dokončeno 2012
Francie, Španělsko
617
45
EEPR

Mezisoučet
2 321
970

Elektřina
Propojovací vedení
Francie–Španělsko
Provoz zahájen v červnu 2015
Francie, Španělsko
721
225
EEPR

Posílení sítě Portugalsko–Španělsko
Dokončeno 2011
Portugalsko, Španělsko
136
46
EEPR

Propojovací vedení EstLink 2
Provoz zahájen v červnu 2014
Estonsko, Finsko
320
100
EEPR

Propojovací vedení Nordbalt
Očekává se v r. 2015
Švédsko, Litva
366
175
EEPR

Propojovací vedení
LitPol
Očekává se v r. 2015
Polsko
528
207
ESIF

2
TEN-E

Litva
132
2
TEN-E

CEF (žádost)

Mezisoučet
1 543
815

Celkem
3 864
1 785

112

Ostatní projekty dosud neměly dopad na vnitřní trh s energií v takovém rozsahu, neboť:

a)jeden z deseti plynárenských projektů otevírá tržní nové perspektivy, konkrétně projekt GIPL mezi Polskem a Litvou, který umožní obchodování s plynem mezi zeměmi, jež v současné době nemají žádná propojení. Ostatních devět projektů se zaměřovalo zejména na zvýšení stávajících kapacit nebo na přímé řešení problematiky bezpečnosti dodávek energie;

b)dokončeno bylo pět z 15 projektů. Čím dříve jsou projekty dokončeny a zahájí provoz, tím je jejich dopad na vnitřní trh větší. Dokončení projektů, které v okamžiku přijímání rozhodnutí o financování nebyly plně připraveny, však může trvat déle, než se plánovalo. Navíc jsou velké projekty infrastruktury technicky složité a plánované stavební práce často trvají déle, než se čekalo, zčásti kvůli nepředvídaným okolnostem (viz příklad, který uvádí rámeček 14);

Rámeček 14

Projekt NordBalt

Projekt NordBalt zahrnuje výstavbu propojovacího vedení elektrických sítí mezi Švédskem a Litvou. Má potenciál významně ovlivnit fungování trhu s elektřinou v členských státech, které spolupracují v rámci plánu BEMIP, neboť by mohl zvýšit obchodování na společné severské a pobaltské energetické burze. Položení kabelového vedení přes Baltské moře se však ukázalo jako složitý proces a dokončení projektu se plánuje až v červnu 2016, šest a půl let po jeho zařazení na seznam projektů financovaných z nástroje EEPR.

© Litgrid

Fotografie 3 – Pozemní stanice NordBalt, Klaipėda, Litva

c)potenciál propojovacích vedení pro usnadnění toku energie mezi sousedními trhy závisí na kapacitě energetických přenosových soustav v členských státech (viz bod 73). Tento problém byl zjištěn u dvou projektů zkoumaných pro účely auditu (viz rámeček 15);

d)efektivita dvou projektů plynárenského propojovacího vedení je pravděpodobně omezená, neboť zahrnují výstavbu nové přenosové kapacity vedle kapacity stávající, viz příklady, které uvádí rámeček 16.

Rámeček 15

Příklady propojovacích vedení nepodporovaných domácími sítěmi

Projekt LitPol zahrnuje výstavbu propojovacího elektroenergetického vedení mezi Polskem a Litvou, které má snížit izolaci tří pobaltských států od trhu s energií v Evropské unii. Jeho potenciál pro dovoz elektřiny do Litvy z Polska je však omezený v důsledku nedostatečné polské výrobní kapacity u hranice s Litvou a nedostatečného propojení s ostatními polskými regiony, kde jsou kapacity pro výrobu elektřiny vyšší. Možnost obousměrných toků energie bude existovat až po posílení polské sítě, to se však před rokem 2020 nepředpokládá.

Plynárenské propojovací vedení Bulharsko–Rumunsko umožní tok dodávek zemního plynu z Rumunska do Bulharska v objemu 1,3 milionu krychlových metrů (mcm) za den. Za současných podmínek by však tomu, aby byly přeshraniční toky do Bulharska realizovány v uvedeném objemu, bránil nízký tlak v rumunské plynárenské soustavě. Tato omezení by se mohla dotknout i potenciálních toků plynu do a z Maďarska. Propojení vnitřní přenosové soustavy s tranzitní přenosovou soustavou, která vede napříč Rumunskem, vyžaduje další investice do rumunské plynárenské přenosové soustavy. Rumunsko by také mělo zrušit vnitrostátní zákon, který takový vývoz plynu zakazuje.

Rámeček 16

Nové plynovody jsou budovány podél plynovodů stávajících

Projekty plynárenského propojovacího vedení mezi Rumunskem, Bulharskem a Řeckem budují nové plynovody vedle plynovodů již existujících. Důvodem je skutečnost, že kapacita stávající tranzitní plynárenské sítě přes Rumunsko a Bulharsko do Řecka je dlouhodobou smlouvou vyhrazena dodavateli ze třetí země.

24Pro elektřinu čl. 49 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 55). Pro plyn čl. 54 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 94).

25Nařízení (ES) č. 714/2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003. Nařízení (ES) č. 715/2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů.

26Závěry Evropské rady ze dne 4. února 2011.

27Závěry zasedání Rady Evropské unie ve složení pro dopravu, telekomunikace a energetiku, Brusel, 9. prosince 2014.

28Posouzení Komise se opírá o oficiální dokumenty členských států, zprávy dodavatelů, znalosti útvarů zabývajících se konkrétními zeměmi, monitorování trhu prostřednictvím zpráv sdělovacích prostředků a specifické žádosti zaslané třetím stranám.

29Podle údajů zveřejněných v národní zprávě polského Energetického regulačního úřadu za rok 2014 drží zavedená plynárenská společnost přibližně 95 % polského velkoobchodního trhu s plynem.

30K 1. červnu 2015 Komise vydala 109 stanovisek. Sedm plynárenských a tři elektrárenští provozovatelé přenosových a přepravních soustav na certifikaci stále čekají: provozovatelé plynárenských přepravních soustav pro Estonsko, Lotyšsko, Finsko, Itálii, Maďarsko, Belgii (recertifikace) a Spojené království (recertifikace), provozovatelé elektrárenských přenosových soustav pro Maďarsko, vedení Baltic Cable mezi Švédskem a Itálii (recertifikace).

31COM(2015) 80 final ze dne 25. února 2015 s názvem „Rámcová strategie k vytvoření odolné energetické unie s pomocí progresivní politiky v oblasti změny klimatu“.

32Pokyny pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014–2020 (2014/C 200/01).

33Kritéria, která musí regulace cen splňovat, aby byla v souladu s právními předpisy EU, byla nedávno potvrzena v rozsudku Soudního dvora ze dne 10. září 2015 v řízení proti Polsku ve věci regulovaných cen plynu pro jiné zákazníky než domácnosti (C-36/14).

34Communication from the Commission on Energy prices and costs in Europe (sdělení Komise k cenám a nákladům energie v Evropě), SWD(2014) 19 final a SWD(2014) 20 final.

35Více informací o mechanismu ELBAS viz: http://www.nordpoolspot.com/TAS/Intraday-market-Elbas/

36Česká republika, Španělsko, Francie, Maďarsko, Polsko, Portugalsko a Rumunsko.

37Nařízení (EU) č. 1227/2011 (REMIT) bylo v polovině prosince 2014 doplněno prováděcími akty k uvedenému nařízení.

38Podobné rozpětí nejvyšších a nejnižších velkoobchodních cen elektřiny existovalo i v roce 2013 a v prvním čtvrtletí roku 2015.

39Výjimkou jsou Řecko, Irsko a Polsko.

40Cílová hodnota propojení energetických soustav ve výši 10 % byla stanovena na zasedání Evropské rady v Barceloně v roce 2002. Vyzývá všechny členské státy, aby do roku 2020 vyvinuly propojovací kapacity, které budou činit alespoň 10 % jejich instalované kapacity pro výrobu elektrické energie. To znamená, že každý členský stát by měl instalovat elektroenergetické vedení, které umožní přenos nejméně 10 % elektřiny vyrobené jeho elektrárnami přes hranice do sousedních zemí.

41Přeshraniční obchodování s plynem mezi uzly je nyní možné mezi Belgií, Německem, Francií, Itálií, Nizozemskem, Rakouskem a Spojeným královstvím.

42Některé země provádějí určité hybridní systémy. Například Polsko reguluje velkoobchodní a maloobchodní ceny plynu, ale část dovozu a určitá nevyužitá množství se posléze prodávají na burze. Ve čtvrtém čtvrtletí roku 2014 činila cena plynu na burze 26,2 EUR za MW/h, zatímco regulovaná cena činila 36 EUR za MW/h. V roce 2013 prostřednictvím burzy proběhla jen 3 % celkového obchodu s plynem.

