EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBURG

Tel. +352 4398-1

E-mail: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál (http://europa.eu).

Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2015

Print | ISBN 978-92-872-3369-1 | ISSN 1831-0893 | doi:10.2865/535177 | QJ-AB-15-018-HU-C
PDF | ISBN 978-92-872-3359-2 | ISSN 1977-5733 | doi:10.2865/454618 | QJ-AB-15-018-HU-N
EPUB | ISBN 978-92-872-3302-8 | ISSN 1977-5733 | doi:10.2865/227259 | QJ-AB-15-018-HU-E

© Európai Unió, 2015

A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.

Az 1., 2. és 3. fénykép, valamint a 13. háttérmagyarázatban lévő kép felhasználásához vagy reprodukálásához közvetlenül a szerzői jog tulajdonosától kell engedélyt kérni.

HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?

Ingyenes kiadványok:

•egy példány:
az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu),

•több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:
az Európai Unió képviseletein keresztül (http://ec.europa.eu/represent_hu.htm),
nem uniós országokban a küldöttségektől (http://eeas.europa.eu/delegations/index_fi.htm),
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül (http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm)
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egészterületéről) (*).

(*)A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül, telefonfülkékből és hotelekből a számot csak díjfizetés ellenében lehet hívni).

Megvásárolható kiadványok:

•az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu)

HU
2015

16SZ.

Különjelentés

Az energiaellátás
biztonságának javítása
a belső energiapiac
megvalósításával: több
erőfeszítésre van szükség

(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése alapján)

Az ellenőrző csoport

A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabályszerűségi ellenőrzés eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, ezek megválasztásakor és megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi kockázatokat, az érintett bevétel vagy kiadás nagyságát, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését.

Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a „strukturális politika, közlekedés és energia” kiadási területeire szakosodott, Henri Grethen számvevőszéki tag elnökölte II. Kamara végezte. Az ellenőrzést Phil Wynn Owen számvevőszéki tag vezette, Gareth Roberts, kabinetfőnök; Katharina Bryan, a kabinet attaséja; Pietro Puricella, osztályvezető; Erki Must, feladatfelelős; Jolita Korzunienė, Pekka Ulander, Svetoslav Hristov, Aleksandra Klis-Lemieszonek és Andrew Judge számvevők támogatásával.

Balról jobbra: P. Puricella, A. Judge, G. Roberts, J. Korzunienė, P. Ulander, K. Bryan, E. Must, A. Klis-Lemieszonek, P. Wynn Owen, S. Hristov.

Tartalomjegyzék

Glosszárium

Összefoglaló

Bevezetés

Az energiaellátás biztonsága és kapcsolata a belső energiapiaccal

A belső energiapiac jogi keretrendszere

Beruházási igények és uniós pénzügyi eszközök az energiaipari infrastruktúra területén

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

Észrevételek

A belső energiapiac 2014-ig történő megteremtésének célja nem valósult meg

Továbbra is vannak problémák a belső energiapiac uniós jogi keretrendszerének végrehajtásával

A tagállamok között az energiapiacok megszervezésének módjában tapasztalható jelentős különbségek visszafoghatják a belső energiapiac további fejlődését

Történt ugyan előrehaladás az európai piacok egyesítése terén, ám a belső energiapiac árhatásai még nem teljesen bontakoztak ki

Az európai energiaipari infrastruktúra kialakítása általánosságban még nem alapozza meg a piacok teljes integrációját, és ezért jelenleg nem biztosítja az energiaellátás tényleges biztonságát

Az infrastruktúra számos tagállamon belül és tagállam között még nem felel meg a belső energiapiacnak

Hiányzik az uniós energiaipari infrastruktúra-fejlesztési beruházások területén a prioritások felállításának alapját képező átfogó uniós szintű szükségletfelmérés

A határokon átnyúló infrastruktúra fejlesztéséhez együttműködésre van szükség a szomszédos tagállamok között

Az energiaipari infrastruktúra terén az uniós költségvetésből származó pénzügyi támogatás csak korlátozottan járult hozzá a belső energiapiachoz és az energiaellátás biztonságához

Az EU különböző finanszírozási eszközökkel rendelkezik az energiaipari infrastruktúra-fejlesztési projektek támogatásához, de ezek egyikének sem a belső energiapiac az elsődleges célja

Számos uniós társfinanszírozású energiaipari infrastruktúrának még nincs hatása a belső energiapiacra

Következtetések és ajánlások

I. melléklet
—
a) Adókkal növelt átlagos lakossági villamosenergia-árak a háztartási fogyasztók számára: 2015 első negyedéve, eurócent/kWh
b) Átlagos villamosenergia-árak az ipari fogyasztók számára, héa és le nem vonható adók nélkül: 2015 első negyedéve, eurócent/kWh

II. melléklet
—
A szállítók által fizetett becsült beszerzési gázárak az uniós tagállamokban. 2014-es éves átlag (euró/MWh)

III. melléklet
—
A tagállamok részvétele az ACER munkacsoportjaiban 2013. január és 2015. május között

A Bizottság válasza

Glosszárium

A balti energiapiacok összekapcsolási terve (BEMIP): Észtország, Lettország és Litvánia európai energiapiaci integrációjára irányuló, 2009-ben aláírt regionális kezdeményezés, amelynek célja energiaszigeti állapotuk felszámolása és energiapiacaik liberalizálása.

Átvitelirendszer-üzemeltető, illetve szállításirendszer-üzemeltető: kötött infrastruktúra használatával, energia földgáz vagy villamos energia formájában történő szállításával megbízott nemzeti vagy regionális szintű szervezet.

Az energiaellátás biztonsága: a Nemzetközi Energiaügynökség fogalommeghatározása szerint az energiaforrások megszakítás nélküli, megfizethető áron való rendelkezésre állása.

Belső energiapiac: A belső energiapiac az EU területén belül a földgáz és a villamos energia szabad áramlását és határok nélküli kereskedelmét lehetővé tévő szabályozási és infrastrukturális rendszer.

Cseppfolyósított földgáz (LNG): az LNG tárolás és szállítás céljából cseppfolyósított földgáz.

Energiarendszer-összekötő: a villamos energia vagy a földgáz tagállami hálózatok közötti áramlását lehetővé tévő rendszer. E rendszerek tulajdonosa és üzemeltetője egy vagy több átvitelirendszer-üzemeltető, illetve szállításirendszer-üzemeltető lehet.

Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER): uniós ügynökség, amelynek székhelye a szlovéniai Ljubljanában található, és amelyet a villamos energia és a földgáz belső energiapiacának megvalósítása terén való további előrelépés érdekében a harmadik energiaügyi csomag keretében, 2011 márciusában hoztak létre. Az ACER az európai energiaszabályozók közötti együttműködést előmozdító, független európai szervezet.

Energiasziget: elégtelen energiaátviteli-hálózati összeköttetésekkel rendelkező régió. E régiók következésképpen gyakran egyetlen külső energiaforrástól vagy -szállítótól függnek.

Európai energiaügyi gazdaságélénkítő program (EEGP): az EEGP-t a gazdasági és pénzügyi válságra adott válaszként 2008 végén vezették be. A energiaellátás megbízhatóságának növelésére és az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának csökkentésére irányuló projekteket finanszíroz.

Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz: az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz 2014 óta nyújt pénzügyi támogatást három ágazat – az energiaipar, a közlekedés és az információs és kommunikációs technológiák (ikt) – számára. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz meghatározza a következő évtizedben e három területen végrehajtandó beruházási prioritásokat, mint amilyenek például a villamosenergia- és gázfolyosók, a megújuló energia használata, az összekapcsolt közlekedési folyosók és a kevésbé szennyező szállítási módok, a nagysebességű szélessávú kapcsolatok és digitális hálózatok.

Európai Stratégiai Beruházási Alap (ESBA): az ESBA célja, hogy a hosszú távú magán- és közberuházások terén az EU-ban 2015 és 2017 között legalább 315 milliárd eurót mobilizáljon. Az ESBA az Európai Beruházási Bank (EBB) keretében, vagyonkezelői alapként jön létre határozatlan időtartamra, a projektek kockázatosabb részeinek finanszírozásához. Az EBB által vállalt többletkockázatot egy legfeljebb 16 milliárd eurós garancia kompenzálja majd, amelyet az EU költségvetése fedez. A tagállamok hozzájárulhatnak az ESBA-hoz. Az ESBA közös érdekű projekteket vagy a rendszerek összekapcsolására irányuló más projekteket finanszírozhat. Az alap egyik prioritása az energiaipari infrastruktúra.

Európai strukturális és beruházási alapok (ESB alapok): az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), az Európai Szociális Alap (ESZA), a Kohéziós Alap, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) és az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) működését biztosító közös keretrendszer.

Harmadik energiaügyi csomag: az uniós energiapiacokról szóló jogszabálycsomag. A jogszabálycsomag a belső energiapiac működésére, többek között a határokon átnyúló kereskedelemre és az intézményi felépítésre vonatkozó főbb szabályokat foglalja magában.

Komitológia: az Európai Bizottságra átruházott feladatok végrehajtását felügyelő bizottságok rendszere. A bizottságok a tagállamok képviselőiből állnak, és megbízatásuk értelmében szabályozzák a Tanács (együttdöntés esetében a Tanács és az Európai Parlament) által elfogadott másodlagos jogszabályokkal kapcsolatban átruházott bizonyos feladatokat. Az üléseken az elnöki és titkársági feladatokat a Bizottság látja el.

Közös érdekű projektek: 2013 októberében a Bizottság egy listát fogadott el, amely 248 kiemelt energiaipari infrastruktúra-fejlesztési projektet tartalmaz. A közös érdekű projektek számára gyorsabb és hatékonyabb engedélyezési eljárást és jobb szabályozási környezetet kell biztosítani. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében is támogathatók.

Leválasztás: valamely vertikálisan integrált energiaipari vállalat átviteli tevékenységének a többi tevékenységektől, például az energiatermelésről- és elosztásról való leválasztásának folyamata.

Milliárd köbméter: a termelés és a kereskedelem területén a földgáz mennyiségének mérésére használt mértékegység.

Nemzeti szabályozó hatóságok: a nemzeti szabályozó hatóságok a tagállamok állami szervezetei, amelyek ellenőrzik, hogy a piacra jutás szabályai tisztességesek-e, és egyes tagállamokban meghatározzák a fogyasztók számára a nagykereskedelmi és a lakossági árakat. Elemzéseket biztosítanak, amelyeket az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők által felszámított árak meghatározásához használnak fel.

Tízéves hálózatfejlesztési tervek: a villamosenergia-piaci és földgázpiaci tízéves hálózatfejlesztési tervek az ENTSO-E és az ENTSO-G által félévente közzétett, nem kötelező érvényű dokumentumok. A tízéves hálózatfejlesztési tervek célja a villamosenergia-átviteli és földgázszállítási rendszerekbe történő beruházásokkal kapcsolatos tájékoztatás és átláthatóság javítása.

Transzeurópai energiahálózat (TEN-E): a TEN-E program célja a belső energiapiac létrehozása a transzeurópai villamosenergia-átviteli és földgázszállítási hálózatok összekapcsolása, interoperabilitása és fejlesztése révén, valamint az ellátás biztonságának és diverzifikációjának biztosítása és a fenntartható fejlődés előmozdítása.

Üzemi és kereskedelmi szabályzatok és iránymutatások: az energiaágazat egy vagy több részére vonatkozó szabályrendszerek. Arra szolgálnak, hogy a határokon átnyúló kérdések módszeres kezelése érdekében a meglévő nemzeti szabályok kiegészítésével segítsék a belső energiapiac megvalósítását.

Vállalkozások közötti kereskedelem: két vállalkozás, például egy gyártó és egy nagykereskedő vagy egy nagykereskedő és egy kiskereskedő közötti kereskedelmi ügylet.

Villamosenergia-piaci átvitelirendszer-üzemeltetők és földgázpiaci szállításirendszer-üzemeltetők európai hálózata (ENTSO-E/ENTSO-G): ezek a hálózatok képviselik az összes uniós villamosenergia-piaci átvitelirendszer-üzemeltetőt és földgázpiaci szállításirendszer-üzemeltetőt, valamint a hálózataikhoz kapcsolódó más üzemeltetőket, minden régióra és minden műszaki és piaci kérdésre vonatkozóan.

Összefoglaló

I

Az Európai Unió az elmúlt 20 évben átfogó megközelítést dolgozott ki az energia- és éghajlat-politika terén. Ez a politika az éghajlatváltozás növekvő kihívásai és a változó nemzetközi környezet, többek között az uniós határok menti politikai fejlemények és a külső partnerekkel kötött kereskedelmi megállapodások közepette tovább alakul.

II

Az energiaellátás biztonsága az elmúlt évtizedben jelentős problémává vált Európában. A kormányzatokat és a nyilvánosságot elsősorban a külső forrásoktól való függéssel, a külső szállító- és tranzitországokban felmerülő politikai bizonytalansággal, valamint az energiaellátás esetleges zavaraival összefüggő kockázatok aggasztják. Egyre inkább felismerést nyer továbbá, hogy a keresleti tendenciák módosulásai és a megújuló energiaforrások terjedése miatt az uniós energiarendszeren belül bekövetkező átalakulások új kihívásokat támasztanak a végfelhasználók megfizethető áron történő, folyamatos energiaellátásával kapcsolatban.

III

Az EU számos jogszabályt fogadott el a belső energiapiac megvalósításának támogatására. A belső energiapiac az EU területén belül a földgáz és a villamos energia szabad áramlását és határok nélküli kereskedelmét lehetővé tévő szabályozási és infrastrukturális rendszer. A harmadik energiaügyi csomag elnevezésű legutóbbi jogszabálycsomag célként a belső piac 2014-ig történő megvalósítását tűzte ki. Az uniós költségvetés emellett a 2007 és 2013 közötti időszakra 3,7 milliárd eurót irányzott elő az energiaipari infrastruktúra finanszírozására, a 2014 és 2020 közötti időszakra pedig várhatóan további mintegy 7,4 milliárd eurót biztosít majd.

IV

Ellenőrzésünk célja annak meghatározása, hogy a belső energiapiaci politikai intézkedések végrehajtása és az energiaipari infrastruktúrával kapcsolatos uniós kiadások eredményesen biztosították-e az energiaellátás biztonságával összefüggő előnyöket.

V

A belső energiapiac 2014-ig történő megteremtésére irányuló uniós cél nem valósult meg. Az európai energiaipari infrastruktúra kialakítása általánosságban még nem alapozza meg a piacok teljes integrációját, és ezért jelenleg nem biztosítja az energiaellátás tényleges biztonságát. Az energiaipari infrastruktúra terén az uniós költségvetésből eredő pénzügyi támogatás csak korlátozottan járult hozzá a belső energiapiachoz és az energiaellátás biztonságához.

VI

Továbbra is vannak problémák a belső energiapiac uniós jogi keretrendszerének végrehajtásával. A tagállamok között, az energiapiacok megszervezésének módjában tapasztalható jelentős különbségek visszafoghatják a belső energiapiac további fejlődését. Történt ugyan előrehaladás az európai piacok egyesítése terén, ám a belső energiapiac árhatásai még nem teljesen bontakoztak ki. Ajánlásaink a következők:

1. ajánlás: Mivel a belső energiapiac még nem jött létre, a Bizottság fejezze be értékeléseit, és 2016 végéig indítsa meg a tagállamokkal szemben a szükséges kötelezettségszegési eljárásokat.

2. ajánlás:

a)A tagállamok biztosítsák nemzeti szabályozó hatóságaik függetlenségét, és ne korlátozzák feladatkörüket. A nemzeti szabályozó hatóságok rendelkezzenek elegendő erőforrással tevékenységeik ellátásához, többek között ahhoz, hogy teljes mértékben részt vehessenek az uniós szintű együttműködésekben;

b)a Bizottság biztosítsa, hogy az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER) megfelelő felhatalmazással rendelkezzen ahhoz, hogy a tagállamok kulcsfontosságú intézményeitől beszerezze a rá rótt feladatok elvégzéséhez szükséges információkat.

3. ajánlás: A Bizottság mozdítsa elő a földgáz és a villamos energia átlátható kereskedelmi mechanizmusainak széles körű fejlődését. Ide tartozik az energiatőzsdék létrehozásának megkönnyítése és támogatása azokban a tagállamokban, amelyekben ezek jelenleg nem léteznek, vagy amelyekben a vállalkozások közötti kereskedelmi mechanizmusok dominálnak.

4. ajánlás: A villamosenergia-ipari üzemi és kereskedelmi szabályzatok 2015 végéig történő jóváhagyásának biztosítása érdekében a Bizottság gyorsítsa fel a komitológiai eljárást. Ösztönözze továbbá az ACER-t és az ENTSO-kat arra, hogy támogassák, hogy a tagállamok a regionális együttműködési kezdeményezések keretében mihamarabb alkalmazzák az üzemi és kereskedelmi szabályzatokat.