43Podle informací poskytnutých agenturou ACER činila průměrná uzlová cena v roce 2014 v sedmi členských státech, kde existovaly uzly, 24,8 EUR za MW/h, zatímco průměrná dovozní cena u smluv B2B v roce 2014 dosáhla 27,0 EUR (viz příloha II). Cenové rozpětí mezi nejvyšší a nejnižší smlouvou B2B se pohybovalo mezi 22,1 a 32,0 EUR za MW/h a v případě uzlů mezi 23,4 a 27,8 EUR za MW/h. Výpočet průměrné ceny B2B zohledňuje zpětně platnou 21% slevu, kterou získala Litva, jak popisuje rámeček 6.

44Koeficient propojení se vypočítává porovnáním instalované kapacity pro výrobu elektřiny a celkové kapacity propojení elektrických sítí členského státu. Existují různé výklady ve věci toho, zda by se výroba elektřiny měla vypočítávat podle instalované kapacity, nebo podle skutečně využívané kapacity.

45Závěry předsednictví Evropské rady ze zasedání v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002, SN 100/1/02 REV 1.

46Kritérium N-1 zavedlo nařízení (EU) č. 994/2010 o bezpečnost dodávek zemního plynu v říjnu 2010. Toto pravidlo (vycházející z příkladu z odvětví elektrické energie) ukládá členským státům, které jsou závislé na jediném dovozním plynovodu, podzemním skladovacím zařízení nebo jiném druhu základní infrastruktury, aby zajistily, že poptávku v mimořádně chladných dnech bude možné pokrýt i v případě selhání hlavní dovozní infrastruktury.

47Pracovní dokument útvarů Komise s názvem Report on the implementation of Regulation (EU) 994/2010 and its contribution to solidarity and preparedness for gas disruptions in the EU (Zpráva o provádění nařízení (EU) č. 994/2010 a o jeho přínosu k solidaritě a připravenosti na narušení dodávek plynu v EU) ze dne 16. října 2014, SWD(2014) 325 final. Těmito šesti členskými státy byly Švédsko, Litva, Bulharsko, Řecko, Slovinsko a Lucembursko. Tři z nich, Lucembursko, Slovinsko a Švédsko, dostaly výjimku v souladu s čl. 6 odst. 10 nařízení.

48S výjimkou Estonska a Švédska.

49Podle bulharského statistického úřadu se spotřeba plynu snížila z 3 218 miliard krychlových metrů (bcm) v roce 2011 na 2 840 bcm v roce 2014.

50Podle statistických údajů Eurostatu se celková poptávka po plynu v Estonsku, Litvě a Lotyšsku snížila z 5,6 bcm ročně v roce 2010 na 4,6 bcm v roce 2014.

51Dohoda, kterou v listopadu 2014 uzavřeli předsedové vlád Finska a Estonska, předpokládá výstavbu většího regionálního terminálu LNG pro Finsko a menšího pro místní využití v Estonsku. Jestliže finský projekt nebude postupovat podle harmonogramu, ponechá si Estonsko možnost výstavby regionálního terminálu.

52Stanovisko agentury ACER č. 8/2014.

53Pracovní dokument útvarů Komise Investment Projects in Energy Infrastructure (Investiční projekty energetické infrastruktury), který je doprovodným dokumentem k sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů s názvem Progress towards completing the Internal Energy Market (Pokrok při dokončování vnitřního trhu s energií), SWD(2014) 313 final, 13.10.2014, s. 4.

54Ve svém stanovisku č. 16/2014 agentura ACER vyjádřila obavy týkající se desetiletých plánů rozvoje sítě, zvláště pokud jde o omezenou dostupnost údajů, prezentaci přenosových kapacit sítí, využívání analýzy nákladů a přínosů pro všechny investice v oblasti přenosu a nedostatečně jasných popisů některých investic.

55Společná deklarace, kterou dne 4. března 2015 podepsali předseda Evropské komise Jean-Claude Juncker, prezident Francie François Hollande, předseda vlády Španělska Mariano Rajoy a předseda vlády Portugalska Pedro Passos Coelho ve věci dohody na způsobech posílení propojení Iberského poloostrova a zbývajícího trhu s energií v EU.

56CORESO (Coordination of Electricity System Operators, koordinace provozovatelů elektroenergetických soustav), první regionální technické koordinační centrum pro elektřinu, které spojuje několik provozovatelů přenosových soustav z Francie, Belgie, Německa, Itálie a Spojeného království.

57Rada evropských energetických regulačních orgánů, nevládní organizace se sídlem v Bruselu, která se snaží zastupovat zájmy národních regulačních orgánů v procesu rozvoje vnitřního trhu s energií.

58Účast organizací členských států na iniciativách regionální spolupráce se značně různí. Například švédský národní regulační orgán se účastnil všech pracovních skupin agentury ACER a iniciativ pro včasné přijetí. Také švédský provozovatel elektroenergetické přenosové soustavy se podílí na celé řadě iniciativ regionální spolupráce a účastní se skupin pro včasné provádění kodexů sítí. Naopak dva provozovatelé přenosových a přepravních soustav z Bulharska se v době auditu neúčastnili žádné regionální spolupráce ani skupiny pro včasné provádění.

59Ostatní projekty, pro které byli jmenováni koordinátoři, byly následující: „Propojení Polsko–Litva“, „Nabucco“ a „Propojení větrné energie na moři v Dánsku, Německu a Polsku“.

60Zpráva evropského koordinátora Maria Montiho, Projekt evropského zájmu EI 3, Elektroenergetické propojení Francie a Španělska (Rapport du Coordonnateur Europeen, Mario Monti, Projet d‘Interet Europeen EI 3, „Interconnexion électrique France – Espagne), Brusel, září 2008.

61KOM(2010) 677.

62Podle informací, které členské státy poskytly Evropské komisi.

63Tento údaj nezahrnuje potenciální budoucí podporu pro energetickou infrastrukturu z Evropského fondu pro strategické investice, který předpokládá záruky ve výši 16 miliard EUR z rozpočtu EU.

64Nařízení (EU) č. 347/2013.

65Energetická infrastruktura: Priority do roku 2020 a na další období, 2011, s. 14. Elektřina: Mořská síť v oblasti Severního moře, Severojižní propojení elektrických sítí v západní Evropě, Severojižní propojení elektrických sítí ve střední, východní a jihovýchodní Evropě, Plán propojení pobaltského trhu s elektrickou energií, Zavádění inteligentních sítí, Elektrické dálnice. Plyn: Severojižní propojení plynárenských sítí v západní Evropě, Severojižní propojení plynárenských sítí ve středovýchodní a jihovýchodní Evropě, Jižní koridor pro přepravu zemního plynu, Plán propojení pobaltského trhu s energií ze zemního plynu.

66Zbývajících devět projektů zahrnovalo sedm projektů týkajících se ropy a dva projekty inteligentních sítí.

67COM(2014) 330 final, s. 10.

68V říjnu 2014 bylo dokončeno vedení 400 kV mezi Bescanó a Santa Llogaia ve Španělsku, což byl krok k novému propojení elektrických sítí mezi Francií a Španělskem. Tento projekt je přesto stále uveden na seznamu projektů společného zájmu a fondu EFSI.

69U investic do energetické infrastruktury spadajících do tematického cíle „podpora udržitelné dopravy a odstraňování překážek v klíčových síťových infrastrukturách“ jde o projekty s celkovými způsobilými náklady nad 75 milionů EUR. U dalších investic z ESIF do energetické infrastruktury, většinou mimo rozsah této zprávy, se jedná o projekty do 50 milionů EUR.

Závěry a doporučení

113

Cíle EU, kterým bylo dokončit vnitřní trh s energií do roku 2014, nebylo dosaženo. Energetická infrastruktura v Evropě obecně zatím není koncipována pro plně integrované trhy, a proto v současné době účinně nezajišťuje bezpečnost dodávek energie. Finanční podpora z rozpočtu EU v oblasti energetické infrastruktury přispívá k dokončení vnitřního trhu s energií a bezpečnosti dodávek energie jen v omezené míře (viz bod 27).

Cíle, kterým bylo dokončit vnitřní trh s energií do roku 2014, nebylo dosaženo

114

Od roku 2007 je vnitřní trh s energií ústředním prvkem vývoje energetické politiky EU. Třetí energetický balíček, přijatý v roce 2009, vyžadoval, aby směrnice o elektřině a plynu byly provedeny ve vnitrostátním právu do 3. března 2011. V uvedeném roce však tohoto cíle nebylo dosaženo. V roce 2011 Rada zopakovala svůj závazek týkající se vnitřního trhu s energií, když uvedla, že by měl být dokončen do roku 2014. Ani tohoto pozdějšího cíle však nebylo dosaženo, a to v důsledku celé řady problémů (viz bod 29).

115

Ještě zbývá dlouhá cesta, než bude možné považovat třetí energetický balíček za plně provedený. Komise i po uplynutí lhůty stanovené na rok 2014 stále monitoruje, jak jsou ustanovení balíčku prováděna (viz body 30 až 33).

Doporučení 1
Dokončení kontrol nesouladu

Jelikož vnitřní trh s energií dosud není dokončen, Komise by měla uzavřít svá posouzení a do konce roku 2016 zahájit případná řízení o nesplnění povinnosti proti členským státům.