5. ajánlás: A Bizottság:

a)a villamosenergia-ipari hálózatok összekapcsolására irányuló célkitűzések meghatározása során a rögzített nemzeti termelési kapacitások helyett a piaci igényeket vegye figyelembe.

b)vizsgálja felül a gázpiaci célmodell lehetséges költségeit és előnyeit, és a bizonytalan kereslet figyelembevételével mérlegelje, hogy gázvezetékek kiterjedt építése helyett vannak-e más lehetőségek, mint például a belső energiapiaccal összeegyeztethető megoldások alkalmazásával egy vagy több nemzeti piac kiszolgálása érdekében stratégiai pontokon elhelyezett LNG-terminálok létrehozása. Mindezt alapozza uniós szintű, átfogó szükségletfelmérésre.

VII

A tagállamokon belüli és tagállamok közötti infrastruktúra számos helyen még nem felel meg a belső energiapiacnak. Hiányzik az uniós energiaipari infrastruktúra-fejlesztési beruházások területén a prioritások felállításának alapját képező átfogó uniós szintű szükségletfelmérés. A határokon átnyúló infrastruktúra fejlesztéséhez együttműködésre van szükség a szomszédos tagállamok között. Ajánlásaink a következők:

6. ajánlás: A Bizottság:

a)azonosítsa azokat a határokon átnyúló energiaipari infrastruktúrákat, amelyeknek a lehetőségeit nem használjak ki teljes mértékben a belső energiapiac támogatására, vagy mert az infrastruktúrát hosszú távú kétoldalú, harmadik fél hozzáférését kizáró szerződésekben lekötötték, vagy mert annak technikai lehetőségeit, például az ellenirányú gázszállítást nem használják ki;

b)működjék együtt a tagállami érdekelt felekkel annak érdekében, hogy a belső energiapiac javára javítsák az ilyen infrastruktúrák tényleges folyamatos kihasználtságának mértékét;

c)vizsgálja meg, hogy milyen előnyökkel járna, ha a határokon átnyúló energiaáramlás ösztönzése és hatékony, a meglévő infrastruktúra legjobb kihasználását biztosító irányítása céljából regionális átvitelirendszer-üzemeltetőket, illetve szállításirendszer-üzemeltetőket hoznának létre.

7. ajánlás: A Bizottság:

a)a belső energiapiac létrehozásának alapjaként készítsen átfogó, uniós szintű szükségletfelmérést az energiaipari infrastruktúráról; és ez szolgáljon referenciaként olyan más stratégiai dokumentumokhoz, mint a tízéves hálózatfejlesztési tervek;

b)a szükségletfelmérés támogatása érdekében házon belül vagy az ACER keretében hozzon létre kapacitást az energiapiacok modellezésére, beleértve a keresletre vonatkozó széles körű előrejelzéseket;

c)működjék együtt az ENTSO-E-vel és az ENTSO-G-vel annak érdekében, hogy a szükségletfelmérés inputként szolgáljon a belső energiapiaccal kapcsolatos uniós infrastruktúratervezés, többek között a tízéves hálózatfejlesztési tervek számára.

VIII

Az EU különböző finanszírozási eszközökkel rendelkezik az energiaipari infrastruktúra-fejlesztési projektek támogatásához, de ezek egyikének sem a belső energiapiac az elsődleges célja. Az uniós társfinanszírozású energiaipari infrastruktúra korlátozott hatást gyakorol a belső energiapiacra. Ajánlásaink a következők:

8. ajánlás: a Bizottság az energiaipari infrastruktúrák iránti igények átfogó uniós szintű felmérésének figyelembevételével finomítsa tervezési eljárásait és különösen a közös érdekű projektek prioritási sorrendjének meghatározását és finanszírozását;

9. ajánlás: a Bizottság tegyen jogalkotási javaslatokat arra nézve, hogy az energiaipari infrastrukturális projektek finanszírozásra történő kiválasztásáról hozott döntései hogyan függjenek a tagállamok energiapiacainak megfelelő és folyamatos működésétől.

Bevezetés

01

Az Európai Unió az elmúlt 20 évben átfogó megközelítést dolgozott ki az energia- és éghajlat-politika terén¹. Ez a politika az éghajlatváltozás növekvő kihívásai és a változó nemzetközi környezet, többek között az uniós határok menti politikai fejlemények és a külső partnerekkel kötött kereskedelmi megállapodások közepette tovább alakul.

02

Az energiapolitika területén az uniós energiapolitika kidolgozását az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 4. cikke írja elő, amely az energiaügyet az EU és a tagállamok közötti megosztott hatáskörként határozza meg. A 194. cikk szerint az EU energiapolitikájának céljai a következők:

a)az energiapiac működésének biztosítása;

b)az energiaellátás biztonságának garantálása az Unión belül;

c)az energiahatékonyság és az energiatakarékosság, valamint az új és megújuló energiaforrások kifejlesztésének előmozdítása; és

d)az energiahálózatok összekapcsolásának előmozdítása.

03

A tagállamok döntenek nemzeti energiaszerkezetükről, a földgázra és a villamos energiára vonatkozó adókról és pótdíjakról, valamint határaikon belül felügyelik a villamosenergia- és a földgázpiac működését.

04

Az energiaellátás biztonsága az elmúlt évtizedben jelentős problémává vált Európában. A kormányzatokat és a nyilvánosságot elsősorban a külső forrásoktól való függéssel, a külső szállító- és tranzitországokban felmerülő politikai bizonytalansággal, valamint az energiaellátás esetleges zavaraival összefüggő kockázatok aggasztják. Egyre inkább felismerést nyer továbbá, hogy a keresleti tendenciák módosulásai és a megújuló energiaforrások terjedése miatt az uniós energiarendszeren belül bekövetkező átalakulások új kihívásokat támasztanak a végfelhasználók megfizethető áron történő, folyamatos energiaellátásával kapcsolatban.

Az energiaellátás biztonsága és kapcsolata a belső energiapiaccal

05

Az Európai Bizottság következetesen ösztönözte az Unión belüli energiaellátás biztonságának alapját képező belső villamosenergia- és földgázpiac fejlődését. A belső energiapiac az EU területén belül a földgáz és a villamos energia szabad áramlását és határok nélküli kereskedelmét lehetővé tévő szabályozási és infrastrukturális rendszer. Az európai energiabiztonsági stratégiáról szóló legutóbbi, 2014. május 28-án közzétett bizottsági közleményben² a Bizottság kijelenti, hogy: „Az energiabiztonság javításának kulcsa elsősorban a működőképes belső piacban és a nagyobb fokú regionális és európai szintű együttműködésben megjelenő kollektívebb szemléletmód – különösen a hálózati fejlesztések összehangolása és a piacok megnyitása tekintetében…”

06

A villamosenergia- és földgázellátás nyitott, versengő és teljes mértékben működő belső piacának fejlődése az Unió egésze számára képes biztosítani az ellátási biztonsággal összefüggő előnyöket. Lehetőséget nyújt az ellátás nagyobb diverzifikációjára, a helyi ellátási kockázatok csökkentésére, a tagállamokon belüli és a tagállamok közötti likvid és rugalmas kereskedelemre, valamint a gazdaságilag hatékony energiaellátásra. Az ellátás biztonsága a költségekkel járó közjavak körébe tartozik, és ennek a leginkább költséghatékony módon történő elérése az uniós energiapolitika egyik fő célkitűzése.

07

2014 decemberében az Európai Unió Tanácsa megerősítette a belső energiapiac megvalósításának támogatását, és hangsúlyozta, hogy „minden erőforrást mobilizálni kell annak érdekében, hogy a kifogástalanul működő és összekapcsolt belső energiapiac kialakítására vonatkozó célkitűzés a lehető legrövidebb időn belül megvalósuljon”³.

08

A belső energiapiac létrehozása érdekében meg kell határozni a földgáz- és villamosenergia-piacok működésére vonatkozó szabályokat, valamint törekedni kell annak biztosítására, hogy e célból megfelelő infrastruktúra álljon rendelkezésre.

A belső energiapiac jogi keretrendszere

09

A belső energiapiac működési szabályai különböző formákat öltenek. Az első szakasz a jogi keret kidolgozása, amely meghatározza a belső villamosenergia- és földgázpiacok kialakításának elveit, valamint az energiával való kereskedés szabályozási feltételeit. Ez a jogi keret három másodlagos uniós jogszabályi „csomagon” keresztül jött létre (lásd: 1. ábra).

10

A harmadik energiaügyi csomagot 2011-ben a nagykereskedelmi⁴ energiapiacok integritásáról és átláthatóságáról szóló rendelet⁵ egészítette ki. Az említett rendelet a piaci integritás és a piaci visszaélés kérdéseivel foglalkozik, és a piaci manipuláció észlelése és megelőzése érdekében előírja a nagykereskedelmi energiapiacok nyomon követését. A rendelet teljes körű végrehajtása 2016 áprilisára várható.

1. ábra

A három energiaügyi csomag létrehozása

Forrás: Európai Számvevőszék.

11

A villamosenergia- és földgázellátás biztonságával közvetlenül két uniós jogszabály is foglalkozik. Ezeknek a jogszabályoknak az alapja a belső energiapiac megfelelő és folyamatos működésének akár kivételes körülmények között is történő fenntartása:

a)a villamosenergia-ellátásról szóló, 2005-ben elfogadott irányelv⁶ megfelelő szintű termelőkapacitás létrehozására, a kínálat és a kereslet megfelelő egyensúlyának kialakítására és a többi tagállammal való megfelelő szintű összeköttetésre kötelezi a tagállamokat; és

b)a földgázellátás biztonságáról szóló, 2010-ben elfogadott rendelet⁷ ellátási és infrastrukturális előírásokat állapít meg, valamint mind az ellátási zavarok megelőzése, mind pedig az azokra adott válaszok tekintetében meghatározza a földgázvállalkozások, a tagállamok és a Bizottság feladatait.

12

Ez a jogi keret meghatározza a belső energiapiac alapelveit, de önmagában nem képezi az energiapiacok gyakorlati modelljét. Így az árkonvergencia célkitűzésének megvalósítása érdekében a Bizottság villamosenergia- és földgázpiaci célmodelleket kezdeményezett.⁸ Ezeket a modelleket az ENTSO-k és az ACER, valamint az energiaipar képviselőinek bevonásával fejlesztették tovább, és azok rögzítése az e piacok működésének technikai szabályait meghatározó iránymutatások, valamint üzemi és kereskedelmi szabályzatok keretében jelenleg folyamatban van:

a)A villamosenergia-piaci célmodell célja a nemzeti piacok egyetlen páneurópai piacba történő összekapcsolása⁹. Az árkonvergencia megkönnyítése mellett a piac-összekapcsolás biztosítja a határokon átnyúló átvitel optimális kihasználását.

b)A gázpiaci célmodell az elosztópontokhoz igazodó kereskedelem révén mozdítja elő az árkonvergenciát¹⁰. Célja betáplálási-kiadási zónák és likvid virtuális kereskedelmi pontok fejlesztése.

Az uniós energiapolitika főbb szereplőinek feladatai és hatáskörei

13

A belső energiapiac létrehozásában, működtetésében és szabályozásában meghatározott feladatokat és hatásköröket ellátó állami és magánszereplők széles köre vesz részt.

a)Az Európai Bizottságban az Energiaügyi Főigazgatóság felel az EUMSZ 194. cikkének hatálya alá tartozó európai energiapolitika kidolgozásáért és végrehajtásáért. Ez az energiapiac működésének és az energiaellátás biztonságának az Unión belüli biztosítását, valamint az energiahálózatok összekapcsolásának előmozdítását foglalja magában. A belső energiapiac tekintetében a Bizottság:

i.szükség esetén szakpolitikai dokumentumokra és jogalkotási intézkedésekre tesz javaslatot;

ii.nyomon követi az energiaügyi csomagok nemzeti jogba való átültetését;

iii.a tagállamokkal együtt a komitológiai eljárás keretében üzemi és kereskedelmi szabályzatokat fogad el.

b)Az energiapiacok monitoringját a tagállami kormányoktól teljes mértékben független nemzeti szabályozó hatóságok végzik. A nemzeti szabályozó hatóságok létrehozásának követelményét a második energiaügyi csomag írta elő. A harmadik csomag tovább erősítette szerepüket.

c)A harmadik energiaügyi csomag keretében létrejött Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségének (ACER) feladata a nemzeti szabályozó hatóságok közötti együttműködés előmozdítása és megkönnyítése. Az ACER keret-iránymutatásokat dolgoz ki, amelyek üzemi és kereskedelmi szabályok alapját képezik, valamint számos energiapiaci kérdésben fogad el véleményeket. Az ACER nem rendelkezik végrehajtási hatáskörökkel, tehát határozatai nem közvetlenül kötelezők a piaci szereplőkre nézve.

d)Az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők kötött infrastruktúra használatával, energia földgáz vagy villamos energia formájában történő szállításával megbízott nemzeti vagy regionális szintű szervezetek. Elvárják tőlük, hogy a villamosenergia-ipari átvitelirendszer-üzemeltetők és a földgázipari szállításirendszerüzemeltetők európai hálózata (ENTSO-E és ENTSO-G) keretében együttműködjenek egymással. Az ENTSO-k feladata az üzemi és kereskedelmi szabályzatok kidolgozása az ACER keret-iránymutatásai alapján, valamint a tízéves hálózatfejlesztési tervek elkészítése.

Beruházási igények és uniós pénzügyi eszközök az energiaipari infrastruktúra területén

14

Az ellátási biztonsággal összefüggő előnyök belső energiapiacon keresztül történő realizálásához energiaipari infrastruktúra-fejlesztési beruházásokra van szükség. Az EU-ban az energiaipari infrastruktúrát a „használó fizet” elv alapján a fogyasztói árakon keresztül elsősorban az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők finanszírozzák. Az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők által az infrastruktúra-fejlesztési beruházások finanszírozására használt saját erőforrások a projektköltségek 20%-ától a szükséges beruházás teljes költségéig terjedhetnek. A Bizottság 2011. évi adatai alapján az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők 2005 és 2009 között évente 9,1 milliárd eurót fektettek energiaipari infrastruktúrába. Ezen belül a villamosenergia-ipari beruházások évi 5,8 milliárd eurót, míg a gázipari beruházások évi 3,3 milliárd eurót tettek ki.

15

Az Európai Beruházási Bank (EBB) az uniós energiaipari infrastruktúra-fejlesztési projektek terén a legnagyobb nemzetek feletti hitel- és garancianyújtó. 2007 és 2012 között az EBB az európai villamosenergia- és gázhálózatok modernizálására és fejlesztésére irányuló beruházásokhoz 29,4 milliárd euró összegben nyújtott hitelt¹¹.

16

Az energiaipari infrastruktúra továbbá az újonnan létrejött Európai Stratégiai Beruházási Alap (ESBA)¹² egyik prioritása. Ez az alap az uniós költségvetés és az EBB forrásait kombinálja, azzal a céllal, hogy az Unió egészében legalább 315 milliárd euróra növelje a köz- és magánberuházásokat¹³.

17

Az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők saját beruházásaival, valamint az EBB és az ESBA által rendelkezésre bocsátott forrásokkal összehasonlítva az uniós költségvetés viszonylag csekély mértékben vesz részt az energiaipari infrastruktúra-fejlesztési beruházásokban. Az 1. táblázat szerint 2007 és 2013 között mintegy 3,7 milliárd eurót fordítottak energiaipari beruházásokra az uniós költségvetésből, a 2014 és 2020 közötti időszakra pedig további 7,4 milliárd eurót irányoztak elő.

1. táblázat

A 2007 és 2020 közötti időszakban az energiaipari infrastruktúrára előirányzott források (millió euró)

| Ágazat | TEN-E | EEGP | Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz, Energiaipar | ESB alapok | Összesen
2007–2013 | Villamos energia | 81 | 905 |  | 498 | 1 484
Földgáz | 64 | 1 363 |  | 814 | 2 241
ÖSSZESEN: | 145 | 2 268 |  | 1 312 | 3 725
2014–2020 | Villamos energia és földgáz | 5 350 | 2 000¹ | 7 350
2007–2020 ÖSSZESEN | 145 | 2 268 | 5 350 | 3 312 | 11 075

1 A Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság által az ellenőrző csoport rendelkezésére bocsátott indikatív adat.

Forrás: Európai Számvevőszék, a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság adatbázisa alapján, EEGP végrehajtási jelentések.

18

Az előirányzott források a Bizottság által kezelt több alapból származnak, amelyek viszonylagos méretük, az általuk finanszírozott projektek fajtája, valamint az általuk biztosított finanszírozás típusa tekintetében különböznek egymástól (lásd: 1. táblázat):

a)az 1996-ban létrehozott¹⁴ transzeurópai energiahálózat (TEN-E) villamosenergia- és földgáz-infrastruktúrát finanszírozó, Bizottság által irányított eszköz volt. A 2013-as TEN-E rendelet¹⁵ határozta meg a közös érdekű projektek azonosításának kritériumait;

b)az európai energiaügyi gazdaságélénkítő programot (EEGP) az EU gazdaságának infrastrukturális beruházások révén történő élénkítésére hozták létre 2009-ben¹⁶. Az EEGP a Bizottság közvetlen irányítása alatt finanszírozta a jóváhagyott projekteket. A finanszírozott projektek végrehajtása még folyamatban van, e rendszer keretében azonban új projekteket nem támogatnak;

c)az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz (CEF)¹⁷ a közlekedés, az energiaipar és a távközlés területén a 2014 és 2020 közötti időszakban megvalósítandó beruházások támogatására jött létre¹⁸. A CEF célja, hogy különböző eszközökön, többek között támogatásokon, különleges kölcsönökön, garanciákon, hitelviszonyt megtestesítő és osztalékra jogosító eszközökön keresztül magánberuházásokat vonzzon. A támogatás útján történő társfinanszírozás nyílt pályázati felhívásokon alapul, és az Innovációs és Hálózati Projektek Végrehajtó Ügynökség (INEA) irányítása alá tartozik;

d)az energiaipari infrastruktúra finanszírozása az európai strukturális és beruházási alapokból (ESB alapok) is lehetséges¹⁹. A finanszírozás a Bizottság által jóváhagyott nemzeti operatív programokon alapul.

19

A Bizottság 2010-es becslése szerint az európai energiaágazat beruházásigénye 2020-ig eléri az 1 trillió eurót. Ebből az európai jelentőségű villamosenergia- és gázhálózatok igénye mintegy 210 milliárd eurót tesz ki²⁰. A Nemzetközi Energiaügynökség (IEA) közelmúltbeli becslése szerint az európai villamosenergia- és gázhálózatok teljes beruházásigénye a 2014 és 2035 közötti időszakban eléri a 931 milliárd eurót²¹.

1Ide tartoznak többek között az uniós energiapolitikáról 1995-ben és 2007-ben közzétett bizottsági közlemények, a 2020-as és 2030-as energiaügyi és éghajlati csomag és az energiaunióról szóló legutóbbi bizottsági közlemény.

2COM(2014) 330 final, 2014. május 28., „Európai energiabiztonsági stratégia”.

3Az Európai Unió Tanácsának 2014. december 9-i következtetései, a Közlekedési, Távközlési és Energiaügyi Tanács ülése.

4A nagykereskedelem az energiaimportőrök, illetve az energiatermelők és az energiahordozókat a végfelhasználóknak értékesítő szolgáltatók között zajlik.

5Az Európai Parlament és a Tanács 2011. október 25-i 1227/2011/EU rendelete a nagykereskedelmi energiapiacok integritásáról és átláthatóságáról (HL L 326., 2011.12.8., 1. o.).

6Az Európai Parlament és a Tanács 2006. január 18-i 2005/89/EK irányelve a villamosenergia-ellátás biztonságát és az infrastrukturális beruházások védelmét célzó intézkedésekről (HL L 33., 2006.2.4., 22. o.).

7Az Európai Parlament és a Tanács 2010. október 20-i 994/2010/EU rendelete a földgázellátás biztonságának megőrzését szolgáló intézkedésekről és a 2004/67/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 295., 2010.11.12., 1. o.).

8A célmodellek kidolgozásával kapcsolatos további információk: https://ec.europa.eu/energy/en/consultations/consultation-generation-adequacy-capacity-mechanisms-and-internal-market-electricity

9A piac-összekapcsolás írja le a rendelkezésre álló, határokon átnyúló átviteli kapacitást használó, elkülönülő másnapi, azonnali villamosenergia-piacok összekapcsolását. Az uniós villamosenergia-piacok összekapcsolásának végrehajtására kidolgoztak egy EUPHEMIA nevű külön algoritmust.

10A gázelosztópont egy olyan fizikai vagy virtuális kereskedelmi pont, ahol a gázszállítások ára a régió keresletének megfelelően alakul. Az elosztóponti árak a gáz iránti kereslet és a kínálat egymásra hatásának függvényében változnak.

11Európai Beruházási Bank, Energy Lending Criteria (Energiaipari hitelezési kritériumok), 2013. július 23.

12Az Európai Parlament és a Tanács 2015. június 25-i 2015/1017/EU rendelete az Európai Stratégiai Beruházási Alapról, az Európai Beruházási Tanácsadó Platformról és a Beruházási Projektek Európai Portáljáról, valamint az 1291/2013/EU és az 1316/2013/EU rendelet módosításáról.

134/2015. sz. vélemény az Európai Stratégiai Beruházási Alapról, valamint az 1291/2013/EU és az 1316/2013/EU rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletjavaslatról (HL C 121., 2015.4.15., 1. o.)

14A TEN-E programot a következő jogi aktusok hozták létre Az Európai Parlament és a Tanács 2006. szeptember 6-i 1364/2006/EK határozata a transzeurópai energiahálózatok kijelöléséről és a 96/391/EK határozat és az 1229/2003/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 262., 2006.9.22., 1. o.).

15A transzeurópai energiaipari infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról és az 1364/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről, valamint a 713/2009/EK, a 714/2009/EK és a 715/2009/EK rendelet módosításáról szóló, 2013. április 17-i 347/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 115., 2013.4.25., 39. o.) a transzeurópai energiahálózatok (TEN-E) időben történő kiépítésének és kölcsönös átjárhatóságának a megkönnyítését tűzte ki célul.

16Az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 663/2009/EK rendelete az energiaágazatbeli projektek közösségi pénzügyi támogatásán alapuló gazdaságélénkítő program létrehozásáról (HL L 200., 2009.7.31., 31. o.).

17A 2015/1017/EU rendelettel összhangban az Európai Stratégiai Beruházási Alapot, a CEF-energiaágazatnak a 2014 és 2020 közötti időszakra előirányzott pénzügyi keretét 500 millió euróval csökkentették (5850 millió euróról 5350 millió euróra), hogy ezzel részben finanszírozzák az Unió általános költségvetéséből az ESBA-nak juttatott hozzájárulást.

18Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 11-i 1316/2013/EU rendelete az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz létrehozásáról, a 913/2010/EU rendelet módosításáról, valamint a 680/2007/EK és a 67/2010/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 348., 2013.12.20., 129. o.).

19Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1303/2013/EU rendelete a Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347, 2013.12.,20., 320. o.).

20COM(2010) 677 végleges, 2010. november 17. „Energiainfrastruktúra-prioritások 2020-ig és azt követően – Az integrált európai energiahálózat programterve”.

21Nemzetközi Energiaügynökség, Globális beruházási kilátások 2014. Párizs: OECD/IEA, 167. o.

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

20

A Számvevőszék ellenőrzésének célja annak meghatározása, hogy a belső energiapiaci-politikai intézkedések végrehajtása és az energiaipari infrastruktúrával kapcsolatos uniós kiadások eredményesen biztosították-e az energiaellátás biztonságával összefüggő előnyöket.

21

Különösen a következőket vizsgáltuk:

οa Bizottság és a tagállamok biztosították-e a belső energiapiaci politikák végrehajtását, javítva ezáltal az energiaellátás biztonságát;

οaz európai energiaipari infrastruktúra alkalmas-e a teljes mértékben integrált piacok megvalósítására, biztosítva ezáltal az energiaellátás tényleges biztonságát; és

οaz energiaipari infrastruktúra számára nyújtott uniós pénzügyi támogatás eredményesen hozzájárult-e a belső energiapiac létrehozásához.

22

Az ellenőrzést 2014 közepétől 2015 közepéig végeztük.

23

Ellenőrzésünk középpontjában a csővezetékeken keresztüli gázszállítások, a tárolás – az LNG-terminálokat is beleértve – és a villamosenergia-átvitel állt. Nem vizsgáltuk az energiatermelést²², sem pedig az energiahatékonyságot²³. Az ellenőrzés nem terjedt ki továbbá az energia végfelhasználóknak történő elosztására szolgáló rendszerekre, az energiaszegénységre, az energiaadókra és támogatásokra, valamint a 2020-as és 2030-as energia- és éghajlat-politikai célokra.

24

Ellenőrzésünk a 2007-től bevezetett szakpolitikai intézkedésekre és finanszírozásra terjedt ki. Regionális megközelítést alkalmaztunk, és hat tagállamban – Bulgáriában, Észtországban, Litvániában, Lengyelországban, Spanyolországban és Svédországban –vizsgáltunk esettanulmányokat. Elemeztük a regionális piacokat és az e tagállamok és a szomszédaik közötti összeköttetések mértékét.

25

Az említett esettanulmányokban értékeltük, hogyan határozták meg a beruházási igényeket, értékeltük a belső energiapiaci elvek alkalmazását, a határokon átnyúló együttműködés szempontjait és a projektjavaslatok mögötti érveket. E választás biztosította az EU széles körű földrajzi reprezentációját. Az esettanulmányok 15 konkrét uniós társfinanszírozású projektre vonatkozó példát tartalmaznak. Az egyes esettanulmányokkal kapcsolatos ellenőrzési munka részét képezték a tagállami és uniós tisztviselőkkel folytatott interjúk.

26

Lehetőség szerint azonosítottuk továbbá a többi tagállam érdekelt feleivel megosztható bevált gyakorlatokat.

22A termeléssel kapcsolatosan lásd: 6/2014. sz. különjelentés: „Jó eredményeket ért-e el a kohéziós politikához rendelt forrásokból a megújulóenergia-termeléshez nyújtott támogatás?” (http://eca.europa.eu).

23A fogyasztással kapcsolatosan lásd: 21/2012. sz. különjelentés: „Az energiahatékonyságot célzó kohéziós politikai beruházások költséghatékonysága” (http://eca.europa.eu).

Észrevételek

A belső energiapiac 2014-ig történő megteremtésének célja nem valósult meg

27

2007 óta a belső energiapiac áll az uniós szintű energiapolitika kialakításának középpontjában. A 2009-ben elfogadott harmadik energiaügyi csomag előírta a gáz- és a villamosenergia-irányelvek 2011. március 3-ig történő átültetését a nemzeti jogba²⁴. Ezt a célkitűzést azonban abban az évben nem sikerült elérni. 2009-ben a harmadik energiaügyi csomag részét képező további három bizottsági rendelet került elfogadásra²⁵.

28

2011-ben a Tanács megerősítette a belső energiapiac melletti elkötelezettségét, és kijelentette, hogy „a belső piacot 2014-ig maradéktalanul meg kell valósítani annak érdekében, hogy minden akadály elháruljon a gáz és a villamos energia szabad áramlása elől”²⁶. 2014 decemberében a célkitűzést még mindig nem sikerült elérni, és a Tanács újólag megerősítette, „hogy valamennyi uniós tagállamnak sürgősen, következetes módon és ténylegesen végre kell hajtania és alkalmaznia kell a harmadik energiaügyi csomagban meghatározott rendelkezéseket…”²⁷.

29

E célkitűzés eléréséhez a következőkre van szükség:

οa belső energiapiac uniós szabályozási keretének végrehajtása;

οa különböző helyi és tagállami piacok szövevényének harmonizálása;

οárkonvergencia elérése; és

οmegfelelő energiaipari infrastruktúra rendelkezésre állása (lásd: a 72. bekezdéstől).

Továbbra is vannak problémák a belső energiapiac uniós jogi keretrendszerének végrehajtásával

30

A harmadik energiaügyi csomag közvetlenül alkalmazandó rendeleteket és az egyes tagállamok jogi keretébe integrálandó irányelveket is tartalmaz. Az előrehaladást a Bizottság a következők révén követi nyomon:

a)az átültetés ellenőrzése, amelynek célja annak vizsgálata, hogy a tagállamok az irányelvek rendelkezéseinek beépítése érdekében módosították-e saját jogszabályaikat²⁸. Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy tagállam ezt nem tette meg, kötelezettségszegési eljárást indíthat, és az ügy a Bírósághoz kerülhet; és

b)a megfelelési ellenőrzések, amelyek azt értékelik, hogy a végrehajtott módosítások a gyakorlatban összhangban állnak-e az irányelvek rendelkezéseivel. Az értékelés megkönnyítése érdekében a Bizottság információkat és pontosításokat kér a tagállamoktól – ez az információcsere az „EU-pilots”néven ismert eszköz révén zajlik. A Bizottság az EUMSZ 258. cikke értelmében hivatalos kötelezettségszegési eljárást indíthat, amennyiben úgy értékeli, hogy a tagállami gyakorlatban bevezetett módosítások nem megfelelően tükrözik az irányelvek rendelkezéseit.

31

A 2. táblázat részletesen ismerteti az említett ellenőrzések jelenlegi állását, beleértve a 2015. június 30-i állapot szerint a harmadik energiaügyi csomag tekintetében indított kötelezettségszegési eljárásokat. Az elemzésből kiderül, hogy még hosszú utat kell megtenni addig, hogy teljesnek lehessen tekinteni a harmadik energiaügyi csomag tagállamokban történő végrehajtását. 2015. június 30-ig:

a)a harmadik energiaügyi csomagban foglalt rendelkezések átültetésének elmaradása tekintetében a Bizottság úgy ítélte meg, hogy 28 tagállam közül 19 tagállammal szemben meg kell indítani a kötelezettségszegési eljárást. 2015. június 30-ig a Bizottság minden ilyen eljárást lezárt;

b)a harmadik energiaügyi csomagban foglalt rendelkezéseknek való megfelelés hiánya tekintetében a Bizottság 2013-ban elindította a tagállamoktól való információkérés folyamatát, és bizonyos esetekben kötelezettségszegési eljárásokat indított:

i.10 tagállam esetében a Bizottság befejezte értékelését, és az EUMSZ 258. cikke alapján kötelezettségszegési eljárást indított. Ezen eljárások mindegyike még folyamatban van;

ii.4 tagállam esetében a Bizottság EU-pilot megkereséssel információkat kért, de értékelését még nem fejezte be; és

iii.14 tagállam esetében a Bizottság még nem küldött információkérést.

32

A harmadik energiaügyi csomag ezen ellenőrzés tekintetében releváns rendelkezései, amelyek esetében a bizottsági ellenőrzések problémákat fedtek fel, többek között a következők:

οa nemzeti szabályozó hatóságok működése (lásd: 34–36. bekezdés);

οaz átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve a szállításirendszer-üzemeltetők működése (lásd: 37–42. bekezdés);

οaz árszabályozás különböző formáival összefüggő kérdések (lásd: 64. bekezdés).

33

Az ellenőrzés során a következő bekezdésekben leírtak szerint e területeken megerősítettük a problémák fennállását.

2. táblázat

A Bizottság által a harmadik energiaügyi csomag átültetésével és a megfeleléssel kapcsolatban végzett ellenőrzések, 2015. június 30-i állapot

| Az átültetésre vonatkozó ellenőrzések | A megfelelésre vonatkozó ellenőrzések
| Az átültetésre vonatkozó bizottsági ellenőrzés befejeződött | Kötelezettségszegési eljárás indult és lezárult | A Bizottság kötelezettségszegési eljárást indított | A kötelezettségszegési eljárás lezárult
Belgium | √ | √ | √ | Nem zárult le
Bulgária | √ | √ | Nem indult eljárás |
Cseh Köztársaság | √ | n.a. | Nem indult eljárás |
Dánia | √ | √ | Nem indult eljárás |
Németország | √ | n.a. | √ | Nem zárult le
Észtország | √ | √ | Nem indult eljárás |
Írország | √ | √ | Nem indult eljárás |
Görögország | √ | n.a. | Nem indult eljárás |
Spanyolország | √ | √ | √ | Nem zárult le
Franciaország | √ | √ | √ | Nem zárult le
Horvátország | √ | n.a. | √ | Nem zárult le
Olaszország | √ | n.a. | √ | Nem zárult le
Ciprus | √ | √ | Nem indult eljárás |
Lettország | √ | n.a. | Nem indult eljárás |
Litvánia | √ | √ | Nem indult eljárás |
Luxemburg | √ | √ | √ | Nem zárult le
Magyarország | √ | n.a. | √ | Nem zárult le
Málta | √ | n.a. | Nem indult eljárás |
Hollandia | √ | √ | Nem indult eljárás |
Ausztria | √ | √ | √ | Nem zárult le
Lengyelország | √ | √ | Nem indult eljárás |
Portugália | √ | n.a. | Nem indult eljárás |
Románia | √ | √ | √ | Nem zárult le
Szlovénia | √ | √ | Nem indult eljárás |
Szlovákia | √ | √ | Nem indult eljárás |
Finnország | √ | √ | Nem indult eljárás |
Svédország | √ | √ | Nem indult eljárás |
Egyesült Királyság | √ | √ | Nem indult eljárás |

Megjegyzés:
„n.a.”: nem indult kötelezettségszegési eljárás, és az átültetésre vonatkozó ellenőrzések alapján, amelyek valamennyi tagállam esetében befejeződtek, a jövőben sem fog indulni.
„Nem indult eljárás”: a szóban forgó tagállam esetében nem indult kötelezettségszegési eljárás. A Bizottság vizsgálja a helyzetet, és a jövőben kötelezettségszegési eljárásokat indíthat.
„Nem zárult le”: jelenleg kötelezettségszegési eljárás van folyamatban, de még nem zárult le.

Forrás: Európai Számvevőszék, a Bizottság által szolgáltatott információk alapján.