116

Národní regulační orgány (NRO) v celé EU se nadále potýkají s problémy týkajícími se jejich nezávislosti a svobody uplatňovat odborný úsudek. Ne všechny národní regulační orgány mají k dispozici zdroje úměrné úkolům, které musí plnit, včetně spolupráce při činnostech na úrovni EU, jako jsou činnosti vedené Agenturou pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER). Agentura nemá pravomoc nařídit národním regulačním orgánům všech členských států, aby jí poskytly příslušné údaje o trhu s energií (body 35 až 36).

Doporučení 2
Národní regulační orgány a agentura ACER

a)Členské státy by měly zajistit, aby byly národní regulační orgány nezávislé a aby nebyly omezovány z hlediska rozsahu výkonu své úlohy. Národní regulační orgány by měly mít na svou činnost k dispozici dostatečné zdroje, umožňující mimo jiné, aby se mohly plně zapojit do činností v oblasti spolupráce na úrovni EU;

b)Komise by měla zajistit, aby Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů měla pravomoci potřebné k tomu, aby od klíčových institucí členských států získávala informace nutné k plnění úkolů, kterými byla pověřena.

117

Další rozvoj vnitřního trhu s energií brzdí významné rozdíly ve způsobu, jakým členské státy organizují své trhy s energií. Namísto vnitřního trhu s energií v podstatě existuje 28 vnitrostátních právních rámců, které v praxi tvoří nesourodý celek místních, národních a regionálních trhů. Ačkoli cílem oddělení a ostatních opatření bylo vytvořit regulační podmínky pro vnitřní trh s energií, výsledkem často nebyl liberalizovaný a konkurenční trh. Další rozvoj vnitřního trhu s energií v EU prostřednictvím nalezení praktických způsobů, jakými by tyto trhy mohly fungovat společně, je nadále velmi problematický. Důvodem je skutečnost, že v EU se používá několik různých mechanismů obchodování a trhy s energií jsou pod vlivem různých intervencí (body 39 a 43 až 46).

Doporučení 3
Transparentní obchodování

Komise by měla prosazovat rozsáhlý rozvoj transparentních mechanismů obchodování pro plyn i elektřinu. Za tímto účelem by měla usnadňovat a podporovat zřizování burz v členských státech, kde burzy dosud neexistují nebo kde převažují mechanismy obchodování typu B2B.

118

Kodexy sítí jsou technická pravidla, která mají poskytnout základ pro technickou interoperabilitu v elektroenergetických a plynárenských přenosových a přepravních soustavách v EU. Kodexy stanoví společné technické normy, které by měly zajistit volný tok energie přes hranice. Přestože bylo v nedávné době dosaženo pokroku z hlediska schvalování kodexů sítí týkajících se plynu, žádný z kodexů sítí pro elektřinu dosud nebyl v postupu projednávání ve výborech s konečnou platností schválen. Některé kodexy sítí přijímají před jejich konečným schválením členské státy v rámci včasného provádění regionálních iniciativ (body 47 až 51).

Doporučení 4
Schvalování a provádění kodexů sítí

Komise by měla urychlit postup projednávání ve výborech s cílem zajistit schválení kodexů sítí pro elektřinu do konce roku 2015. Měla by také motivovat agenturu ACER a evropské sítě provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav a plynárenských přepravních soustav, aby podporovaly včasné zavádění kodexů sítí ze strany členských států v rámci iniciativ regionální spolupráce.

119

Přestože se podařilo učinit pokrok, plných cenových účinků vnitřního trhu s energií dosud nebylo dosaženo a mezi členskými státy přetrvávají významné rozdíly v cenách energií.

120

Velkoobchodní ceny elektřiny v EU dosud nezaznamenaly sblížení a významné rozdíly jsou zjevné i mezi některými sousedními členskými státy. Za účelem stimulace přeshraničního obchodu s elektřinou stanovila EU cíl, podle něhož má kapacita přeshraničních propojovacích elektroenergetických vedení činit nejméně 10 % instalované kapacity výroby elektrické energie v daném členském státě. Tento cíl však postrádá relevantnost, neboť se zaměřuje na rozvoj infrastruktury a neopírá se o dynamiku poptávky směřující ke sbližování cen (body 59 až 64).

121

I pokud by byl zaveden aktuální cílový plynárenský model založený na obchodování v uzlech, mohl by mít na průměrné velkoobchodní ceny plynu jen omezený vliv. Výstavba důležitých plynovodů napříč EU coby způsob, jak usnadnit rozvoj konkurenceschopného obchodování v uzlech v celé Evropě, by vyžadovala značné investice. V některých případech však k tomuto postupu nemusí existovat ekonomické důvody. Existují i alternativní způsoby zavedení hospodářské soutěže na trhy s plynem, například instalace strategicky rozmístěných terminálů pro LNG, které by sloužily jednomu či více vnitrostátním trhům (body 65 až 71).

Doporučení 5
Modely rozvoje trhu a infrastruktury pro elektřinu a plyn

Komise by měla:

a)zvážit stanovení cílů v oblasti propojování elektroenergetických sítí na základě potřeb trhu spíše než na základě pevně určené vnitrostátní výrobní kapacity;

b)znovu posoudit potenciální náklady a přínosy cílového modelu v oblasti plynu a s ohledem na nejistou poptávku zvážit, zda neexistují alternativy rozsáhlé výstavby plynovodů, například instalace strategicky rozmístěných terminálů pro LNG, které by sloužily jednomu či více vnitrostátním trhům za využití řešení slučitelných s vnitřním trhem s energií. Tato činnost by se měla opírat o komplexní posouzení potřeb na úrovni EU (viz doporučení 7).

Energetická infrastruktura v Evropě zatím není vhodná pro plně integrované trhy, a proto v současné době účinně nezajišťuje bezpečnost dodávek energie

122

Energetická infrastruktura uvnitř členských států a mezi nimi zatím není pro vnitřní trh s energií vhodná. V praxi může nedostatečná kapacita infrastruktury v rámci členského státu brzdit potenciální dovoz a vývoz a rovněž míru, v níž může členský stát sloužit jako tranzitní země. Přetrvávají i mezery v přeshraniční plynárenské a elektroenergetické přenosové infrastruktuře mezi členskými státy (body 73 až 81).

Doporučení 6
Optimální využití stávající infrastruktury

Komise by měla:

a)určit přeshraniční energetickou infrastrukturu, jejíž potenciál není plně využíván k podpoře vnitřního trhu s energií, ať už z toho důvodu, že je vázána v dlouhodobých dvoustranných smlouvách, které neumožňují přístup třetí strany, nebo kvůli tomu, že nejsou plně využívány její technické kapacity, například zpětné toky;

b)spolupracovat se zúčastněnými stranami v členských státech s cílem zlepšit rozsah, v jakém se tato infrastruktura skutečně soustavně využívá ve prospěch vnitřního trhu s energií;

c)zkoumat přínosy zřizování regionálních provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav jako prostředku k povzbuzení a účinnému řízení přeshraničních energetických toků při maximálním využití stávající infrastruktury.

123

Komplexní posouzení potřeb v oblasti energetické infrastruktury na úrovni EU je nezbytné coby zdroj informací pro rozhodování o rozvoji vnitřního trhu s energií a o bezpečnosti dodávek energie (bod 82). Vzhledem k potřebě významných investic do energetické infrastruktury v celé EU je takové komplexní posouzení zásadním nástrojem pro zacílení finančních prostředků EU a jiných finančních prostředků v tomto odvětví (body 82, 84 a 99). V současnosti mají Komisí používané nástroje pro plánování, zejména seznamy projektů společného zájmu a desetileté plány rozvoje sítě, podstatná omezení (body 85 až 87). Komise také nemá k dispozici pokročilý model vývoje trhu, z nějž by vycházela při nutné analýze potřeb (bod 83).

Doporučení 7
Vypracování komplexního posouzení potřeb infrastruktury na úrovni EU

Komise by měla:

a)vypracovat komplexní posouzení potřeb v oblasti energetické infrastruktury na úrovni EU pro účely rozvoje vnitřního trhu s energií, které by sloužilo jako referenční dokument pro ostatní dokumenty, jako jsou např. desetileté plány rozvoje sítě;

b)na podporu posouzení potřeb zavést kapacity pro modelování trhů s energií včetně široké škály prognóz poptávky, a to buď interně, nebo v rámci Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER);

c)spolupracovat se sítěmi ENTSO-E a ENTSO-G, aby posouzení potřeb fungovalo jako zdroj vstupních informací pro plánování infrastruktury související s vnitřním trhem s energií v EU, včetně desetiletých plánů rozvoje sítě.

124

Rozvoj přeshraniční energetické infrastruktury vyžaduje spolupráci sousedních členských států. V tomto kontextu může být financování projektů, alokace nákladů a získávání stavebních povolení velmi náročné. V celé EU se objevují dobré zkušenosti s regionální spoluprací v odvětví energetiky v podobě politických i technických iniciativ. Některé koordinační činnosti Komise již dosáhly kladných výsledků (viz body 88 až 93).

Finanční podpora Evropské unie v oblasti energetické infrastruktury přispívá k rozvoji vnitřního trhu s energií a bezpečnosti dodávek energie jen v omezené míře

125

Nedostatečné stanovení prioritních projektů snížilo účinnost financování energetické infrastruktury z EU. Komise jako metodu ke stanovení přednostních investic z rozpočtu EU a k určení projektů způsobilých k financování použila několik seznamů konkrétních projektů. Nevymezila však tyto seznamy na základě komplexního posouzení potřeb rozvoje infrastruktury na úrovni EU. Z toho vyplývají rizika, která omezují užitečnost uvedených seznamů jakožto nástroje pro stanovení prioritních investic a zacílení finančních prostředků EU (body 100 až 103).

Doporučení 8
Zdokonalit používání seznamů projektů společného zájmu

Komise by měla zdokonalit své postupy v oblasti plánování, zejména pak stanovování priorit a financování projektů společného zájmu s přihlédnutím ke komplexnímu posouzení potřeb energetické infrastruktury na úrovni EU (viz doporučení 7).

126

Hlavní nástroje financování z EU pro projekty energetické infrastruktury, tedy Evropský energetický program pro hospodářské oživení, Nástroj pro propojení Evropy a evropské strukturální a investiční fondy, nejsou primárně určeny k posilování vnitřního trhu s energií, což je zjevné z různých aspektů jejich provádění. Financování z Nástroje pro propojení Evropy není vázáno na reformy trhu s energií a podmínky týkající se rozvoje trhu s energií nejsou součástí dohod o partnerství v rámci evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014 až 2020 (body 104 až 109).

Doporučení 9
Náležité a trvalé fungování vnitřního trhu s energií jako podmínka pro financování projektů energetické infrastruktury EU

Komise by měla legislativní návrhy týkající se rozhodování o tom, které projekty v oblasti energetické infrastruktury budou vybrány k financování, podmínit náležitým a trvalým fungováním trhu s energií v členských státech.

127

Existují příklady projektů energetické infrastruktury financovaných EU, které měly kladný vliv na vnitřní trh s energií a na bezpečnost dodávek. Dopad mnoha ostatních projektů je však dosud omezený. Důvodem je skutečnost, že některé projekty se nezaměřovaly na potřeby rozvoje vnitřního trhu, jen málo projektů bylo dokončeno a uvedeno do provozu, využití některých projektů brání problémy spojené s kapacitou v sousedních členských státech a efektivita některých projektů je omezená, neboť se tyto projekty snaží rozvíjet další infrastrukturu vedle infrastruktury již existující (body 110 až 112).

Tuto zprávu přijal senát II, jemuž předsedá Henri GRETHEN, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 21. října 2015.

Za Účetní dvůr

předseda
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Přílohy

Příloha I

a) Průměrné maloobchodní ceny elektřiny včetně daní pro spotřebitele v domácnostech: 1. čtvrtletí roku 2015, v centech za 1 kWh

Poznámka: Přiměřenost spotřebitelských cen představuje samostatnou otázku, kterou je třeba zvažovat v kontextu úrovně čistého disponibilního příjmu v každém členském státě. Jak uvádí bod 23, tento audit se nezabýval energetickou chudobou.

Zdroj: Evropská komise.

b) Průměrné ceny elektřiny bez DPH a nevratných daní pro průmyslové spotřebitele: 1. čtvrtletí roku 2015, v centech za 1 kWh

Zdroj: Evropská komise.

Příloha II

Odhad cen zdrojů – nákupní ceny dodavatelů plynu v členských státech – roční průměr 2014 (v EUR za MWh)

Zdroj: EÚD na základě údajů poskytnutých agenturou ACER. Kypr a Malta v současné době nemají trh s plynem, proto nebyly zařazeny.

Příloha III

Účast členských států v pracovních skupinách agentury ACER, leden 2013 až květen 2015

Rada regulačních orgánů
Pracovní skupina pro elektřinu
Pracovní skupina pro plyn
Pracovní skupina pro provádění, monitorování
a srovnávání
Pracovní skupina pro integritu
a transparentnost trhu

Počet zasedání
22
24
25
24
20

Rakousko
22
24
25
19
20

Německo
22
23
25
17
19

Spojené království
22
24
24
15
20

Francie
20
23
24
17
20

Belgie
22
21
25
24
11

Španělsko
22
19
25
19
17

Švédsko
22
23
21
17
19

Portugalsko
22
24
25
5
16

Itálie
22
20
21
11
16

Nizozemsko
22
24
22
6
16

Polsko
21
22
25
2
16

Maďarsko
22
18
22
0
19

Dánsko
22
21
16
6
11

Finsko
22
21
15
0
16

Česká republika
22
13
9
4
19

Irsko
22
14
14
0
12

Lucembursko
19
8
9
0
14

Slovinsko
18
0
8
0
7

Chorvatsko
15
3
5
1
4

Řecko
20
1
5
0
2

Litva
18
1
3
0
2

Lotyšsko
16
0
6
0
1

Malta
22
0
0
0
0

Rumunsko
18
1
2
0
1

Estonsko
18
0
0
0
0

Kypr
14
0
0
0
0

Bulharsko
2
0
0
0
0

Slovensko
1
0
0
0
0

Odpověď Komise

Shrnutí

IV

Komise vyzdvihuje význam řádně fungujícího trhu s elektřinou a zemním plynem pro bezpečnost dodávek.

V

Ve sdělení nazvaném „Pokrok na cestě k dokončení vnitřního trhu s energií“ (COM(2014) 634 final) bylo uznáno, že Evropa dělá výrazné pokroky směrem k dokončení vnitřního trhu s energií. Přeshraniční obchod roste, obnovitelné zdroje energie jsou úspěšně integrovány do systému a začala práce na zavádění inteligentních sítí a usnadnění distribuované výroby. Je však rovněž zřejmé, že práce není stále dokončena; hladce fungujícímu trhu dosud brání překážky. Tyto překážky má odstranit projekt týkající se energetické unie. Komise přijala konkrétní opatření k odstranění zbývajících překážek na vnitřním trhu s energií, zejména ve své iniciativě o uspořádání trhu.

Co se týká energetické infrastruktury, je důležité zmínit toto:

–Předpokládá se, že energetická infrastruktura bude financována trhem, tj. sazbami pro uživatele, jež jsou schváleny nezávislými regulačními orgány; finanční podpora z rozpočtu EU by proto měla být spíše výjimkou než pravidlem.

–Pokud byla poskytnuta finanční podpora, v některých regionech se bezpečnost dodávek významně zlepšila (viz příklady týkající se Evropského energetického programu pro hospodářské oživení v připomínce Účetního dvora v bodě 103 nebo řada auditovaných projektů, které byly financovány z Nástroje pro propojení Evropy nebo ESI fondů, jak je zmíněno v připomínce Účetního dvora v bodech 109–111).

Doporučení 1

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Útvary Komise stanovily jako prioritu v roce 2015 prosazování pravidel třetího balíčku. Ve všech 28 členských státech byly v souvislosti s prováděním třetího balíčku provedeny kontroly souladu a orgány dotčených členských států byly upozorněny na všechny záležitosti, jež nejsou slučitelné s právními předpisy upravujícími vnitřní trh.

Doporučení 2 a)

Toto doporučení je určeno členským státům. Komise však s doporučením souhlasí a při posuzování souladu s pravidly třetího energetického balíčku bude obzvláštní pozornost věnovat nezávislosti národních regulačních orgánů (NRO).

Doporučení 2 b)

Komise s doporučením souhlasí a zkoumá možnosti posílení stávajících pravomocí agentury ACER, a to i vůči členským státům, v zájmu jejího přizpůsobení realitě integrovanějšího trhu.

Doporučení 3

Komise s tímto doporučením souhlasí.

K řešení problému týkajícího se nedostatečně rozvinutého obchodování prostřednictvím burz přijala Komise v oblasti zemního plynu a elektřiny nařízení, která zajistí povinné zřizování energetických burz (např. v oblasti zemního plynu nařízení o mechanismech přidělování kapacity a o vyrovnávání a v oblasti elektřiny nařízení o přidělování kapacity a řízení přetížení, které stanoví pravidla pro propojení trhů v celé EU). Mimoto se v současnosti provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií (REMIT).

Doporučení 4

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Komisař pro opatření v oblasti klimatu a energetiku vyhlásil přijetí kodexů sítí jako prioritu. Komise ve spolupráci s regulačními orgány, provozovateli přenosové nebo přepravní soustavy a ostatními zúčastněnými stranami intenzivně pracuje na přepracování navrhovaných kodexů sítí tak, aby byla zaručena jejich neutralita a zajištěno účinné uplatňování. Předpokládá se, že do konce roku 2015 bude výbor hlasovat o osmi z deseti navrhovaných kodexů sítí pro elektřinu.