A energiaszabályozók feladataik végrehajtása során tagállami és uniós szinten is kihívásokkal találkoznak

34

Az ellenőrzés részeként összegyűjtött bizonyítékok a következő problémákat jelezték a nemzeti szabályozó hatóságok működésében:

a)a nemzeti szabályozó hatóságok függetlensége alapvető fontosságú feladataik megfelelő ellátásához. A szabályozó szervek vezetőit átlátható módon kell kiválasztani, és működésükhöz szabadságot kell biztosítani. Ezeket az elveket nem mindig követik, lásd: 1. háttérmagyarázat.

b)több nemzeti szabályozó hatóság képviselője hangsúlyozta a feladatkörükre vonatkozó korlátozásokkal kapcsolatos kockázatokat. Egyes kormányzatok bizonyos szabályozási hatásköröket maguknál tartottak, vagy a nemzeti szabályozó hatóságok számára olyan ármeghatározási módszereket szabtak meg, amelyek bizonyos piaci szereplőket előnyben részesíthetnek. Lásd: a 2. háttérmagyarázatban szereplő példák.

c)bár a nemzeti szabályozó hatóságok feladatai minden tagállam esetében ugyanazok, a különböző nemzeti szabályozó hatóságok rendelkezésére álló erőforrások szintje jelentősen eltér egymástól. Az általunk felkeresett nemzeti szabályozó hatóságoknál az energia kérdésével foglalkozók száma 21 főtől több mint 200 főig terjedt. Egyes nemzeti szabályozó hatóságok úgy ítélték meg, hogy elegendő erőforrással rendelkeznek az energiapiac valamennyi aspektusának kezeléséhez. A korlátozottan rendelkezésre álló erőforrások miatt azonban egyes nemzeti szabályozó hatóságok másoknál jobban fel vannak készülve a nemzetközi együttműködésben való részvételre, amely elengedhetetlen a belső energiapiachoz (lásd: 35. bekezdés). Lásd: a 3. háttérmagyarázatban szereplő példák.

1. háttérmagyarázat

A nemzeti szabályozó hatóságok függetlenségét érintő problémák

Bulgária: A 2009 és 2015 közötti időszakban az Energia- és Vízügyi Szabályozó Bizottság vezetőjét a kormány többször, többek között egyedül 2013-ban négyszer cserélte le. A tényleges költségeken alapuló energiaárak meghatározásához független szabályozó hatóságokra van szükség. Az Energia- és Vízügyi Szabályozó Bizottság azonban olyan szabályozott villamosenergia-árakat határozott meg, amelyek eredményeképpen az inkumbens energiaipari vállalatot arra kötelezik, hogy a villamos energiát drágán vásárolja, majd közszolgáltatóként olcsóbban adja el, és így 2010 és 2014 vége között mintegy 800 millió eurós veszteséget halmozott fel.

Litvánia: A litván parlamentnek 2013 óta felhatalmazása van arra, hogy ha nem fogadja el az energiaszabályozó tevékenységéről szóló éves jelentést, dönthet a nemzeti szabályozó hatóság vezetőjének leváltásáról.

2. háttérmagyarázat

A nemzeti szabályozó hatóság feladatkörének korlátozásai

Spanyolország: Az Ipari, Energiaügyi és Idegenforgalmi Minisztérium határozza meg a villamosenergia- és gázárakat, illetve a rendszerhasználati díjakat, amelyeket az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők számláznak a gáz- és villamosenergia-infrastruktúra használóinak. A nemzeti szabályozó hatóság a végső hálózati díjak mindössze 1/3-át kitevő elemekre vonatkozó módszerre tesz javaslatot, miközben a maradék 2/3-ot magában foglaló költségelemeket kizárólag a spanyol kormány határozza meg. Ez felveti a kérdést, hogy a nemzeti szabályozó hatóság vajon megfelelő hatáskörrel rendelkezik-e szabályozási funkciója e részének ellátásához.

Litvánia: A harmadik energiaügyi csomag előírja, hogy a nemzeti szabályozó hatóságoknak átlátható kritériumok alapján kell meghatározniuk az átviteli, illetve elosztási díjakat. Litvániában azonban a kormány a gáz- és villamosenergia-átviteli díjak megállapításának módszertanát írja elő, és a kiskereskedelmi árak szabályozottak. Következésképpen a nemzeti szabályozó hatóság előzetes számításai szerint a két kormányzati tulajdonban álló, inkumbens energiaipari vállalat 2024-ig a díjakon keresztül 167 millió euróval több bevételre tesz szert annál, mintha a díjakat a nemzeti szabályozó hatóság szabná meg.

3. háttérmagyarázat

A nemzeti szabályozó hatóságok erőforrásainak megfelelősége

Svédország: A Svéd Energiafelügyelet megerősítette, hogy 100 ágazati szakemberével teljes mértékben felkészült arra, hogy részt vegyen az ACER munkájában, beleértve a kirendelt nemzeti szakértők rendelkezésre bocsátását is. Megerősítette továbbá, hogy minden előkészületet megtett a REMIT-rendelet végrehajtása érdekében, beleértve a szükséges csapat teljes felszerelését.

Észtország: A Nemzeti Versenyhatóság 61 alkalmazottjából mindössze 21 foglalkozik energiaügyekkel. A Bizottság az észt energiapiac elemzésében aggodalmát fogalmazta meg azzal kapcsolatosan, hogy a nemzeti szabályozó hatóság elegendő erőforrással rendelkezik-e az észt energiapiac szabályozásához, valamint az uniós szintű együttműködésben való részvételhez (lásd: III. melléklet).

35

Nincs egyetlen egységes uniós szintű energiaszabályozó, de a nemzeti szabályozó hatóságoknak az ACER keretében együtt kell működniük (lásd: 13. bekezdés). Az uniós energiapiac integráltabbá válásával egyre fontosabbá válik a határokon átnyúló szabályozási kérdések megoldása. Az ACER e kérdések – többek közt a villamos energia, a gáz, a piaci integritás és a monitoring – kezelése érdekében jelenleg munkacsoportok rendszerén keresztül működik. Miközben ez a megközelítés a tagállamok közvetlen bevonásának megkönnyítésére törekszik, a gyakorlatban nem minden tagállam vesz részt azonos mértékben, és az aktívabb tagállamok ezért nagyobb befolyással rendelkeznek e csoportok munkája felett. Egyes nemzeti szabályozó hatóságok jelezték, hogy a nemzetközi környezetben fellépni képes szakértők formájában rendelkezésre álló erőforrások és az utazási költségvetések korlátozottak (lásd: 34. bekezdés). A III. melléklet részletes adatokat tartalmaz a tagállami képviselők ACER-munkacsoportokban való részvételéről.

36

Az ACER egyik feladata az energiapiaci tendenciák elemzése és szakpolitikai tanácsadás a nemzeti szabályozó hatóságok és az uniós intézmények számára. Nem rendelkezik azonban olyan jogkörökkel, amelyek alapján rákényszeríthetné a nemzeti szabályozó hatóságokat vagy a tagállamok kormányait arra, hogy rendelkezésére bocsássák a vonatkozó energiapiaci adatokat. Az adatok hiánya korlátozza az ACER-t abban, hogy piaci elemzéseket végezzen és szakpolitikai tanácsokat adjon az uniós intézményeknek és a tagállamok nemzeti szabályozó hatóságainak.

Az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők leválasztása formálisan megtörtént, ez azonban nem mindig eredményezett liberalizált és versengő piacokat

37

A villamos energia és a gáz fogyasztása ritkán zajlik azon a helyen, ahol azokat termelik, vagy ahol azok belépnek valamely országba. Ahhoz, hogy a nagy mennyiségű energia eljusson a fogyasztókhoz, átviteli, illetve szállítási rendszereket hoztak létre. Az ezen átviteli, illetve szállítási rendszereket kezelő szervezeteket az uniós tagállamokban átvitelirendszer-üzemeltetőknek, illetve szállításirendszer-üzemeltetőknek hívják.

38

Az úgynevezett leválasztás az átvitel, illetve a szállítás más tevékenységektől, például a termeléstől és az elosztástól való különválasztásának folyamatát jelenti a vertikálisan integrált energiaipari vállalkozásokon belül. Ez az első és a második energiaügyi csomaggal kezdődött. A Bizottság megerősítette, hogy formailag minden tagállam átültette a harmadik energiaügyi csomagot, ezen belül a leválasztásra vonatkozó rendelkezéseket is (lásd: 31. bekezdés). A 2. ábra az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők által az energiakereskedelemben a leválasztás előtt és után betöltött szerepet és helyet mutatja be.

39

Miközben a leválasztás és más intézkedések célja a belső energiapiac szabályozási feltételeinek megteremtése volt, gyakran nem jött létre liberalizált és versengő piac. Ennek oka, hogy számos kormány és inkumbens energiaipari vállalat szabályozásokon és műszaki korlátozásokon keresztül továbbra is korlátozza harmadik felek hálózati hozzáférését. Például a gáz- és villamosenergia-piac új szolgáltatóinak hozzáféréssel kell rendelkezniük az átviteli, illetve szállítási és tárolási létesítményekhez. E hozzáférés nélkül az új belépőknek nehéz a nemzeti villamosenergia- és gázpiacokra való belépés. Lengyelországban például az inkumbens gázipari vállalat 2010-ben létrehozott egy céltársaságot, amelyet a nemzeti szabályozó hatóság nem tekint szállításirendszer-üzemeltetőnek, és amely a lengyelországi föld alatti gáztároló kapacitások 100%-ának a tulajdonosa. Ez a helyzet azt a kockázatot hordozza, hogy ez a leányvállalat korlátozni tudja az új gázszolgáltatók lengyelországi piacra jutását²⁹.

2. ábra

Energiakereskedelem és -átvitel a leválasztás előtt és után

Forrás: James Matthys-Donnadieu 2014. augusztus 26-i előadása a genti egyetem Economics of Electricity Markets (A villamosenergia-piacok gazdaságtana) című nyári kurzusán.

40

A tagállami hálózatok infrastruktúra révén történő egyre nagyobb mértékű összekapcsolódásával egyértelműen szükség van a szomszédos átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők közötti szorosabb együttműködésre, beleértve az infrastruktúrafejlesztés tekintetében történő összehangolt megközelítést, különösen az ellátás biztonságával összefüggésben. A jó együttműködést példázza, hogy a svéd villamosenergia-ipari átvitelirendszer-üzemeltető képes arra, hogy kezelje a norvégiai és a dániai hálózatokat is, mert erről megállapodást kötöttek, és mert hálózataik műszaki szempontból össze vannak kapcsolva. Az ilyen szintű együttműködés azonban nem terjedt el széles körben.

41

Minden átvitelirendszer-üzemeltetőnek, illetve szállításirendszer-üzemeltetőnek rendelkeznie kell a nemzeti szabályozó hatósága általi tanúsítással. E folyamatban a Bizottság is szerepet játszik, és véleményezi a nemzeti szabályozó hatóságok által előkészített határozattervezeteket. Véleménye elkészítésekor a Bizottság ellenőrzi, hogy az átvitelirendszer-üzemeltető, illetve szállításirendszer-üzemeltető elegendő eszközzel rendelkezik-e, és képes-e független beruházási döntések meghozatalára. Még mindig vannak olyan átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők, amelyek tanúsítását a Bizottság még nem végezte el³⁰.

42

Nem létezik egyetlen egységes uniós szintű átvitelirendszer-üzemeltető, illetve szállításirendszer-üzemeltető. Az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők az ENTSO-E és az ENTSO-G keretében működnek együtt. A nemzeti átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők részvétele az ENTSO-k tevékenységében változó, és ez felveti annak kockázatát, hogy a kifejlesztett műszaki megoldások inkább a legtevékenyebben részt vevő felek számára megfelelők.

A tagállamok között az energiapiacok megszervezésének módjában tapasztalható jelentős különbségek visszafoghatják a belső energiapiac további fejlődését

43

A Bizottság értékelte a belső energiapiac megvalósítása felé tett előrehaladást, és megállapította, hogy az energiapiacok tekintetében 28 különböző nemzeti jogi keret létezik³¹. Az EU ezért helyi, tagállami és regionális piacok szövevényével, nem pedig egységes belső energiapiaccal rendelkezik. A belső energiapiac további fejlődése előtt álló kihívás az e piacok közötti együttműködés lehetőségeinek a felkutatása. Ez a következők miatt jelentős kihívás:

οaz EU-ban még mindig számos különböző kereskedelmi mechanizmust alkalmaznak;

οaz energiapiacokat különböző beavatkozások befolyásolják;

οaz üzemi és kereskedelmi szabályzatok kialakítása és alkalmazása továbbra is kihívást jelent; és

οa piaci integritás és átláthatóság szintje piaconként változó.

Az EU-ban még mindig számos különböző kereskedelmi mechanizmust alkalmaznak

44

A harmadik energiaügyi csomag nem ír elő az EU egészében alkalmazandó konkrét kereskedelmi mechanizmust. A gyakorlatban a gáz- és villamosenergia-kereskedelem különböző módokon történik (lásd: 60. bekezdés). Azokat a piacokat, amelyek ténylegesen elősegítik a belső piacot, likviditás, átláthatóság és a részvételre való nyitottság jellemzi. Az ellenőrzés során legalább négy különböző kereskedelmi mechanizmust vizsgáltunk, amelyek különböző mértékben rendelkeznek ezekkel a jellemzőkkel, amint azt a 3. táblázat bemutatja.

A nemzeti energiapiacokat más nemzeti vagy uniós szakpolitikák céljainak elérésére irányuló kormányzati beavatkozások befolyásolják

45

Az energiapolitika mind nemzeti, mind pedig uniós szinten szorosan kapcsolódik más szakpolitikai területekhez, például a szélesebb körű gazdasági, éghajlat-változási, ipari, innovációs és munkaerő-piaci szakpolitikákhoz. Az e szakpolitikák végrehajtására irányuló intézkedések befolyásolhatják az energiapiacokat, például bizonyos energiaforrások választásának befolyásolásával vagy a valamely energiaforrásnak nyújtott konkrét támogatással. Miközben elképzelhető, hogy ezek a szakpolitikák önmagukban valamely tagállam szintjén teljességgel racionálisak – például támogatják a belföldi energiaforrásokat, és ezáltal hozzájárulnak ahhoz, hogy az érintett tagállamban jobbnak érzékeljék a hazai energiabiztonságot –, a belső energiapiac egészét tekintve a piacok és az árképzés torzulásához vezethetnek.

3. táblázat

Vizsgált energiakereskedelmi mechanizmusok

Likvid
Átlátható
Nyitott a részvételre
Példák az ellenőrzés esettanulmányaiból

Regionális energiatőzsdék
Ezeket a piacokat hosszú távú pénzügyi fedezeti mechanizmusok támogatják, több országot fognak át, és céljuk egy olyan övezet kialakítása, ahol az energia szabadon áramolhat. Általában nagyon likvidek, és működésük a piaci szereplők önkéntes akaratán alapul.
√
√
√
Az északi és a balti régió villamosenergia-kereskedelmének közös energiatőzsdéje.

Vállalkozások közötti közvetlen kereskedelem
Ide tartozik az energiatermelők és a vevőik közötti kereskedelem. Ezek a megállapodások, amelyek általában hosszú távú szerződések, nem átláthatóak, mivel a kereskedelmi feltételeket a többi piaci szereplő előtt nem fedik fel. Ez megnehezíti az egy adott piaci térségben a gáz és a villamos energia tekintetében kialakult referenciaár meghatározását.
X
X
√
Az ellenőrzés idején Bulgáriában a gáz- és a villamosenergia-kereskedelem 100%-a ilyen módon folyt.

Spanyolországban 2014-ig nem létezett integrált, szervezett gázpiac. 2013-ban az LNG-terminálokon a gáz mintegy 66%-ával kétoldalú szerződések keretében kereskedtek. A nemzeti szabályozó hatóság számára nehézséget jelentett a gázárakra vonatkozó objektív adatok megszerzése.

Korlátozott energiatőzsdék
Ezeket tagállami kormányok kezdeményezése vagy rendelkezése hozta létre. Az ilyen energiatőzsdéken keresztül történő kereskedés kötelezettsége azt jelezheti, hogy az árajánlatok nem teljes mértékben a kereslet és kínálat dinamikáján alapulnak.
√
√
X
2013-ban Lengyelországban a villamos energia 50%-át energiatőzsdén keresztül értékesítették, miközben a maradék részt a vállalkozások közötti kereskedelem tette ki. A Lengyel Energiatőzsdét egy kereskedői csoport kezdeményezte, de azt később a nemzeti hatóságok is támogatták, amelyek előírták a villamosenergia-termelőknek, hogy termelésük legalább 70%-át az energiatőzsdén keresztül értékesítsék.

Többletmennyiségek piacai
Ezek többnyire a gázágazatban fordulnak elő. Ezek az energiatőzsdék olyan helyzetben működnek, amelyben a piacot nagyrészt egy fő szállító szabályozza vagy uralja. Ennek eredményeként az ügyletek, bár átlátható módon jönnek létre, nem tükrözik a piac egészének árdinamikáját.
√
X
X
A lengyel gáztőzsdén előfordulnak olyan esetek, hogy a szabályozott nagykereskedelmi árnál több mint 20%-kal alacsonyabb áron lehet gázt vásárolni.

Forrás: Európai Számvevőszék.