Komise aktivně podporuje včasné zavedení kodexů sítí v rámci iniciativ v oblasti regionální spolupráce.

Doporučení 5 a)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Zatímco stávající cíl 10% propojenosti pro rok 2020 vychází z výrobní kapacity, při modelování cíle v oblasti propojování na regionální úrovni nebo na úrovni jednotlivých zemí do roku 2030 budou vzaty v úvahu a budou hrát důležitou úlohu hledisko nákladů a potenciál obchodní výměny. To zajistí potřebnou flexibilitu, aby bylo možno upravit minimální cíl 15% propojení elektroenergetických sítí v roce 2030 potřebám trhu.

Doporučení 5 b)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Desetileté plány rozvoje sítě pro plyn z roku 2015 již zajišťují náležité posouzení potřeb v oblasti infrastruktury na základě široké škály scénářů týkajících se budoucí poptávky, cen, rozvoje infrastruktury a dalších aspektů. Analýza jednoznačně prokazuje, že ne všechny plánované projekty budou zapotřebí. Probíhající proces výběru projektů společného zájmu vychází z tohoto posouzení. V zájmu dosažení lepšího posouzení potřeb s ohledem na trh se zemním plynem v EU byly zahájeny přípravné práce na strategii EU pro LNG a skladování plynu a Komise svou strategii týkající se LNG a skladování zveřejní v lednu 2016.

VII

Komise zastává názor, že transevropskou infrastrukturu je nutno v zájmu zajištění jejího plného přínosu pro vnitřní trh s energií zdokonalit. Komise uznává, že je zapotřebí komplexní posouzení potřeb v oblasti infrastruktury na úrovni EU, chce však zdůraznit rozsah, v jakém se již plánování infrastruktury na úrovni EU uskutečňuje, a to, jak podporuje politiku Komise. Ačkoli může být nutné postupy a nástroje optimalizovat, existuje již řádné posouzení toho, co je z hlediska klíčové evropské energetické infrastruktury zapotřebí. Viz odpověď Komise k doporučení 7 a bodu 82.

Doporučení 6 a)

Komise s tímto doporučením souhlasí. Komise již začala provádět opatření v tomto smyslu. Tak je tomu zejména v případě skupiny na vysoké úrovni pro propojení plynových soustav ve střední a jihovýchodní Evropě. Skupina má koordinovat úsilí o usnadnění přeshraniční a transevropské infrastruktury, která diverzifikuje dodávky plynu do regionu, a rovněž zavést harmonizovaná pravidla.

Doporučení 6 b)

Komise s tímto doporučením souhlasí. V tomto směru již vyvíjí úsilí v rámci regionálních iniciativ: jedním z hlavních cílů regionálních iniciativ je zaměřit se na překážky (fyzické nebo regulační) v přeshraniční infrastruktuře.

Doporučení 6 c)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Spolupráce provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav je již v rámci mnoha prováděcích předpisů („kodexy sítí“) týkajících se provozu sítí a obchodování s energií povinná.

V rámci iniciativy o uspořádání trhu s elektřinou zkoumá Komise možnosti posílené spolupráce a sdílené odpovědnosti provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav na základě koncepce regionálních iniciativ pro koordinaci bezpečnosti, zejména v úzce propojených regionech, a to jako první krok směrem k větší integraci provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav na regionální úrovni.

Doporučení 7 a)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Komise již v tomto směru vyvíjí úsilí. Soustavně se pracuje na vyhotovení desetiletých plánů rozvoje sítě a (od roku 2013) na související analýze nákladů a přínosů. V čl. 11 odst. 8 nařízení o transevropských energetických sítích (TEN-E) se předpokládá, že evropské sítě provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav a plynárenských přepravních soustav (ENTSO) vypracují model (propojené) elektrické a plynárenské sítě a do 31. prosince 2016 jej předloží Komisi a agentuře ACER. Komise zajistí, aby k tomu došlo včas.

Doporučení 7 b)

Komise s tímto doporučením částečně souhlasí.

Vytvoření interních kapacit pro analýzy a modelování by mohlo mít značné dopady na zdroje, a to buď v Komisi, nebo agentuře ACER. Za vhodnou alternativu lze považovat zajištění těchto kapacit u sítí ENTSO pod dohledem a kontrolou ze strany agentury ACER a Komise.

Doporučení 7 c)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Analýzu nákladů a přínosů energetického systému v celé šíři, na níž je založeno plánování a posouzení potřeb, a desetileté plány rozvoje sítě vypracovávají sítě ENTSO v úzké spolupráci s Komisí a agenturou ACER.

Doporučení 8

Komise s tímto doporučením částečně souhlasí.

Co se týká stanovování priorit, Komise připomíná, že zlepšení postupů plánování je součástí mechanismu pravidelné spolupráce se všemi zúčastněnými stranami.

Výběr projektů společného zájmu má například určit projekty, které nejvíce přispějí k dosažení cílů energetické politiky EU (dostupnost, bezpečnost dodávek, udržitelnost).

Do konce roku 2016 bude zavedena důkladnější analýza potřeb spojující trhy s elektřinou i zemním plynem. Viz odpověď Komise k doporučení 7 písm. a).

Co se týká financování, při výběru opatření pro finanční podporu se u projektů, u nichž byla zjištěna potřeba veřejné podpory, bere v úvahu vyspělost a jiná hodnotící kritéria. Komise úzce spolupracuje s EIB a ostatními zúčastněnými stranami s cílem zvýšit technickou pomoc při zlepšování seznamu projektů strategického zájmu. Nepředpokládají se proto žádná další opatření.

Doporučení 9

Komise s tímto doporučením nesouhlasí.

Komise je pevně přesvědčena o tom, že k zajištění účinného vnitřního trhu s energií je zapotřebí stejný pokrok v oblasti infrastruktury i regulace trhu. Zavedení přísné podmíněnosti právně vymahatelným způsobem by však bylo příliš složité a rizika by poškodila rozvoj potřebné infrastruktury.

Úvod

03

Prvořadou odpovědnost za uplatňování a prosazování práva EU mají členské státy a nanejvýš důležitá je jejich ochota provést právní předpisy úplně a správně. Vlády jednotlivých členských států odpovídají i nadále za vypracování právních předpisů a politik v oblasti energetiky, které ovlivňují vnitřní trh. Jako vlastníci společností působících v oblasti dodávek a přenosu energie jsou rovněž klíčovým hráčem na trzích s energií v EU.

05

Komise se domnívá, že skutečně otevřený, konkurenční a náležitě propojený trh s energií představuje nejlepší způsob, jak zajistit bezpečnost dodávek energie, a umožní Evropě uskutečnit potřebný přechod k nízkouhlíkovému odvětví energetiky nákladově nejefektivnějším a nejbezpečnějším způsobem.

Na základě schválení Radou a Parlamentem proto Komise vypracovala strategii týkající se energetické unie a klíčová část této strategie se týká závazku odstranit hlavní překážky integrovanějších trhů s energií v Evropě.

V rámci této strategie zvýší Komise své úsilí o prosazení úplného provedení stávajících právních předpisů v oblasti energetiky a souvisejících právních předpisů. Komise zahájila rovněž komplexní přezkum stávajících právních předpisů EU v oblasti energetiky, zejména v oblasti elektřiny („iniciativa o uspořádání trhu“), aby v případě potřeby upravila pravidla stávajícího „třetího balíčku“ na podporu integrace trhů. Komise mimoto zahájila komplexní revizi právních předpisů v souvislosti s bezpečností dodávek.

13

Viz odpověď Komise k bodu 5.

Komise se domnívá, že jelikož podle právních předpisů EU musí členské státy vzít v úvahu dopady svých vnitrostátních rozhodnutí na sousední země, vyžaduje organizace vnitřního trhu s energií úzkou spolupráci mezi EU a členskými státy / národními vládami.

Společná odpověď Komise k bodům 14 až 18

V rámci energetické infrastruktury se propojení evropských elektroenergetických přenosových soustav a plynárenských přepravních soustav zvyšuje, dosud jsou však zapotřebí značné investice do infrastruktury. Do konce roku 2015 bude dokončeno třináct projektů z prvního seznamu Unie obsahujícího projekty společného zájmu v oblasti zemního plynu a elektřiny. Ve fázi udělování povolení se nachází o něco málo více než 100 projektů společného zájmu a lze předpokládat, že brzy bude zahájena fáze výstavby. Ačkoli většinu investic do energetické infrastruktury uskutečňuje soukromý sektor, je k dispozici soubor zvláštních nástrojů EU, které mají pomoci překonat další finanční problémy. Od zavedení Nástroje pro propojení Evropy v roce 2014 byla na návrhy týkající se klíčových projektů v oblasti energetické infrastruktury v celé Evropě ve formě grantů přidělena částka ve výši 796 milionů EUR. Doplňková podpora je dostupná taktéž z evropských strukturálních a investičních fondů (ESI fondy). Další podporu na energetické projekty strategického významu poskytne Evropský fond pro strategické investice.

V zájmu účinnějšího řešení konkrétních problémů souvisejících s infrastrukturou v některých regionech Evropy se zvýšila posílená regionální spolupráce mezi dotčenými členskými státy. To vedlo k vytvoření skupin na vysoké úrovni pro propojení elektroenergetických a plynárenských sítí na Iberském poloostrově a pro propojení plynových sítí střední a jihovýchodní Evropy (CESEC) a rovněž k reformě skupiny na vysoké úrovni pro oblast Baltského moře (BEMIP). Předpokládá se, že tyto skupiny navrhnou konkrétní řešení problémů souvisejících s infrastrukturou a zajistí realizaci příslušných projektů.

Připomínky

29 – první odrážka

Klíč k vytvoření vnitřního trhu mají v rukou členské státy. Viz rovněž odpověď Komise k bodu 3. Jejich opatření určují, zda jsou skutečně odstraněny překážky přeshraničního obchodu s energií a zda je fungování systému koordinováno se sousedními zeměmi. Komisi se podaří splnit úkol týkající se vytvoření vnitřního trhu s energií pouze tehdy, budou-li členské státy aktivně usilovat o odstranění překážek přeshraničního obchodu.

32 – třetí odrážka

Otázky související s ochranou spotřebitele v rámci třetího balíčku představují další důležitý aspekt, jenž Komise ověřuje při kontrolách provedení a souladu.

35

Komise se domnívá, že řešení sporných přeshraničních otázek mezi členskými státy má stále větší význam. Čím více jsou trhy integrované, tím více je zapotřebí nezávislý orgán, který mírní a řeší konflikty mezi členskými státy, pokud jde o regulační otázky.

Komise všechny členské státy vybízí, aby se účastnily zasedání pracovních skupin. V zájmu zajištění transparentnosti jejich práce jsou výsledky zasedání zpřístupněny všem členským státům.

40

Iniciativa Komise o uspořádání trhu, která byla zahájena dne 15. července 2015 (COM(2015) 340), má právě posílit právní rámec pro spolupráci mezi provozovateli přenosových nebo přepravních soustav.

44

Komise se rovněž domnívá, že v současnosti jsou stávající mechanismy nesourodé. K vyřešení této situace přijala Komise právní předpisy k harmonizaci mechanismů obchodování s plynem a elektřinou. V současnosti jsou tyto právní předpisy zaváděny (zejména přijetím pokynu pro přidělování kapacity a řízení přetížení v oblasti elektřiny a mechanismů přidělování kapacity / postupů řízení přetížení a kodexů sítí / pokynů pro vyrovnávání v oblasti zemního plynu) a měly by významně snížit neefektivitu v současném regulačním rámci pro obchodování s energií.

46

Komise pokládá otázku nekoordinovaných státních intervencí na trzích s energií za jednu z hlavních překážek integrovaného trhu, která je tudíž pro fungování vnitřního trhu s energií – a bezpečnost dodávek – nanejvýš důležitá. Komise nastínila hlavní problémy a navrhovaná opatření ve sdělení s názvem „Vytvoření vnitřního trhu s elektřinou a optimální účinek veřejných zásahů“ (C(2013) 7243 final) a klade zvláštní důraz na odstranění zbytečných intervencí ve stávající iniciativě o uspořádání trhu (viz sdělení „Zahájení veřejné konzultace o novém uspořádání trhu s energií“, (COM(2015) 340)).

50 a)

Komise podotýká, že provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav, NRO a členské státy se často zdráhají souhlasit s přizpůsobením stávajících vnitrostátních nebo regionálních pravidel ve prospěch kompromisního řešení, které by vytvořilo integrovanější / větší regionální nebo unijní trh. Komise prosazuje další integraci vnitřního trhu s energií i u trhů, které fungují dostatečně, aby se mohly plně projevit potenciální výhody evropské integrace, jako je větší hospodářská soutěž, likvidita a větší bezpečnost dodávek.

50 b)

Přijetí právních předpisů EU o technických pravidlech vyžaduje změny zavedených vnitrostátních systémů, a tudíž hledání kompromisu mezi 28 členskými státy ohledně často složitých technických otázek, které se týkají provozu systému nebo obchodování s energií, a to má značné distribuční účinky. To omezuje schopnost přesně naplánovat, jak dlouho hledání potřebných kompromisů potrvá.

Komise podnikla kroky s cílem zajistit jednoznačné a transparentní plánování tím, že pravidelně zveřejňuje předpokládaný proces přijímání.

50 c)

Komise zkoumá možné zlepšení procesu přijímání kodexů sítí v rámci své iniciativy o uspořádání trhu.

50 d)

Kodexy sítí a pokyny jsou dokumenty Komise, které usilují o odstranění překážek obchodu sladěním pravidel fungování trhů a provozu sítí.

Úkolem Komise je zajistit, aby návrhy znění předložené sítí ENTSO-E a agenturou ACER byly v souladu s právními předpisy EU, byly neutrální vůči všem zúčastněným stranám a pouze nepotvrzovaly stávající situaci, nýbrž zajišťovaly skutečný pokrok s ohledem na vnitřní trh s energií (viz odpověď Komise k bodu 50 písm. a)).

V případě navrhovaných kodexů sítí pro elektřinu musela Komise intenzivně pracovat na navrhovaném znění před tím, než je mohla přijmout jako právní předpisy EU. Proces přijímání proto trval déle, než se původně očekávalo, a to rovněž vzhledem k značnému hospodářskému významu a možným distribučním účinkům přijatých pravidel. Čas vynaložený na přepracování kodexů a na jednání s členskými státy a zúčastněnými stranami ohledně potřeby ambiciózních právních předpisů byl dobře investován, jelikož kodexy, jež byly nakonec přijaty, zajistí skutečný pokrok při harmonizaci.

51

Komise podotýká, že zejména v oblasti elektřiny jsou provozovatelé přenosových soustav a NRO velmi aktivní při včasném zavádění kodexů sítí (viz např. dobrovolný proces propojování trhů, iniciativy v oblasti vyrovnávání nebo práce na regionálních centrech pro koordinaci bezpečnosti).

53

Komise s Bulharskem aktivně spolupracuje v zájmu urychlení procesu zřizování energetické burzy, aby se mohlo plně podílet na obchodování s energií v rámci celé EU („propojování trhů“), včetně zemí Energetického společenství (které společně tvoří „8. region“).

54

Komise podotýká, že rámec pro monitorování REMIT vytvořený prováděcím nařízením (EU) č. 1348/2014 dosud nevstoupil v platnost, co se týká „obchodování B2B“ (tzv. „nestandardní transakce“). Nařízení se nyní vztahuje pouze na tzv. „standardní transakce“ (tj. transakce na obchodních místech). Ustanovení týkající se „nestandardních“ transakcí (tj. dvoustranných transakcí mimo obchodní místa) vstoupí v platnost v březnu 2016.

59

Sblížení cen je mimo očekávání, a to především kvůli velmi rozdílným státním intervencím, které zvýhodňují velmi odlišné formy dodávek elektřiny. Iniciativy v oblasti vnitřního trhu, například propojování trhů, však jistě vedly k sblížení cen (viz nedávné zkušenosti s propojováním trhů založeným na fyzikálních tocích) a mají potenciál tak činit i nadále, zejména v případě, že se členské státy rozhodnou pro větší sladění svých intervencí.

61

Nařízení o přidělování kapacity a řízení přetížení, které se v srpnu 2015 stalo ve všech členských státech právně závazným, vytvořilo harmonizované mechanismy obchodování. Komise souhlasí s tím, že plnému sblížení cen dosud brání jiné faktory (např. chybějící propojení, nekoordinované státní intervence v jednotlivých členských státech atd.).

64

Komise souhlasí s tím, že regulaci cen vedoucí k cenám energií, jež jsou nižší než náklady, je třeba odstranit, a předložila tuto záležitost v diskusích s členskými státy a rovněž v rámci řízení o nesplnění povinnosti. Evropský soudní dvůr nedávno potvrdil žalobu Komise týkající se regulovaných cen (C-36/14).

70

Jedno oddělení Komise se zabývá sledováním trhu a prognózami pro energetiku. Komise uznává, že její schopnost komplexní analýzy je omezená kvůli omezeným zdrojům. Uvítala by posílení kapacit.

Každopádně bude možná Komise muset využít externí odborné znalosti.

75

Hlavním nástrojem, který členským státům pomáhá dosáhnout cíle 10% propojení, je určení a podpora realizace příslušných projektů společného zájmu. Značná část akčního plánu regionální iniciativy v jihozápadní Evropě je například vyhrazena zvýšení míry propojení mezi Iberským poloostrovem a kontinentálním trhem s elektřinou.

82

Komise uznává, že komplexní posouzení potřeb v oblasti infrastruktury na úrovni EU je nezbytné, chce však rovněž zdůraznit rozsah, v jakém se již plánování infrastruktury na úrovni EU uskutečňuje, a to, jak podporuje politiku Komise.