46

A Bizottság tisztában van azzal, hogy ezek a beavatkozások milyen befolyással lehetnek az energiapiacok működésére. Korlátozásukra azonban, még ha szeretné sem képes teljes egészében. A Bizottság álláspontját az energiaipari állami támogatásokról szóló iránymutatásban³² és az energiacsomagokról szóló magyarázó feljegyzésben fejtette ki. A Bizottság által képviselt, ezen ellenőrzés tekintetében releváns főbb pontok a következők:

οa nagykereskedelmi árak szabályozása nem engedhető meg³³;

οa szabályozott kiskereskedelmi árakat olyan szintben kell megállapítani, amely lehetővé teszi az ajánlatok közötti versenyt. A szabályozott áron belül a villamos energia költsége nem lehet az adott piac átlagos nagykereskedelmi ára alatt³⁴.

Az üzemi és kereskedelmi szabályzatok és iránymutatások elfogadása: a villamos energia esetében különösen lassú

47

Az üzemi és kereskedelmi szabályzatok olyan technikai szabályok, amelyek célja az EU villamosenergia-átviteli és gázszállítási rendszerein belüli technikai interoperabilitás alapjának biztosítása. A szabályzatok az energia határokon át történő szabad áramlásának biztosítására hivatott közös műszaki előírásokat határoznak meg. Az energiapiacok jogi keretét további részletekkel egészítik ki, aminek célja az energiaügyi csomagok közös végrehajtásának biztosítása. Az üzemi és kereskedelmi szabályzatok, amennyiben azokat teljes mértékben alkalmazzák, lehetővé tehetik a kereskedelmi mechanizmusok számának csökkentését, valamint biztosíthatják a kompatibilis piacok integrációjához szükséges feltételeket. Az ACER különösen kiemelt szerepet játszik a folyamatban; keret-iránymutatásokat dolgoz ki, valamint a Bizottságnak történő benyújtásuk előtt értékeli az ENTSO-k által kidolgozott szabályzatokat. Ezt követően a Bizottság felel a szabályzatok végleges szövegének elfogadásáért és a szabályzatok formális elfogadására irányuló komitológiai folyamat összehangolásáért.

48

Ami azt illeti, jelenleg egyes tagállamokon belül és egyes tagállamok között teljes mértékben elfogadott és jóváhagyott hálózati szabályzatok nélkül folyik az energiakereskedelem. E folyamat lezárása így nagyon fontos lépés lenne a megfelelően működő belső energiapiac létrehozásában.

49

Mint a 4. táblázat mutatja, a szabályzatok elfogadása hosszú és nehéz folyamatnak bizonyul. 2015. június 30-ig:

οa gáz esetében bizonyos előrehaladás történt, mivel öt szabályzatból négyet jóváhagytak, miközben egyről még folytak a tárgyalások; és

οa villamosenergia-ágazatban ellenben a tizenegy szabályzatból egyetlen egyet sem hagytak jóvá. Bár az ACER benyújtotta a dokumentumokat a Bizottságnak, a hálózati szabályzatok komitológiai eljáráson keresztül történő jóváhagyása jelentős késedelmet szenved. A Bizottságnak benyújtott kilenc szabályzatból mindössze öt esetében indult el a komitológiai folyamat.

4. táblázat

Az üzemi és kereskedelmi szabályzatok kidolgozásának folyamata

|  | Az ACER által kidolgozott keret-iránymutatások | A szabályzatok kidolgozásának vége az ENTSO-G-nél és az ENTSO-E-nél | Az ACER végleges ajánlása | A komitológiai eljárás kezdete | A szabályzat közzététele az EU Hivatalos Lapjában
Földgáz | Kapacitáselosztási mechanizmusok | Q3 2011 | Q3 2012 | Q4 2012 | Q1 2013 | Q4 2013
Szűk keresztmetszetek kezelésére vonatkozó eljárások | n.a. | n.a. | n.a. | Q1 2012 | Q3 2012
Gázkiegyenlítési és -szállítási rendszerek | Q4 2011 | Q1 2013 | Q1 2013 | Q3 2013 | Q1 2014
Az interoperabilitásra és az adatcserére vonatkozó szabályok | Q3 2012 | Q4 2013 | Q1 2014 | Q3 2014 | Q2 2015
Harmonizált szállításiár-struktúrák | Q4 2013 |  |  |  |
Villamos energia | A kapacitásallokáció és a szűk keresztmetszetek kezelése | Q2 2011 | Q3 2012 | Q1 2013 | Q3 2014 |
Határidős kapacitásfelosztás | Q3 2013 | Q2 2014 | Q2 2015 |
Termelők kapcsolódása | Q2 2011 | Q2 2012 | Q1 2013 | Q1 2015 |
Felhasználók kapcsolódása | Q4 2012 | Q1 2013 | Q2 2015 |
Nagyfeszültségű egyenáram-átviteli rendszerek kapcsolódása | Q2 2014 | Q3 2014 | Q2 2015 |
Üzemeltetési biztonság | Q4 2011 | Q1 2013 | Q4 2013 |  |
Üzemeltetési tervezés és ütemezés | Q1 2013 | Q4 2013 |  |
Teljesítmény-frekvencia szabályozása és tartalékok | Q2 2013 | Q3 2013 |  |
Operatív képzés |  |  |  |
Szükséghelyzeti követelmények és operatív eljárások | Q1 2015 | Q2 2015 |  |
Kiegyenlítés | Q3 2012 | Q4 2013 |  |  |

Megjegyzés: A gáz esetében a szűk keresztmetszetek kezelési eljárásai nem ugyanazon a folyamaton mentek át, mint a többi üzemi és kereskedelmi szabályzat. Ezeket az eljárásokat a harmadik energiaügyi csomag részeként a 715/2009/EK rendeletben már meghatározták, és azt követően komitológiai eljárással 2012-ben aktualizálták.

Forrás: Európai Számvevőszék, az ACER által szolgáltatott információk alapján.

50

Ellenőrzésünk négy okot azonosított azzal összefüggésben, hogy miért volt lassú ez a folyamat:

a)a már megfelelően működő piacokon nem érzékelték a szabályzatok szükségességét. Az ilyen piacokon az érintettek vonakodnak az új technikai szabályokra való átállástól, és nem adnak elsőbbséget az integráltabb európai piacok előnyeinek. A közös északi és balti villamosenergia-tőzsde ELBAS napon belüli piaci mechanizmusa³⁵ technikai szempontból nincs összhangban a közép-európai napon belüli kereskedelmi platformokkal. Az északi és a balti tagállamok vonakodtak az ELBAS-tól eltérő közös európai megoldás elfogadásától. Következésképpen az arról folyó vita, hogy Európában melyik rendszert használják, késlelteti a piacok összekapcsolását;

b)a harmadik energiaügyi csomagból hiányzik a hálózati szabályzatok elkészítésének, jóváhagyásának és alkalmazásának pontos határideje;

c)az ENTSO-k és az ACER között a szabályzatok kidolgozási folyamata bonyolult. Az üzemi és kereskedelmi szabályzatok kidolgozására vonatkozó döntéseket az ENTSO-kon belül az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők és az ACER-en belül a nemzeti szabályozó hatóságok többségi szavazással hozzák. Ez gondot jelent, mert bár az ENTSO-k a belső energiapiac kidolgozásával megbízott európai szervek, egyes tagjaik érdekeit is képviselik. Ez arra utal, hogy a résztvevők esetében összeférhetetlenségek merülhetnek fel, ami magában hordozhatja annak a kockázatát, hogy a legalacsonyabb közös nevezővel rendelkező megoldásokat fogadják el, amelyek nem könnyítik meg a piacok optimális módon történő összekapcsolását;

d)különösen a villamos energia esetében a Bizottság nem kezdeményezte és folytatta le időben a komitológiai eljárást.

51

Az üzemi és kereskedelmi szabályzatok korai alkalmazására csak korlátozott mértékben került sor. Két üzemi és kereskedelmi szabályzat korai alkalmazása esetében egyes tagállamok átvitelirendszer-üzemeltetői, illetve szállításirendszer-üzemeltetői regionális kezdeményezéseket hoztak létre; hét tagállam 2012-től együttműködött a gázágazati kapacitáselosztási mechanizmusokra vonatkozó szabályzat korai alkalmazása terén³⁶.

Az integritás és az átláthatóság szintje kereskedelmi mechanizmusonként változó

52

A belső energiapiac elvei azt kívánják, hogy az energiával átlátható, szabályokon alapuló piacokon kereskedjenek. Mint a fentiekből kitűnik, a különböző kereskedelmi mechanizmusok átláthatósága különböző szintű (lásd: 44. bekezdés). Ilyen körülmények között fogadták el 2011-ben a nagykereskedelmi energiapiacok integritásáról és átláthatóságáról szóló uniós rendeletet³⁷ (lásd: 4. háttérmagyarázat).

4. háttérmagyarázat

REMIT és ACER

A REMIT, az ACER által alkalmazott rendszer az európai nagykereskedelmi energiapiacok monitoringjára szolgál, amely jelentős új felelősségi kört jelent az ACER számára a harmadik energiaügyi csomagban rá ruházott felelősségi körökön felül. Az ACER új információtechnológiai infrastruktúrát, monitoringeszközöket és szakértőket igényelt.

οA végrehajtási szakasz a rendelet elfogadásával kezdődött, és az adatgyűjtésre vonatkozó szabályok hatálybalépésével fejeződött be. Az ACER meghatározta a nagykereskedelmi energiapiaci monitoring módszerét, eljárásait és információtechnológiai eszközeit, többek között a nemzeti szabályozó hatóságokkal és más tagállami és uniós szintű hatóságokkal történő adatcserével kapcsolatban is.

οAz operatív szakaszban az ACER négylépcsős megközelítésben gyűjt és elemez adatokat: ezek a felügyelet, a rendellenes események előzetes vizsgálata, az esetvizsgálat és a végrehajtás. Az ACER az adatokat közvetlenül a piaci szereplőktől és harmadik felektől gyűjti össze.

53

Az ACER és az ellenőrzés során felkeresett hat tagállam közül négy tagállam szabályozó hatóságai kijelentették, hogy nem készültek fel teljes körűen a REMIT végrehajtására. A bulgáriai nemzeti szabályozó hatóság jelezte, hogy mivel országában jelenleg nem működik energiatőzsde, a REMIT nem alkalmazandó.

54

A jól működő energiatőzsdék olyan belső átláthatósági mechanizmusokkal rendelkeznek, amelyek célja a piaci manipulációk megelőzése. Ezek a szolgáltatások a REMIT keretében inputokat szolgáltathatnak az ACER és a szabályozók számára. A kevésbé átlátható kereskedelmi mechanizmusoknál, mint például a vállalkozások közötti kereskedelemben és a többletmennyiségek piacán, még nincsenek működő felügyeleti mechanizmusok. Következésképpen még a REMIT-rendelet teljes körű hatálybalépését követően is fennmaradhat a piaci manipuláció és a szabálytalan információcsere kockázata.

Történt ugyan előrehaladás az európai piacok egyesítése terén, ám a belső energiapiac árhatásai még nem teljesen bontakoztak ki

55

A harmadik energiaügyi csomag hasonló módon közelíti meg a villamosenergia- és gázpiacokat. Ugyanígy a két piacra kidolgozott modellek is hasonlóak, amennyiben céljuk az energiához való hozzáférés több forrásból való biztosítása és az egyes piaci területeken az árverseny fenntartása (lásd: 12. bekezdés).

56

A kiskereskedelmi árak helyett a nagykereskedelmi árakat kell használni a tagállamok közötti energiaárszintek összehasonlítására, mert a kiskereskedelmi árak tagállamonként eltérő adókat, egyéb pótdíjakat és kedvezményeket tartalmaznak. A lakossági és az ipari fogyasztók által fizetett átlagárak jelentősen eltérnek a nagykereskedelmi áraktól, lásd: I. melléklet.

57

A jól működő belső energiapiac egyik mutatója lehet a szomszédos országok közötti és a régiókon belüli nagykereskedelmi energiaárak közötti viszonylag kis különbség. A nagykereskedelmi árak közötti jelentős különbségek azt jelezhetik, hogy a nyitott piacok és a rendszerösszekötő kapacitások által nyújtható potenciális gazdasági előnyök nem realizálódnak.

58

A nagykereskedelmi és a kiskereskedelmi energiaárak egyes tagállamokban szabályozottak, ami hatással lehet a tagállamok közötti árkülönbségek mértékére (lásd: 45. és 46. bekezdés).

59

A villamos energia nagykereskedelmi árainak konvergenciája a tagállamok között nem valósult meg. A 3. ábra szerint az EU-ban a villamos energia esetében alkalmazott nagykereskedelmi árak jelentősen eltérnek egymástól. A legmagasabb nagykereskedelmi ár a legalacsonyabb árnál több mint 85%-kal magasabb³⁸. Egyes szomszédos tagállamok között jelentős különbségek tapasztalhatók: például Észtország és Lettország, vagy a Cseh Köztársaság és Lengyelország között.

3. ábra

Az alapterhelési villamos energia átlagos nagykereskedelmi árai alakulásának összehasonlítása az energiatőzsdével rendelkező tagállamokban, 2014

Megjegyzés: Bulgária, Horvátország, Ciprus, Luxemburg és Málta esetében nem állnak rendelkezésre árinformációk.

Forrás: Európai Számvevőszék, az Európai Bizottság adatai alapján.

60

Piacgazdasági értelemben az árkonvergencia gyakorlati megvalósulása érdekében három feltétel elengedhetetlen:

a)a tagállamoknak elkötelezettnek kell lenniük a liberalizált és versengő piacok létrehozásának biztosítása mellett (lásd: 39. bekezdés);

b)a tagállamokban alkalmazott kereskedelmi mechanizmusoknak a határokon átnyúlóan egymással összeegyeztethetőnek kell lenniük. Amennyiben az egyik tagállam vállalkozások közötti kereskedelmi modellt alkalmaz, a másik pedig regionális energiatőzsdéhez tartozik, lehetetlen a piacok tényleges összekapcsolása (lásd: 44. bekezdés); és

c)a határokon átnyúlóan, de a tagállamokon belül is elegendő átviteli, illetve szállítási hálózati kapacitást kell biztosítani.

61

A kereskedelmi mechanizmusként az energiatőzsde valamilyen formáját alkalmazó tagállamok többsége részt vesz a másnapi piacok összekapcsolásában³⁹. Ez azonban nem eredményezett teljes mértékben összehangolt nagykereskedelmi villamosenergia-árakat, mert ezek a tagállamok nem feltétlenül alkalmaznak egyforma kereskedelmi mechanizmusokat, és a tagállamok közötti és az azokon belüli összeköttetések korlátozottak. Amint a 3. ábrán jól látható, e tagállamok között továbbra is fennállnak árkülönbségek.

62

A rendszerösszekötők megkönnyítik a tagállami energiapiacok összekapcsolását, aminek elvileg a határokon átnyúló piaci hatások lehetővé tétele révén hatást kellene gyakorolnia az energiaárakra. Az EU azt határozta meg célként, hogy a határokon átnyúló villamosenergia-ipari rendszerösszekötők kapacitása egy adott tagállamban elérje a telepített villamosenergia-termelési kapacitás legalább 10%-át⁴⁰ (lásd meg: 75. bekezdés). Az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó 10%-os arány elérése azonban nem feltétlenül eredményezett árkonvergenciát.

63

Az árkonvergencia tényleges eléréséhez szükséges összeköttetési arány a tagállamok és a környező régiók piaci igényei és konkrét körülményei miatt változó. A villamosenergia-árak konvergenciájának eléréséhez szükséges összeköttetési kapacitás jóval meghaladhatja a 10%-ot, de a szükséges összeköttetési kapacitás bizonyos esetekben, különösen a nagy piacok között alacsonyabb is lehet. Az 5. táblázat szerint például Portugália összeköttetési aránya 10% alatti, de amint a 3. ábrából kitűnik, a szomszédos Spanyolországgal összehasonlítva nincs jelentős árkülönbség. Az árkonvergencia és az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó említett célkitűzés közötti kapcsolatra az 5. háttérmagyarázatban találhatók további példák.

5. háttérmagyarázat

A villamosenergia-árak konvergenciája és az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó 10%-os célkitűzés

Észtország és Lettország jelenlegi rendszerösszekötő kapacitása az észt termelési kapacitás mintegy 60%-át és a lett kapacitás 33%-át teszi ki. Az összekapcsoltsági arány ezért jóval a 10%-os célkitűzés feletti, az árkülönbségek azonban továbbra is jelentősek.

Lengyelország a vele szomszédos országokkal elegendő rendszerösszekötő kapacitással rendelkezik. Az Európai Unión kívüli államokkal – Fehéroroszországgal és Ukrajnával – való összeköttetéseket nem számítva a rendszerösszekötő kapacitás a rendelkezésre álló termelési kapacitás 15%-a. A határokon átnyúló meglévő vezetékek azonban, amelyek összkapacitása 5 GW, a Németországból beérkező, terven kívüli energiabeáramlás kezelése érdekében a lengyel átvitelirendszer-üzemeltető által bevezetett korlátozások miatt nagyrészt nem állnak kereskedelmi célokra rendelkezésre.