Desetileté plány rozvoje sítě vypracované Evropskou sítí provozovatelů přenosových soustav (ENTSO) vycházejí z důkladného vyhodnocení potřeb v oblasti infrastruktury, což ovlivňuje i poptávku. Četnost jejich aktualizace, tj. co dva roky, zajišťuje, aby byly v plánu zohledněny změny ve struktuře poptávky i výroby. Na základě těchto plánů a pomocí metodiky z analýzy nákladů a přínosů energetického systému v celé šíři, jak je stanoveno v nařízení o TEN-E, jsou vybírány projekty pro zařazení na seznam Unie obsahující projekty společného zájmu. Proces výběru projektů společného zájmu je transparentní a důkladný.

83

Vzhledem k omezenému počtu pracovníků (a podobným omezením v agentuře ACER) se Komise domnívá, že by modelování infrastruktury, jakož i vypracování řady scénářů mohlo být úkolem sítí ENTSO pod podrobným dohledem ze strany Komise a agentury ACER.

Je třeba uvést, že verze desetiletých plánů rozvoje sítě pro elektřinu z roku 2014 již zahrnuje čtyři scénáře. Metodiku a vypracování scénářů lze zpřesnit a aktualizovat a Komise i agentura ACER při tomto úzce spolupracují se sítěmi ENTSO.

84

Financování není založeno pouze na posouzení předem stanovených potřeb (shora dolů), nýbrž musí být nutně posouzeno a vyhodnoceno na základě konkrétních požadavků. Při posuzování konkrétních projektů je jedním z klíčových kritérií vyspělost spolu s přínosy projektu pro region, v němž se nachází. To platí pro finanční nástroje i granty.

86 – čtvrtá odrážka

Desetileté plány rozvoje sítě nemají plně odpovídat národním plánům, jelikož mají být více než jen seznamem všech národních plánů. Zaměřují se na rozvoj transevropské infrastruktury sloužící hlavním cílům, jež spočívají v integraci trhů, bezpečnosti dodávek a udržitelnosti.

87

Plánování musí být založeno na souboru kompletních, spolehlivých a náležitých údajů. Získání těchto údajů, zejména od předkladatelů projektů, avšak rovněž od členských států, představuje jednu z klíčových výzev pro příští kolo desetiletých plánů rozvoje sítě.

90

Komise stanovila integraci regionálních trhů jako klíčový nástroj k dosažení pokroku s ohledem na vnitřní trh s energií. Komise bude aktivně podporovat a dále rozvíjet regionální iniciativy ve všech oblastech vnitřního trhu (např. infrastruktura, obchodování s energií, provoz systému, přiměřenost výrobních kapacit, režimy podpory energie z obnovitelných zdrojů), aniž by ztratila ze zřetele hlavní cíl, kterým je integrovaný unijní trh.

100

V oblasti zemního plynu i elektřiny zajišťuje proces vypracovávání desetiletých plánů rozvoje sítě příslušnými sítěmi ENTSO náležitý přehled o tom, kde jsou na evropské úrovni zapotřebí investice do sítí.

To se využívá při postupech, jako je vypracování seznamu projektů společného zájmu. Je však důležité připomenout, že prioritní nebo strategicky důležité projekty nevyžadují k realizaci nutně financování na úrovni EU. Často jsou důležitější jiné nefinanční překážky (např. vydávání povolení). Proces výběru projektů společného zájmu má umožnit odstranění těchto překážek. Existují-li konkrétní překážky spojené s financováním, zvažuje se podpora z rozpočtu EU (např. v rámci Nástroje pro propojení Evropy). Seznamy proto obvykle nejsou sestavovány výhradně s cílem stanovit priority pro investice z rozpočtu EU.

103

Seznam projektů společného zájmu je založen na důkladném posouzení, které se zdokonaluje zpřesněním různých aspektů analýzy nákladů a přínosů (např. způsob ocenění bezpečnosti dodávek). Podle právních předpisů týkajících se Nástroje pro propojení Evropy je uvedení na seznamu jedním z předpokladů pro získání finanční podpory. Rozhodnutí o udělení podpory je však v souladu se stávajícím právním rámcem přijato po posouzení žádosti na základě souboru kritérií pro udělení, která zohledňují politické cíle a rovněž technické a finanční aspekty.

104

Komise připouští, že prodlevy při realizaci projektů znemožnily, aby Evropský energetický program pro hospodářské oživení rychle zajistil hospodářský růst.

Jejich dlouhodobé přínosy jsou však značné, zejména co se týká bezpečnosti dodávek:

Všechny projekty v oblasti zpětných toků a propojení ve střední a východní Evropě s výjimkou jednoho byly dokončeny, a významně tudíž zvýšily odolnost plynárenské sítě EU v případě přerušení dodávek, k jakému došlo počátkem roku 2009.

Projekt „Nordbalt 02“ pomohl provést potřebnou modernizaci litevské přenosové soustavy v zájmu snazšího toku elektřiny přes propojovací vedení. Projekt „Estlink 2“ připojil podmořským kabelem vedoucím do Finska estonskou síť / pobaltskou síť na severský trh s elektřinou.

Nové propojení mezi Itálií a Maltou prostřednictvím podmořského kabelu ukončilo oddělení maltské sítě od zbytku Evropy.

109

Pokud jde o operační programy na období 2014–2020, pouze šest členských států si zvolilo investiční prioritu EFRR spojenou mimo jiné se zlepšením bezpečnosti dodávek rozvojem inteligentních systémů pro skladování a přenos energie. V právních předpisech je stanovena zvláštní předběžná podmínka spojená s touto investiční prioritou, což zajišťuje soudržnost s příslušnými částmi právních předpisů týkajících se vnitřního trhu s energií a rámcem pro projekty společného zájmu. V příslušných operačních programech (místo v dohodách o partnerství) jsou pro každý ze schválených specifických cílů stanoveny ukazatele výsledků, které zahrnují ukazatele výsledků související s aspekty vnitřního trhu s energií.

Prioritou ESI fondů na období 2014–2020 je podpora přechodu k nízkouhlíkovému hospodářství, včetně investic do energetické účinnosti, obnovitelných zdrojů energie a inteligentních distribučních sítí, a to zejména s povinnými minimálními přidělenými částkami u EFRR. Pro konkrétní členské státy jsou důležité investice do ostatní energetické infrastruktury, jako je odstraňování překážek v klíčových síťových infrastrukturách. V období od roku 2007 do roku 2013 i od roku 2014 do roku 2020 představují tyto investice v průměru přibližně 0,5 % celkové přidělené částky EFRR, Fondu soudržnosti a ESF, v některých členských státech je však tento podíl vyšší (přibližně 2 %), což zohledňuje vnitrostátní potřeby a priority.

112 b)

Provádění všech projektů spolufinancovaných z rozpočtu EU je podrobně sledováno a žádosti předkladatelů projektů o změnu rozhodnutí o udělení grantu jsou pečlivě posouzeny, a nejsou-li předložené argumenty dostatečné, jsou zamítnuty.

Závěry a doporučení

113

Co se týká energetické infrastruktury, je důležité zmínit toto:

–Předpokládá se, že energetická infrastruktura bude financována sazbami pro uživatele a trhem; finanční podpora z rozpočtu EU by proto měla být spíše výjimkou než pravidlem.

–Pokud byla poskytnuta finanční podpora, v některých regionech se bezpečnost dodávek významně zlepšila (viz např. příklady týkající se Evropského energetického programu pro hospodářské oživení v připomínce Účetního dvora v bodě 103 nebo řada auditovaných projektů, které byly financovány z Nástroje pro propojení Evropy nebo ESI fondů, jak je zmíněno v připomínce Účetního dvora v bodech 109–111).

Doporučení 1

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Útvary Komise stanovily jako prioritu v roce 2015 prosazování pravidel třetího balíčku. Ve všech 28 členských státech byly v souvislosti s prováděním třetího balíčku provedeny kontroly souladu a orgány dotčených členských států byly upozorněny na všechny záležitosti, jež nejsou slučitelné s právními předpisy upravujícími vnitřní trh.

Doporučení 2 a)

Toto doporučení je určeno členským státům. Komise však s doporučením souhlasí a při posuzování souladu s pravidly třetího energetického balíčku bude obzvláštní pozornost věnovat nezávislosti národních regulačních orgánů.

Doporučení 2 b)

Komise s doporučením souhlasí a zkoumá možnosti posílení stávajících pravomocí agentury ACER, a to i vůči členským státům, v zájmu jejího přizpůsobení realitě integrovanějších trhů.

Doporučení 3

Komise s tímto doporučením souhlasí.

K řešení problému týkajícího se nedostatečně rozvinutého obchodování prostřednictvím burz přijala Komise v oblasti zemního plynu a elektřiny nařízení, která zajistí povinné zřizování energetických burz (např. v oblasti zemního plynu nařízení o mechanismech přidělování kapacity a o vyrovnávání a v oblasti elektřiny nařízení o přidělování kapacity a řízení přetížení, které stanoví pravidla pro propojení trhů v celé EU). Mimoto se v současnosti provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií (REMIT).