Ezek a nem tervezett beáramlások az észak-németországi szélerőművek jelentős villamosenergia-termelési kapacitásának és a Németországon belüli korlátozott átviteli kapacitásnak köszönhetők. Mivel a villamos energia Németországon belüli átvitele nem lehetséges, a szomszédos országok hálózatába áramolhat, úgynevezett hurokáramlásokat létrehozva. E lehetséges áramlások kezelése érdekében a lengyel átvitelirendszer-üzemeltető a villamosenergia-kereskedelem vonatkozásában egy igen alacsony összekötő kapacitás kivételével az összes németországi összekötő kapacitást lezárja.

A lengyelországi energiaárakat befolyásoló egyetlen, teljes mértékben működő összeköttetés a SwePol Svédországgal való összeköttetés (600 MW), amely a Lengyelországban rendelkezésre álló teljes hazai villamosenergia-termelési kapacitás mintegy 1,6%-át képviseli (lásd: 7. háttérmagyarázat).

64

Egyes tagállamok, bár kötelezettséget vállaltak a belső energiapiaccal összefüggő reformok végrehajtására, még mindig nem teszik lehetővé, hogy az energiaárakat a kínálat és a kereslet dinamikája alakítsa. A nagykereskedelmi energiaár szabályozását az ellenőrzéssel érintett tagállamok egyike alkalmazta, a kiskereskedelmi árak szabályozásának különböző formáit pedig az ellenőrzési mintában szereplő négy tagállamban használták.

Elképzelhető, hogy a gázpiaci célmodell teljes körű végrehajtása csak korlátozott befolyást gyakorol az átlagos nagykereskedelmi gázárra

65

A gázpiaci célmodell előfeltétele az elosztópontokhoz igazodó kereskedelem (lásd: 12. bekezdés). Jelenleg mindössze hét tagállam rendelkezik elosztópontokhoz igazodó árképzéssel⁴¹. Más tagállamokban a gázkereskedelem a vállalkozások közötti kereskedelmi modell alkalmazásával, a csővezeték-kapacitások használatára vonatkozó kizárólagos szerződésekkel történik, amelyekben a gáztermelők meghatározott mennyiségű gáz rögzített áron történő szállítására vállalnak kötelezettséget. Az adott országban ez a rögzített ár képezi a nagykereskedelmi ár alapját.

66

A tagállamokon belül azonban előfordulhat, hogy az elosztópontokhoz igazodó és a vállalkozások közötti gázkereskedelem egymással párhuzamosan működik. Olaszországban például van egy gázelosztópont, és ennek a gázszállítói négy külön, vállalkozások közötti kereskedelmi szerződést kötöttek. Másrészt mind Észtország, mind pedig Lettország egyetlen gázforrással rendelkezik, amelyhez vállalkozások közötti szerződések kapcsolódnak és ezek határozzák meg az árat⁴².

67

Az elosztópontok feltétele, hogy egynél több gázellátási forrás álljon rendelkezésre, amelyeket vagy csővezetékes rendszerösszekötőkön, vagy más forrásból szállítanak, mint amilyen például az LNG. Ahhoz, hogy az EU egészében kialakítsák az elosztópontokhoz igazodó, versenyen alapuló kereskedelmet, jelentős infrastrukturális beruházásokra lenne szükség a gáz alternatív forrásokból történő szállításának megkönnyítése érdekében. Amennyiben e jelentős beruházási költségek fedezetét a hálózati díjak idővel történő emelkedésének kellene biztosítania, az elosztópontokhoz igazodó kereskedelemnek az EU egészében való elterjesztésére irányuló törekvés mellett szóló gazdasági érvek korlátozottak lehetnek, figyelembe véve különösen, hogy az elosztóponti átlagárak mindössze 10%-kal alacsonyabbak, mint a vállalkozások közötti kereskedelemben alkalmazott átlagárak⁴³.

68

Az elosztópontokhoz igazodó, versenyen alapuló kereskedelemhez ezenkívül elégséges, különböző gázforrásokból származó ellátásra van szükség. Jóllehet azáltal, hogy több, ugyanazon tagállami forrást használó gázszállító van jelen a piacon, árrésverseny alakulhat ki, ez nem feltétlenül biztosít ellátás-biztonsági előnyöket, mert a szóban forgó egyetlen tagállami forrás zavara az azon alapuló valamennyi ellátási útvonalra kihathat.

69

Mindezt a gáz iránti jövőbeni uniós kereslet jelentős bizonytalanságával összefüggésben kell figyelembe venni. A 4. ábra szerint 2010 és 2013 között az EU-ban a gáz iránti összesített kereslet 14%-kal csökkent, és még a Bizottság saját előrejelzései is azt jelzik, hogy a gáz iránti kereslet várhatóan nem emelkedik. Ez óvatossá teszi a lehetséges befektetőket a jövőbeni beruházási kötelezettségvállalásokkal szemben.

70

A Bizottság házon belül nem rendelkezik kapacitással arra, hogy az uniós gázkeresletre vonatkozó előrejelzéseket készítsen; ehelyett külső szerződéses partnerek által rendelkezésre bocsátott előrejelzéseket használ (lásd: 83. bekezdés). A 4. ábrán az is látható, hogy a Bizottság folyamatosan túlbecsülte az időszak alatti gázkeresletet, és helyre kell állítania az általa használt előrejelzések hitelességét.

4. ábra

Az EU-27 gázfogyasztása 2000 és 2013 között, és a Bizottság 2030-ig megadott előrejelzései

Megjegyzés: Valamennyi előrejelzés ötéves intervallumokban (2005, 2010, 2015 stb.) adja meg az EU-27 fogyasztását. A tényleges gázfogyasztás tekintetében a legutóbbi rendelkezésre álló Eurostat-adatok 2013-ra vonatkoznak.

Forrás: Európai Számvevőszék, az Eurostat és az Európai Bizottság 2003 és 2013 között közzétett, félévente megjelenő energiaipari előrejelzései alapján.

71

A verseny gázpiacra való bevezetésének más módjai is léteznek, amelyek – jóllehet híján vannak a teljes egészében működő, versenyen alapuló, elosztópiacokhoz igazodó árképzésnek – nagyobb energiaellátási biztonságot teremtenének. Ezt biztosítaná egy alternatív forrás rendelkezésre bocsátása, amely befolyásolná a többi gázszolgáltató által ajánlott árat. A litvániai LNG-terminál példa arra, hogyan érhető el ilyen árhatás, miközben az is biztosított, hogy a balti régió gázvezetékeit érintő zavar esetén alternatív ellátás is rendelkezésre álljon. Lásd: 6. háttérmagyarázat.

6. háttérmagyarázat

„Függetlenség”: az LNG-terminál a litvániai Klaipėdában

A „Függetlenség” úszó LNG-terminált 2014 novemberében telepítették Klaipėda kikötőjében. Ez egy norvég tulajdonban álló, Litvánia által 10 évre lízingelt terminálhajó, amelyre a lejárat után Litvánia vételi joggal rendelkezik. Az évente 3,8 milliárd m³ gáz biztosítására alkalmas terminál jelentősen növelte Litvánia gázellátásának biztonságát és a régió egészében a gázszállítók közötti versenyt.

A litván nemzeti szabályozó hatóság szerint az LNG-terminál főbb munkálatainak 2014-ben történő befejezése után a másik litvániai gázszolgáltató 21%-os gázimportár-csökkenést, megközelítőleg 28,6 euró per MW/h árat biztosított, még az előtt, hogy az LNG-terminál teljes egészében működésbe lépett volna.

© Hoëgh LNG

1. fénykép. A „Függetlenség” úszó LNG-terminál megérkezése Klaipėda kikötőjébe

Az európai energiaipari infrastruktúra kialakítása általánosságban még nem alapozza meg a piacok teljes integrációját, és ezért jelenleg nem biztosítja az energiaellátás tényleges biztonságát

72

A belső energiapiac működéséhez megfelelő infrastruktúrára legalább annyira szükség van, mint piaci struktúrákra és eredményes szabályozásra. A jelentés e része:

a)értékeli, hogy az uniós energiaipari infrastruktúra jelenlegi kialakítása alkalmas-e a belső energiapiac megteremtésére;

b)értékeli, hogy az infrastruktúra kialakítása az igények átfogó értékelésén alapult-e; és

c)megvizsgálja az infrastrukturális projektek megvalósításához szükséges együttműködést.

Az infrastruktúra számos tagállamon belül és tagállam között még nem felel meg a belső energiapiacnak

A valamely adott tagállamon belüli energiaipari infrastruktúra befolyásolhatja más tagállamok energiapiacait

73

Valamely adott tagállam energiaipari infrastruktúrájának jellemzői a gyakorlatban korlátozhatják a villamos energia és a gáz szomszédos és más tagállamok közötti áramlását. Az ellenőrzés alatt a következő ilyen jellegű helyzetekkel találkoztunk:

a)elégtelen felvevőkapacitás. Ez a probléma akkor állhat elő, amikor egy adott tagállam infrastruktúrája nem rendelkezik elegendő kapacitással a szomszédos nemzeti piacok közötti import és export biztosításához. Ez abban az esetben következik be, ha a nemzeti átviteli, illetve szállítási hálózatok túlterheltek, vagy ha a villamosenergia-hálózatok nem rendelkeznek elegendő frekvenciával, vagy a gázrendszerek nem rendelkeznek szabad kapacitással és/vagy nyomással. Lásd: a 7. háttérmagyarázatban szereplő példák;

7. háttérmagyarázat

Példák a tagállami átviteli infrastruktúra elégtelen felvevőkapacitására

A Lengyelország és Svédország közötti SwePol rendszerösszekötőt, amely 600 MW telepített kapacitással rendelkezik, és amelyet 2000-ben telepítettek, nem használják ki teljes mértékben, annak ellenére, hogy a két tagállam nagykereskedelmi villamosenergia-árai között jelentős különbségek vannak. A lengyel átvitelirendszer-üzemeltető szerint az észak-lengyelországi villamosenergia-átviteli infrastruktúra nem rendelkezik elegendő kapacitással ahhoz, hogy ilyen mennyiségű villamos energiát fogadjon Lengyelországban és azt elossza a nemzeti hálózatban. 2014-ben a piacnak felajánlott kapacitás 273 MW és 424 MW között mozgott, ami lényegesen kevesebb, mint a rendszerösszekötő maximális kapacitása.

Észtország gázrendszer-összekötői harmadik országokhoz és Lettországhoz kapcsolódnak, és rendszerében a nyomást lettországi szivattyútelepek biztosítják. A tervek szerint Észtország és Finnország között új víz alatti gázvezeték épül. Ahhoz, hogy a gáz áramoljon ebben a csővezetékben, az észt rendszerben egy szivattyútelep Észtországban történő megépítésével vagy a lett szivattyútelep bővítésével növelni kell a nyomást.

b)elégtelen kapacitás az energiatranzit lehetővé tételéhez. Egyes tagállamok az energiatranzitra szolgáló úgynevezett folyosókká váltak vagy fognak várhatóan válni. Ezek energiában gazdag és versenyképes áron gázt vagy villamos energiát exportálni képes tagállamok, valamint olyan tagállamok között helyezkednek el, amelyek számára ezen áramlás hasznos lenne. A valamely adott tagállamon áthaladó energiatranzithoz olyan kapacitásra van szükség, amelyet a hazai kereslet nem használ ki teljes mértékben. Egyes tranzitországok nem rendelkeznek ilyen kapacitással, és ez szűk keresztmetszeteket eredményezhet, lásd: 8. háttérmagyarázat. Fordított eset fordulhat elő, ha a gázvezetékeket tranzitra vonatkozó hosszú távú szerződésekkel foglalják le, és azok belföldi felhasználásra nem állnak rendelkezésre (lásd: 111. bekezdés)

8. háttérmagyarázat

Az energiatranzittal kapcsolatos kihívások

A Finnországba, Dániába, Németországba és Lengyelországba áramló norvég villamos energia számára Svédország tranzitország. Ezen áramlás megkönnyítése érdekében beruházásokat eszközölt az összeköttetésekbe. A svédországi belső szűk keresztmetszet azonban nem tette lehetővé a Dániába irányuló megbízható exportot. A Dánia részéről az Európai Bizottságnak benyújtott panaszt követően 2011-ben ezért Svédország négy kereskedelmi övezetre osztotta villamosenergia-piacát. Ez segített a szűk keresztmetszetet jelentő térségek azonosításában, és ennek nyomán megerősítették a hálózatot.

Franciaországnak tranzitországként biztosítania kellene az Ibériai-félsziget és Európa többi része közötti gázáramlást. Ez azonban jelenleg a fennálló piaci feltételek, a dél-franciaországi hálózati szűk keresztmetszetek, valamint az Észak- és Dél-Franciaország közötti gázáramlással kapcsolatos problémák miatt nem lehetséges.

Hasonló a helyzet a villamosenergia-ágazatban is: a Spanyolország és Portugália belső energiapiacba való integrációja előtt álló jelentős akadályt – a Spanyolország és Franciaország közötti fizikai összeköttetések korlátozott rendelkezésre állásán túl – az jelenti, hogy mind Spanyolországban, mind pedig Franciaországban szükség van a belső villamosenergia-hálózati rendszer megerősítésére, különben lehetetlen az Ibériai-félsziget és a Közép-Európa közötti villamosenergia-átvitel.

A határokon átnyúló, tagállamok közötti infrastruktúrát továbbra is hiátusok jellemzik

74

A tagállamok közötti energiakereskedelem iránti kereslet növekedése rávilágít a határokon átnyúló összeköttetések kapacitásproblémáira. Nincs egy egységes átfogó elemzés, amely az EU-ban a határokon átnyúló infrastruktúra hiátusainak helyzetét vizsgálná (lásd: 82. bekezdés). Jóllehet nem készült ilyen stratégiai szükségletfelmérés, a villamosenergia- és gázhálózatok összekapcsolása tekintetében uniós szinten célértékeket határoztak meg.

75

A villamosenergia-hálózatok összekapcsolására vonatkozó 10%-os célkitűzést⁴⁴ az Európai Tanács 2002-ben határozta meg⁴⁵. Vannak azonban továbbra is olyan tagállamok, amelyeknek szomszédaikkal egyáltalán nincs vagy kevés villamosenergia-hálózati összeköttetésük van, és a 2015. júniusi állapot szerint 12 tagállam nem érte el az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó 10%-os célkitűzést, lásd: 5. táblázat. Mint azt a 62. bekezdés kifejti, az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó 10%-os célkitűzés elérése nem feltétlenül jelenti, hogy a szomszédos tagállamok villamosenergia-piacain megvalósul az árkonvergencia.

5. táblázat

Az uniós tagállamok villamosenergia-hálózatainak összekapcsolási aránya 2014-ben

A villamosenergia-hálózatok összekapcsolási aránya 10% feletti |  | A villamosenergia-hálózatok összekapcsolási aránya 10% alatti
Tagállam | % |  | Tagállam | %
Luxemburg | 245 |  | Írország | 9
Horvátország | 69 |  | Olaszország | 7
Szlovénia | 65 |  | Portugália | 7
Szlovákia | 61 |  | Románia | 7
Dánia | 44 |  | Egyesült Királyság | 6
Finnország | 30 |  | Észtország | 4
Magyarország | 29 |  | Lettország | 4
Ausztria | 29 |  | Litvánia | 4
Svédország | 26 |  | Spanyolország | 3
Hollandia | 17 |  | Lengyelország | 2
Belgium | 17 |  | Ciprus | 0
Cseh Köztársaság | 17 |  | Malta | 0
Bulgária | 11 |  |  |
Görögország | 11 |  |  |
Németország | 10 |  |  |
Franciaország | 10 |  |  |

Megjegyzés: a három balti országot egy régióként vették figyelembe, bár egyenként megfelelnek a 10%-os célkitűzésnek.

Forrás: A Bizottság közleménye az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a villamosenergia-hálózatok összekapcsolására vonatkozó 10%-os célkitűzés eléréséről.

76

Bizonyos tagállamok, például Ciprus, valódi villamosenergia-szigetek, amelyekről az összeköttetések megvalósítása igen bonyolult. Egyes tagállamok esetében alacsony az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó arány, mert ezek a tagállamok korlátozzák a rendszerösszekötők létrehozását vagy használatát, lásd: 5. háttérmagyarázat.

77

A gázra vonatkozó N-1 szabály⁴⁶, amelyet a földgázellátás biztonságáról szóló rendelet vezetett be 2010-ben, annak biztosítására törekszik, hogy minden piacon legyen alternatív gázszolgáltató. A cél az volt, hogy 2014 decemberéig a tagállamok feleljenek meg ennek a szabálynak. Az, hogy egy adott tagállam megfelel-e ennek a szabálynak vagy sem, egy olyan számításon alapul, amely a legnagyobb gázbetáplálási pont jelentőségét hasonlítja össze az adott tagállam valamennyi betáplálási pontjának együttes jelentőségével. Regionális szinten az N-1 szabály akkor teljesül, ha az érintett tagállamok közös kockázatértékelést, valamint közös megelőzési cselekvési és vészhelyzeti tervet készítenek. A Bizottság szerint a tagállamok által a Bizottság rendelkezésére bocsátott adatok alapján 2014 decemberéig az Unió gázbelépési ponttal rendelkező 26 tagállama közül hat nem felelt meg az N-1 szabálynak⁴⁷.

78

Az N-1 szabálynak való megfelelés érdekében egyes meglévő gázvezetékekhez ellenirányú áramlást lehetővé tévő kapacitást építettek ki. Az ellenőrzéssel érintett hat tagállamból négyen⁴⁸ egy vagy több gázrendszer-összekötőt ellenirányú áramlást lehetővé tévő kapacitással láttak el, így a gáz mindkét irányba tud áramolni. Ezek az ellenirányú áramlást lehetővé tévő kapacitások azonban szinte semmilyen hatást nem gyakoroltak a gázpiacok működésére, mert azok elsődlegesen az ellátási zavarok alatti használatra szolgálnak.

79

A villamos energia esetében meghatározott 10%-os célkitűzéshez hasonlóan az N-1 szabály is korlátozottan használható a gázinfrastruktúra iránti igények elemzéséhez, mert ha az alternatív betáplálási pont a gázt ugyanabból a nemzeti forrásból biztosítja, mint a legnagyobb betáplálási pont, az nem feltétlenül növeli a versenyt, és kevéssé befolyásolja az energiaellátás biztonságát. Például Finnország is és Lettország is jóllehet egynél több betáplálási ponttal rendelkezik, a valóságban mindkettő továbbra is egyetlen gázszolgáltatótól függ, mert az ezeken a pontokon beérkező valamennyi gáz ugyanabból a nemzeti forrásból érkezik.

80

Minthogy a gázinfrastruktúra kiépítése gyakran jelentős beruházással jár, nem szól mindig határozott gazdasági érv amellett, hogy több szállítóval építsenek ki csővezeték-összeköttetéseket (lásd még: 67. és 69. bekezdés). Ennek figyelembevételével egyes tagállamok gázpiacaik kialakítása terén mérlegelik az alternatív megközelítések, például LNG-terminálok felállításának komparatív előnyeit. Az LNG-terminálok létrehozására irányuló projekteket tervez vagy azok befejezésénél tart többek között Litvánia (lásd: 6. háttérmagyarázat), Lengyelország, Észtország, Finnország, Svédország és Horvátország.

81

Egyes tagállamok azonban továbbra is gázrendszereik jelentős fejlesztését mérlegelik, beleértve új gázinfrastruktúrák építését, amelynek célja gázelosztópontok létrehozása. A hazai gázfogyasztás csökkenése⁴⁹ ellenére például Bulgária és Lengyelország is gázelosztópontok létrehozására készül.

Hiányzik az uniós energiaipari infrastruktúra-fejlesztési beruházások területén a prioritások felállításának alapját képező átfogó uniós szintű szükségletfelmérés

Nincs az infrastruktúrák iránti uniós szükségletekre vonatkozó átfogó felmérés

82

A belső energiapiac és az energiaellátás biztonsága, valamint más olyan uniós szakpolitikai kötelezettségvállalások kialakításához szükséges döntéshozáshoz, amelyek esetében az energiaágazat jelentős szerepet játszik, különösen az éghajlat-politikával összefüggésben, szükség van az infrastruktúrák iránti uniós szükségletek átfogó felmérésére. Ezenkívül, figyelembe véve az energiaipari infrastruktúra-fejlesztési beruházások iránti jelentős uniós igényeket, az említett felmérés alapvető eszközként szolgál a korlátozott uniós és más rendelkezésre álló források felhasználására vonatkozó döntések meghozatalához szükséges tájékozódáshoz. A Bizottság nem dolgozott ki olyan átfogó tervet, amely az uniós szintű szakpolitikai inputokat egy átviteli infrastruktúrára vonatkozó hosszú távú fejlesztési tervben egyesítené.

83

Egy ilyenfajta átfogó felmérés elkészítéséhez elengedhetetlen inputot jelentene egy olyan komplex piacelemzési modell, amely képes arra, hogy az infrastruktúra iránti igények különböző szakpolitikai és piaci forgatókönyvek, többek között a keresletre vonatkozó forgatókönyvek szerinti várható alakulását leírja (lásd: 70. bekezdés). Jelenleg a Bizottság nem rendelkezik házon belül modellezési eszközzel, és ilyen eszközhöz az ACER-ben sem fér hozzá. A Bizottság eddig külső szerződéses partner energiapiaci modelljét használta, míg az ACER az ENTSO-E és az ENTSO-G modelljeire támaszkodik.

84

Az uniós források felhasználásának alapját képező szükségletfelmérés hiánya olyan uniós projektek finanszírozását eredményezheti, amelyek nem feltétlenül szükségesek a várható energiakereslet kielégítéséhez, vagy amelyeknek korlátozottak az esélyei arra, hogy az energiaellátás biztonságával kapcsolatos előnyöket biztosítsanak. Például jóllehet a klaipėdai LNG-terminál kapacitása (lásd: 6. háttérmagyarázat) elegendő a három balti ország gáz iránti csökkenő keresletének a kielégítéséhez⁵⁰, a balti energiapiacok összekapcsolási terve⁵¹ egy további régiós LNG-terminálnak a Balti-tenger keleti partja menti régióban, Finnországban vagy Észtországban történő megépítését foglalja magában (lásd: 9. háttérmagyarázat), amely a közös érdekű projektek listáján is szerepel (lásd: 12. háttérmagyarázat).

Korlátozottak a beruházások megtervezéséhez szükséges tájékozódáshoz használt tervezési eszközök

85

Átfogó értékelés hiányában a Bizottság számos speciálisabb infrastrukturális tervezési eszközre, köztük a következőkre támaszkodott:

οa közös érdekű projektek listája (lásd: a 103. bekezdésben szereplő elemzés);

οtízéves hálózatfejlesztési tervek.

86

Jóllehet a tízéves hálózatfejlesztési tervek áttekintést nyújtanak a tagállami villamosenergia-ipari és gázipari átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők által tervezett beruházásokról, az uniós szintű szakpolitikai és piacfejlesztési igények szempontjából nem adnak teljes képet a beruházásokról, mert:

οnem alapulnak olyan általános uniós értékelésen, amely uniós szakpolitikai célkitűzések széles körét venné figyelembe;

οnem veszik figyelembe a magánvállalatok által tervezett jövőbeni infrastruktúra-fejlesztési beruházásokat és a jövőbeni energiatermelést;

οa nemzeti szabályozók nem játszanak meghatározó szerepet a tízéves hálózatfejlesztési tervekhez benyújtott javaslatok értékelésében;

οnincsenek mindig összhangban a tagállami energiaipari infrastruktúrára vonatkozó beruházási tervekkel. Az ACER az ENTSO-E 2012-es tízéves hálózatfejlesztési tervében 51 olyan tagállami projektet azonosított, amely nem szerepel a tagállami fejlesztési tervekben⁵².

87

A Bizottság elismeri, hogy a meglévő és a tervezett villamosenergia-átviteli kapacitásról a tagállamok által a Bizottságnak tett bejelentések gyakran nincsenek összhangban a tízéves hálózatfejlesztési tervekkel. A Bizottság így nem tud végleges következtetéseket levonni, és nem tudja megfelelően értékelni az energiaipari infrastruktúra, illetve annak a kereslet kielégítésére való képessége közötti jövőbeni hiátusokat⁵³. Az ACER, amely a tervek végrehajtását felügyeli, szintén aggodalmának adott hangot a tízéves hálózatfejlesztési tervek számos gyakorlati vonatkozásával kapcsolatban⁵⁴.

A határokon átnyúló infrastruktúra fejlesztéséhez együttműködésre van szükség a szomszédos tagállamok között

88

A határokon átnyúló infrastruktúra-fejlesztési projektek megvalósulásának előfeltétele a jól működő regionális együttműködés és a fejlesztési igények kölcsönös figyelembevétele. A gyakorlatban azonban a határokon átnyúló projektekre irányuló kezdeményezések számos kihívás előtt állhatnak, beleértve a projektek iránt az egyik vagy mindkét oldal részéről felmerülő igény hiányát, valamennyi tervengedély megszerzésének nehézségeit, valamint az energiaipari infrastrukturális projektek méltányos finanszírozását és a gyakran magas költségek felek közötti elosztását. Található azonban néhány példa olyan eredményes uniós együttműködésre, amelyek megalapozták a közös infrastruktúra és piac megvalósításának kidolgozását.

Kibontakozóban van az energiaágazatban a regionális együttműködés

89

Az energiaipar területén az egy vagy két tagállamot érintő regionális együttműködés politikai vagy műszaki kezdeményezések eredménye.

90

A politikai kezdeményezések egyik említésre érdemes példája a jelenből a balti energiapiacok összekapcsolási terve, lásd: 9. háttérmagyarázat. Egy másik regionális kezdeményezés a délkelet- és közép-európai energiaügyi fórum. Az infrastrukturális fejlesztések iránti közös szakpolitikai kötelezettségvállalásra példa a madridi nyilatkozat⁵⁵, regionális együttműködési kezdeményezések, mint például a CORESO⁵⁶, és az energiaellátás-biztonsági csoportok, mint például a balti és a finn gázkoordinációs csoport. Ezek a csoportosulások, amelyek kezdeményezésében gyakran a Bizottság is részt vesz, sokszor tagállamok közötti magas szintű szakpolitikai megállapodásokkal jönnek létre. Ezek néha konkrét projektmegállapodásokra is kiterjednek, mint amilyen például a közelmúltban Spanyolország és Franciaország között megnyitott villamosenergia-ipari összeköttetés (lásd: 10. háttérmagyarázat és 93. bekezdés).

91

A műszaki együttműködési kezdeményezések főként a CEER⁵⁷ és az ACER keretében indultak el; ilyenek például az üzemi és kereskedelmi szabályzatok kidolgozásában részt vevő csoportok (lásd még: III. melléklet). Ezek a csoportosulások új regionális együttműködési formák létrehozását is eredményezhetik, mint amilyenek például a regionális biztonsági koordinációs kezdeményezések⁵⁸.

9. háttérmagyarázat

Mit jelent a balti energiapiacok összekapcsolási terve?

A balti energiapiacok összekapcsolási tervét Litvánia, Lengyelország, Lettország, Dánia, Észtország, Svédország, Finnország és Németország államfői és az Európai Bizottság elnöke fogadták el 2009. június 17-én.

A balti energiapiacok összekapcsolási tervének célja Észtország, Lettország és Litvánia integrációja az európai energiapiacokba, energiaszigeti állapotuk megszüntetése és energiapiacaik liberalizálása annak érdekében, hogy felkészítsék őket a közös villamosenergia-tőzsdéhez való csatlakozásra. A terv egy sor infrastrukturális projektet is tartalmaz, kezdve a északi-tengeri dán szélerőmű-parkoktól az észtországi gázhálózat fejlesztéséig. Az Észtország és Finnország közötti EstLink2 villamosenergia-rendszerösszekötő, amely a balti energiapiacok összekapcsolási tervének részét képezi, uniós pénzügyi támogatással épült, és máris hatást gyakorolt az észtországi villamosenergia-piacra (lásd: 13. háttérmagyarázat).

A balti energiapiacok összekapcsolási tervének végrehajtása még folyamatban van. A gáz és a villamos áram kiskereskedelmi árai Litvániában például még mindig szabályozottak, és bizonyos infrastrukturális projektek, mint például a tervek szerint Finnországban vagy Észtországban megépítendő regionális balti LNG-terminál, még nem valósultak meg.

92

A Bizottság támogatja a tagállamok közötti infrastrukturális együttműködést, és célja, hogy a balti energiapiacok összekapcsolása keretében alkalmazott gyakorlatból általa követendőnek ítélt példa más régiókban, például Közép- és Délkelet-Európában és az Ibériai-félszigeten is elterjedjen. Ez utóbbi esetében a Franciaország, Portugália és Spanyolország közötti energiaágazati együttműködést a közelmúltban jelentették be, és arról a legmagasabb szakpolitikai szinten állapodtak meg.

93

A 2007 és 2013 közötti időszakban a Bizottság négy koordinátort is kijelölt, hogy megkönnyítsék a határokon átnyúló infrastruktúra meghatározott elemeinek az építésére vonatkozó, tagállamok közötti megállapodásokat⁵⁹. Az energiahálózatok Franciaország és Spanyolország közötti összekapcsolásának előmozdítását segítő koordinátor munkája kiterjedt mind a tagállami, mind pedig a helyi szakpolitikusokkal és érdekeltekkel történő együttműködésre és a műszaki megoldásokkal kapcsolatos igények azonosítására. Ez hozzájárult a későbbiekben uniós forrásokból megépült villamosenergia-rendszerösszekötő projekt meghatározásához⁶⁰ (lásd: 10. háttérmagyarázat).

Bonyolult a tagállamok közötti költségmegosztás

94

A határokon átnyúló energiaipari projektekben az infrastruktúrát legalább két tagállamban kell megépíteni. Az ilyen projektek építési költségeinek megosztása bonyolult folyamat, amely során az érintett tagállamok arra törekszenek, hogy a rájuk eső költségek arányban álljanak a várható jövőbeni előnyökkel. Különösen bonyolulttá válik a kérdés azoknak a projekteknek az esetében, amelyekben kettőnél több tagállam vesz részt és/vagy nem egyértelmű, hogy a jövőbeni előnyök várhatóan hogyan merülnek fel és kinek a javát szolgálják majd.

10. háttérmagyarázat

A Spanyolország és Franciaország közötti villamosenergiahálózat-összekapcsolási projekt

A Franciaország és Spanyolország közötti villamosenergiahálózat-összekapcsolási projekt keretében a két ország között egy 2000 MW kapacitású, nagyfeszültségű egyenáramátvitelirendszer-összeköttetés épült ki. A 64,5 km-es rendszerösszekötő 33,5 km hosszan Franciaországban, 31 km hosszan pedig Spanyolországban húzódik, és egy 8,5 km hosszú alagúton keresztül átszeli a Pireneusokat.

Ez az összeköttetés iránti igény 1978-ban merült fel, és a műszaki tanulmányok 1998 és 2006 között készültek. A projekttervről az európai koordinátor által 2007 és 2008 során nyújtott támogatással 2008 júniusában született döntés, amikor a francia és a spanyol kormány megállapodást írtak alá. A projekt költségeit, amelyekhez az EU is hozzájárult, Franciaország és Spanyolország egyenlő mértékben viselte. Az építés 2011 szeptemberében kezdődött, és a műszaki kivitelezés 2014 decemberében fejeződött be. A rendszerösszekötőnek 2015 júniusában kellett volna üzembe állnia, de ez 2015. június 30-ig még nem történt meg.

A projekt összköltsége 721 millió eurót tett ki, amelyből 225 millió eurót az EEGP (európai energiaügyi gazdaságélénkítő program) bocsátott rendelkezésre. A rendszerösszekötő Pireneusokon keresztüli, föld alatti elvezetése a föld feletti vezeték becsült költségének tízszeresével növelte a költségeket. Erre elsősorban speciális környezeti megfontolások miatt volt szükség, és a kivételes helyszíni problémák kivételes megoldásaként határozták meg. Az összeköttetés a villamosenergia-hálózatok összekapcsolási arányát Spanyolország esetében 3%-ról 6%-ra, Franciaország esetében pedig 10%-ról 11%-ra növelte.

© RTE, Philippe Grollier

2. fénykép. A Pireneusok alatti alagútban létesített nagyfeszültségű egyenáramú rendszerösszekötő vezeték szakasza

95

A határokon átnyúló költségmegosztás az uniós források Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében történő elosztása esetében is lényeges. A TEN-E rendelet előírja, hogy a határokon átnyúló költségmegosztásra vonatkozó döntéseket az érintett tagállamok nemzeti szabályozó hatóságai hozzák meg. Amennyiben tagállami projektgazdák az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében finanszírozást kívánnak igénybe venni, de a nemzeti szabályozó hatóságok hat hónapon belül nem tudnak megállapodni, az ügy eldöntésének érdekében ez utóbbiak az ACER-hez fordulhatnak (lásd: a 11. háttérmagyarázatban szereplő példa). Ennek a folyamatnak a hátrányai a következők:

a)a nemzeti szabályozó hatóságok közötti megállapodásra törekvés, majd az ACER által hozott határozat megszerzése időbe, akár egy évbe is telik;

b)vannak felek, amelyek bírálják az alkalmazott módszertant.

Az engedélyek beszerzése gondot okozhat és késedelmekhez vezethet

96

A határokon átnyúló projektek gyakran helyi ellenállásba ütköznek, mivel ezekkel a projektekkel kapcsolatban azt érzékelhetik, hogy zavarják a helyi tevékenységeket, miközben helyben kevés előnnyel járnak, vagy egyáltalán nem előnyösek. Ennek figyelembevételével a helyi tervengedélyek megszerzése sokszor hosszú és bonyolult folyamat, és ezt az ellenőrzés alatt az átvitelirendszer-üzemeltetők, illetve szállításirendszer-üzemeltetők és a szabályozók az infrastrukturális projektek végrehajtásában tapasztalt késedelmek fontos okaként emelték ki. A Bizottság arról számol be, hogy a gazdaságilag életképes villamosenergia-beruházások mintegy 50%-át nem lehet majd megvalósítani 2020-ig a késések miatt⁶¹.