Doporučení 4

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Komisař pro opatření v oblasti klimatu a energetiku vyhlásil přijetí kodexů sítí jako prioritu. Komise ve spolupráci s regulačními orgány, provozovateli přenosové nebo přepravní soustavy a ostatními zúčastněnými stranami intenzivně pracuje na přepracování navrhovaných kodexů sítí tak, aby byla zaručena jejich neutralita a zajištěno účinné uplatňování. Předpokládá se, že do konce roku 2015 bude výbor hlasovat o osmi z deseti navrhovaných kodexů sítí pro elektřinu.

Komise aktivně podporuje včasné zavedení kodexů sítí v rámci iniciativ v oblasti regionální spolupráce.

120

Sblížení cen nedosáhlo očekávaných výsledků, a to především kvůli velmi rozdílným státním intervencím, které zvýhodňují velmi odlišné formy dodávek elektřiny. Iniciativy v oblasti vnitřního trhu, například propojování trhů, však jistě vedly k sblížení cen (viz nedávné zkušenosti s propojováním trhů založeným na fyzikálních tocích) a mají potenciál tak činit i nadále, zejména v případě, že se členské státy rozhodnou pro větší sladění svých intervencí.

Doporučení 5 a)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Zatímco stávající cíl 10% propojenosti pro rok 2020 vychází z výrobní kapacity, při modelování cíle v oblasti propojování na regionální úrovni nebo na úrovni jednotlivých zemí do roku 2030 budou náklady a potenciál obchodní výměny vzaty v úvahu a hrát důležitou úlohu. To zajistí potřebnou flexibilitu, aby bylo možno upravit minimální cíl 15% propojení elektroenergetických sítí v roce 2030 potřebám trhu.

Doporučení 5 b)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Desetileté plány rozvoje sítě pro plyn z roku 2015 již zajišťují náležité posouzení potřeb v oblasti infrastruktury na základě široké škály scénářů týkajících se budoucí poptávky, cen, rozvoje infrastruktury a dalších aspektů. Analýza jednoznačně prokazuje, že ne všechny plánované projekty budou zapotřebí. Probíhající proces výběru projektů společného zájmu vychází z tohoto posouzení. V zájmu dosažení lepšího posouzení potřeb s ohledem na trh se zemním plynem v EU byly zahájeny přípravné práce na strategii EU pro LNG a skladování plynu a Komise svou strategii týkající se LNG a skladování zveřejní v lednu 2016.

Doporučení 6 a)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Komise již začala provádět opatření v tomto smyslu. Tak je tomu zejména v případě skupiny na vysoké úrovni pro propojení plynových soustav ve střední a jihovýchodní Evropě. Skupina má koordinovat úsilí o usnadnění přeshraniční a transevropské infrastruktury, která diverzifikuje dodávky plynu do regionu, a rovněž zavést harmonizovaná pravidla.

Doporučení 6 b)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Úsilí v tomto směru již vyvíjí v rámci regionálních iniciativ: jedním z hlavních cílů regionálních iniciativ je zaměřit se na překážky (fyzické nebo regulační) v přeshraniční infrastruktuře.

Doporučení 6 c)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Spolupráce provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav je již v rámci mnoha prováděcích předpisů („kodexy sítí“) týkajících se provozu sítí a obchodování s energií povinná.

V rámci iniciativy o uspořádání trhu s elektřinou zkoumá Komise možnosti posílené spolupráce a sdílené odpovědnosti provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav na základě koncepce regionálních iniciativ pro koordinaci bezpečnosti, zejména v úzce propojených regionech, a to jako první krok směrem k větší integraci provozovatelů přenosových nebo přepravních soustav na regionální úrovni.

Doporučení 7 a)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Komise již v tomto směru vyvíjí úsilí. Soustavně se pracuje na vyhotovení desetiletých plánů rozvoje sítě a (od roku 2013) na související analýze nákladů a přínosů. V čl. 11 odst. 8 nařízení o TEN-E se předpokládá, že evropské sítě provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav a plynárenských přepravních soustav (ENTSO) vypracují model (propojené) elektrické a plynárenské sítě a do 31. prosince 2016 jej předloží Komisi a agentuře ACER. Komise zajistí, aby k tomu došlo včas.

Doporučení 7 b)

Komise s tímto doporučením částečně souhlasí.

Vytvoření interních kapacit pro analýzy a modelování by mohlo mít značné dopady na zdroje, a to buď v Komisi, nebo agentuře ACER. Za vhodnou alternativu lze považovat zajištění těchto kapacit u sítí ENTSO pod dohledem a kontrolou ze strany agentury ACER a Komise.

Doporučení 7 c)

Komise s tímto doporučením souhlasí.

Analýzu nákladů a přínosů energetického systému v celé šíři, na níž je založeno plánování a posouzení potřeb, a desetileté plány rozvoje sítě vypracovávají sítě ENTSO v úzké spolupráci s Komisí a agenturou ACER.

125

V oblasti zemního plynu i elektřiny zajišťuje proces vypracovávání desetiletých plánů rozvoje sítě příslušnými sítěmi ENTSO náležitý přehled o tom, kde jsou na evropské úrovni zapotřebí investice do sítí.

To se využívá při postupech, jako je vypracování seznamu projektů společného zájmu. Je však důležité připomenout, že prioritní nebo strategicky důležité projekty nevyžadují k realizaci nutně financování na úrovni EU. Často jsou důležitější jiné nefinanční překážky (např. vydávání povolení). Proces výběru projektů společného zájmu má umožnit odstranění těchto překážek. Existují-li konkrétní překážky spojené s financováním, zvažuje se podpora z rozpočtu EU (např. v rámci Nástroje pro propojení Evropy). Seznamy proto obvykle nejsou sestavovány výhradně s cílem stanovit priority pro investice z rozpočtu EU.

Doporučení 8

Komise s tímto doporučením částečně souhlasí.

Co se týká stanovování priorit, Komise připomíná, že zlepšení postupů plánování je součástí mechanismu pravidelné spolupráce se všemi zúčastněnými stranami.

Výběr projektů společného zájmu má například určit projekty, které nejvíce přispějí k dosažení cílů energetické politiky EU (dostupnost, bezpečnost dodávek, udržitelnost).

Do konce roku 2016 bude zavedena důkladnější analýza potřeb spojující trhy s elektřinou i zemním plynem. Viz odpověď Komise k doporučení 7 písm. a).

Co se týká financování, při výběru opatření pro finanční podporu se u projektů, u nichž byla zjištěna potřeba veřejné podpory, bere v úvahu vyspělost a jiná hodnotící kritéria. Komise úzce spolupracuje s EIB a ostatními zúčastněnými stranami s cílem zvýšit technickou pomoc při zlepšování seznamu projektů strategického zájmu. Nepředpokládají se proto žádná další opatření.

126

Pokud jde o ESI fondy, EFRR má v rámci tematického cíle týkajícího se podpory udržitelné dopravy a odstraňování překážek v klíčových síťových infrastrukturách zlepšit bezpečnost dodávek energie na domácím trhu i u sousedních zemí. Bezpečnost dodávek je jedním z cílů vnitřního trhu. Předběžné podmínky v rámci ESI fondů, které byly zavedeny v regulačním rámci na období 2014–2020 s cílem zajistit účinnost a efektivitu investic z ESI fondů, přispějí k provedení reforem vnitřního trhu a pomohou lépe realizovat projekty financované z ESI fondů.

Nástroj pro propojení Evropy má jednoznačně cíle týkající se vnitřního trhu s energií, jak je uvedeno v článku 4 nařízení. To je vyzdviženo jako jeden z prioritních cílů, jimiž se podle čl. 17 odst. 6 mají zabývat první dva pracovní programy.

Financování z Nástroje pro propojení Evropy však nelze spojit s existencí/neexistencí reforem vnitřního trhu s energií, jak je objasněno v odpovědi Komise k doporučení 9.

Doporučení 9

Komise s tímto doporučením nesouhlasí.

Komise je pevně přesvědčena o tom, že k zajištění účinného vnitřního trhu s energií je zapotřebí stejný pokrok v oblasti infrastruktury i regulace trhu. Zavedení přísné podmíněnosti právně vymahatelným způsobem by však bylo příliš složité a rizika by poškodila rozvoj potřebné infrastruktury.

QJ-AB-15-018-CS-E    ISSN 1977-5628

Cílem auditu bylo zjistit, zda provádění opatření politiky vnitřního trhu s energií a výdaje EU na energetickou infrastrukturu účinně zajišťují přínosy v oblasti bezpečnosti dodávek energie. Cíle EU, jímž bylo dokončit vnitřní trh s energií do roku 2014, nebylo dosaženo. Energetická infrastruktura v Evropě obecně zatím není koncipována pro plně integrované trhy, a proto v současné době účinně nezajišťuje bezpečnost dodávek energie. Finanční podpora z rozpočtu EU v oblasti energetické infrastruktury přispívá k vnitřnímu trhu s energií a k bezpečnosti dodávek energie jen v omezené míře.