11. háttérmagyarázat

Költségmegosztás a határokon átnyúló LitPol rendszerösszekötő-projekt esetében

A LitPol projekt keretében a három balti állam európai uniós energiapiactól való elszigeteltségének csökkentése érdekében villamosenergiarendszer-összekötő épül Lengyelország és Litvánia között. A projekttel összefüggésben a Litvánia területén folyó munkákhoz a litván nemzeti szabályozó hatóság Svédország 47 millió eurós hozzájárulását kérte, mert állítása szerint a projekt eredményeként Svédország is előnyökhöz jut. Sem a svéd nemzeti szabályozó hatóság, sem pedig az átvitelirendszer-üzemeltető nem értett egyet a litván nemzeti szabályozó hatóság hozzájárulásra vonatkozó igényével, és indokaikat előterjesztették az ACER-nek, amikor azt az ügyben történő határozathozatalra kérték fel. Az ACER egyetértett Svédországgal, és úgy döntött, hogy az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében történő finanszírozás szempontjából Litvánia az egyetlen ország, amely a projekt előnyeit élvezi, és hogy Svédországnak nem kell hozzájárulnia a projekthez. Ez a határozat azután lehetővé tette, hogy a litván átvitelirendszer-üzemeltető az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében nyújtott finanszírozásért folyamodjék (lásd: 6. táblázat). A határozathozatali folyamat lezárásáig majdnem egy év telt el.

97

A 2013. évi TEN-E rendelet a következőkkel kívánta orvosolni e problémákat:

a)az engedélyezési eljárások esetében a teljes időtartam 3 és fél évben való korlátozásának a bevezetése;

b)a tagállamok számára a környezeti engedélyezési eljárások optimalizálásának előírása;

c)a tagállamok számára annak előírása, hogy 2013. novemberig az engedélyezési hatásköröket, illetve a koordinációt egyesítsék egyetlen hatóságban, egy egyablakos rendszer keretében. 2015 júniusáig valamennyi tagállam létrehozta az egyablakos rendszert, és egy kivételével valamennyi közzétett engedélyezésre vonatkozó kézikönyveket⁶². Az egyablakos rendszerek azonban még nagyon friss kezdeményezések, és túl korai lenne annak értékelése, hogy eredményesnek bizonyulnak-e.

98

A Franciaország és Spanyolország közötti rendszerösszekötőn dolgozó európai koordinátor (lásd: 10. háttérmagyarázat) megállapítása szerint a helyi önkormányzatok részéről az infrastrukturális projektekkel szembeni ellenállás leginkább közvetlen, helyi kommunikációval kezelhető, amely hangsúlyozza az újabb összeköttetések által különösen a fogyasztók részére nyújtott előnyöket. Általánosságban a fogyasztók energiapiaci ismereteinek bővítése is intelligens fogyasztói magatartásokhoz vezethet, és az energiahálózatok összekapcsolására irányuló projektek nagyobb elfogadottságát eredményezheti.

Az energiaipari infrastruktúra terén az uniós költségvetésből származó pénzügyi támogatás csak korlátozottan járult hozzá a belső energiapiachoz és az energiaellátás biztonságához

99

Az EU a 2007 és 2013 közötti időszakban különböző eszközök révén 3,7 milliárd eurót juttatott energiaipari infrastrukturális beruházásokra, a 2014 és 2020 közötti időszakra előirányzott összeg pedig további 7,35 milliárd eurót tesz ki⁶³. Bár ez jelentős összegű finanszírozás, a tízéves villamosenergia- és gázhálózat-fejlesztési tervekben szereplő, becsült infrastrukturális beruházási igények mindössze mintegy 5%-át fedezi. A rendelkezésre álló uniós forrásokat tehát stratégiai szükségletfelmérés alapján, stratégiai szempontok figyelembevételével, a legfontosabb projektekre kell fordítani (lásd: 83. bekezdés).

Az EU különböző finanszírozási eszközökkel rendelkezik az energiaipari infrastruktúra-fejlesztési projektek támogatásához, de ezek egyikének sem a belső energiapiac az elsődleges célja

A projektek elsőbbségi sorrendjének elégtelen meghatározása csökkentette az energiaipari infrastruktúra számára nyújtott uniós finanszírozás eredményességét

100

Mivel az energiaipari infrastruktúra finanszírozására rendelkezésre álló uniós erőforrások korlátozottak, fontos, hogy legyenek a projektek prioritásának meghatározására szolgáló eszközök. Bár nincs uniós szintű szükségletfelmérés, a Bizottság több, konkrét projekteket tartalmazó listát használt arra, hogy megpróbálja felállítani az uniós költségvetésből finanszírozandó beruházások elsőbbségi sorrendjét és azonosítani a finanszírozásra jogosult projekteket:

οa közös érdekű projektek TEN-E rendeletek szerinti listája;

οa 2014. évi energiabiztonsági stratégiában szereplő, kritikus közös érdekű projektek listája;

οaz európai energiaügyi gazdaságélénkítő programból (EEGP) támogatható projektek listája;

οaz Európai Stratégiai Beruházási Alapból támogatható projektek listája.

101

A közös érdekű projektek TEN-E rendeletben szereplő listáját két szakaszban dolgozták ki:

a)a közös érdekű projektek eredeti listáját 2006-ban dolgozták ki. Az akkori tagállamok összességét tekintve 550 európai érdekű projektet tartalmazott, de nem volt egyértelmű iránymutatás arra, hogy az uniós finanszírozás szempontjából melyek a prioritást élvező projektek (lásd: 12. háttérmagyarázat);

12. háttérmagyarázat

Hogyan kaphat egy energiaipari infrastrukturális projekt közös érdekű projekt státuszt?

A közös érdekű projektek koncepciója a transzeurópai hálózati program kezdete óta létezik. A közös érdekű projektek számára gyorsabb és hatékonyabb engedélyezési eljárást és jobb szabályozási környezetet kell biztosítani.

A hatályos TEN-E rendelet a közös érdekű projekteket „kiemelt jelentőségű folyosókon” belül határozza meg. A közös érdekű projektek listájába felveendő projektek kiválasztási folyamata az ENTSO-G és az ENTSO-E által kidolgozott tízéves hálózatfejlesztési tervekre épül. A listára való felvételhez a projektnek legalább két tagállam vonatkozásában jelentős előnyöket kell hordoznia, hozzá kell járulnia a piaci integrációhoz és a verseny fokozásához, elő kell segítenie az ellátás biztonságát és csökkentenie kell a szén-dioxid-kibocsátást.

b)a 2013. évi TEN-E rendelet⁶⁴ az energiaipari infrastrukturális beruházások prioritási keretét tizenkét kiemelt jelentőségű folyosó azonosításával hozta létre⁶⁵. A rendelet a közös érdekű projektek azonosítására és végrehajtására vonatkozó iránymutatást is nyújtott. A közös érdekű projektek e rendelet szerinti listája 248 projektet tartalmazott, amelyekből 132 villamosenergia-ipari infrastrukturális projekt, 107 pedig gázipari infrastrukturális projekt volt⁶⁶. A közös érdekű projektek e rendelet szerinti listája a közös érdekű projektek 2006. évi listájában szereplőnél kevesebb projektet tartalmaz. A TEN-E rendelet 4. cikkének (4) bekezdése szerint azonban a Bizottság a prioritásnak minősülő folyosókon belül nem rangsorolhatja a projekteket;

c)A közös érdekű projektek listájának felülvizsgálatára kétévente kerül sor, és a következő frissítés 2015 novemberében esedékes.

102

2014-ben egy 33 projektet tartalmazó újabb listát dolgoztak ki az európai energiabiztonsági stratégia keretében⁶⁷, amelyben e projektek „kritikus közös érdekű projektként” szerepelnek. Ez a lista 27 gázipari és mindössze 6 villamosenergia-ipari projektet tartalmaz, amelyek becsült költsége mintegy 17 milliárd eurót tesz ki. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy ezek a projektek elengedhetetlenek az ellátás biztonságának javításához és az energiapiacok rövid és középtávon történő jobb összekapcsolásához.

103

E listák mindegyikét anélkül dolgozták ki, hogy egyértelmű, megalapozott, elemző értékelés készült volna arról, hogy mely projekteket kell előnyben részesíteni ahhoz, hogy az EU elérje energiapolitikai célkitűzéseit (lásd: 82. bekezdés). Az ilyen listáknak az uniós finanszírozásról történő döntéshozatal alapjául történő felhasználása egy sor kockázatot rejt magában, és ha a Bizottság továbbra is ilyen listákat kíván használni a beruházási prioritások meghatározásához, figyelembe kell vennie a következő kockázatokat:

a)egy lista olyan sok projektet tartalmazhat, hogy az a prioritást élvező projekteket tartalmazó lista koncepcióját komolyan alááshatja, mivel a lista nem a legsürgetőbb uniós igényeket kezelő, kis számú projektekre koncentrál. Az eredeti TEN-E közös érdekű projektek közé 550 projekt tartozott, és a 2006-os ésszerűsítést követően még mindig maradt 248 projekt;

b)mivel a listákat a tagállamok javaslatai alapján állították össze, nem pedig bizonyítottan uniós szintű szükségleteket kezelő projekteket tartalmazó listák, a gyakorlatban csak olyan projektek felsorolásai lehetnek, amelyekhez a tagállami projektgazdák belső érdekeik miatt kívánnak finanszírozást szerezni;

c)előfordulhat, hogy az e listákon szereplő projektek egy része már folyamatban van, vagy más tagállami vagy magánforrásból származó finanszírozással már befejeződött⁶⁸.

Az EEGP, az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz és az ESB alapok elsődleges célja nem a belső energiapiac fejlesztése

104

Az EEGP energiaügyi gazdaságélénkítő program eredeti célja rövid időn belül gazdasági növekedést biztosítani képes, kiforrott energiaipari infrastrukturális projektek finanszírozása volt. A program elsődleges célkitűzése tehát nem a belső energiapiac létrehozása és az energiaellátás biztonságával összefüggő előnyök nyújtása. Minden tagállam kapott valamennyi forrást energiaipari infrastrukturális projektekre. A program messze nem érte el eredeti célját, hogy rövid időn belül gazdasági növekedést biztosítson, mivel:

a)egyes finanszírozásban részesülő projektek nem voltak kellően kiforrottak. 422 millió euró értékű projekt, azaz az EEGP keretében nyújtott összes támogatás 18,6%-ának megfelelő projekt megszűnt. Ilyen például a Nabucco gázvezeték, az ITGI-Poseidon gázrendszer-összekötő, a GALSI csővezetékek és a román ellenirányú gázáramlási projektek;

b)a projektek végrehajtásában jelentős késedelmek voltak, amelyek következtében az EEGP keretében 2015. február 28-ig mindössze 1,1 milliárd euró kifizetése történt meg. Ez az eredetileg előirányzott összeg 48%-a.

105

Az energiaipar területén az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz célja a közös érdekű projektek végrehajtásának támogatása. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből kizárólag a jelenlegi szabályozási keret alapján gazdaságilag nem életképes közös érdekű projektek részesülhetnek finanszírozásban, amelyeknél ezt határokon átnyúló költségmegosztás egészíti ki. Az eszköz ajánlattételi felhívásokon keresztül biztosít támogatást és más pénzügyi eszközöket az építési beruházásokhoz és a szükséges műszaki tanulmányokhoz.

106

Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz kialakításának szempontjai korlátozzák annak lehetőségét a belső energiapiac létrehozásának támogatására:

a)a Bizottság csak az ajánlattételi felhívásokban benyújtott projekteket finanszírozhat. Ez azt jelenti, hogy a Bizottság csak korlátozottan tud meghatározott közös érdekű projekteket megcélozni;

b)mivel a támogatások odaítélésénél fontos kritérium a kiforrottság, minél kiforrottabb egy intézkedés, annál nagyobb a finanszírozásának valószínűsége. Nem feltétlenül ezek a projektek gyakorolják a legnagyobb hatást a belső energiapiac létrehozására;

c)mivel a belső energiapiac megvalósításának a tagállamokban elért szintje nem képezi a projektek kiválasztási kritériumát, a Bizottságnak csak korlátozott lehetősége van arra, hogy az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközt a belső energiapiaccal összefüggő reformok ösztönzésére használja.

107

2007 és 2013 között a villamosenergia-ipari és gázipari infrastruktúra finanszírozására mintegy 1,3 milliárd eurót irányoztak elő az európai strukturális és beruházási alapokból (ESB alapok). 2014 és 2020 között ennek az összegnek mintegy 2 milliárd euróra kell emelkednie. 2007 és 2013 között tizenegy tagállam részesült finanszírozásban; a legnagyobb kedvezményezett Lengyelország volt, amely az ESB alapokból energiaipari infrastruktúrára előirányzott összes forrás 63%-át kapta.

108

E források többségét regionális szintű hálózati összeköttetésekre és a tagállamokon belüli meglévő energiaipari infrastruktúra bővítésére használták. Egyes forrásokat határokon átnyúló hálózati összeköttetésekhez, LNG-terminálokhoz és föld alatti gáztárolókhoz használtak fel. 2014 és 2020 között hat tagállam – Bulgária, Cseh Köztársaság, Görögország, Litvánia, Lengyelország és Románia – tervezi az ESB alapokból származó források energiaipari infrastrukturális beruházásokhoz való felhasználását.

109

Az ESB alapok esetében a projektek kiválasztása a tagállamok feladata. A Bizottság csak a nagyprojekteket hagyja jóvá⁶⁹. A Bizottságnak a 2014 és 2020 közötti finanszírozási időszakra vonatkozó, tagállamokkal kötött partnerségi megállapodások és operatív programok megtárgyalásakor lehetősége volt arra, hogy megpróbáljon a belső energiapiac létrehozásával összefüggő teljesítménymutatókat is figyelembe venni, ez azonban nem történt meg. Az energiaipari infrastruktúrába történő beruházások nem tartoznak az ESB alapok prioritásai közé. Mind a 2007 és 2013, mind pedig a 2014 és 2020 közötti időszakban az ERFA, a Kohéziós Alap és az ESZA összes forrásának mintegy 0,5%-át képviselik.

Számos uniós társfinanszírozású energiaipari infrastruktúrának még nincs hatása a belső energiapiacra

110

Az ellenőrzés keretében 15, uniós társfinanszírozásban részesülő energiaipari infrastrukturális projektet vizsgáltunk meg, amelyből 10 gázipari, 5 pedig villamosenergia-ipari projekt volt (lásd: 6. táblázat). Elemeztük a projektek lehetséges hatását a belső energiapiac működésére.

111

A 2015. júliusi állapot szerint e projektek közül:

a)egy projekt jelentős hatást gyakorolt a belső energiapiacra – a Finnország és Észtország közötti EstLink 2 villamosenergiarendszer-összekötő, amelyet befejeztek és teljes körűen üzemel (lásd: 13. háttérmagyarázat);

b)egy másik jelentős projekt is befejeződött, és nemrégiben használatra kész lett, nevezetesen a Franciaország és Spanyolország közötti villamosenergiarendszer-összekötő (lásd még: 10. háttérmagyarázat).

13. háttérmagyarázat

Az EstLink 2 projekt megváltoztatta a régió energiapiacát

Az EstLink 2 az EEGP forrásaiból 100 millió euróban részesült. A projekt célja Finnország és Észtország között egy 650 MW átviteli kapacitással rendelkező második villamosenergiarendszer-összekötő megépítése volt. Ez a projekt sikeresnek bizonyult, amennyiben a felmerülő műszaki és egyéb kihívások leküzdése után befejeződött és üzembe állt. Pozitív hatást gyakorol a villamosenergia-piacra, különösen Észtországban, ahol a villamosenergia-árak volatilitása csökkent, és azok közeledtek a finnországi árakhoz.

© Elering

6. táblázat

Az ellenőrzés keretében vizsgált projektek listája

Projekt
Állapot
(2015. június)
Tagállamok
A projekt költsége
(millió euró)
Uniós társfinanszírozás
(millió euró)
Uniós finanszírozási eszköz

Földgáz
Bulgária és Görögország közötti rendszerösszekötő
Várható befejezés 2018-ban
Bulgária, Görögország
220
45
EEGP

Bulgária és Románia közötti rendszerösszekötő
Várható befejezés 2015-ben
Bulgária, Románia
24
9
EEGP

Nabucco csővezeték
megszűnt
Ausztria, Bulgária, Magyarország, Németország, Románia
7 900 (tervezett)
200 (elkülönített)
EEGP

Lettország és Litvánia közötti rendszerösszekötő
Befejezve 2013-ban
Litvánia, Lettország
33
13
EEGP

Jurbarkas és Klaipėda közötti csővezeték
Befejezve 2013-ban
Litvánia
46
21
ESB

Klaipėda és Kiemėnai közötti csővezeték kapacitásbővítése
Folyamatban
Litvánia
64
28
Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz

Świnoujście LNG-terminál
Várható befejezés 2015-ben
Lengyelország
657
55
EEGP

199
ESB

Gustorzyn és Odolanów közötti csővezeték
Befejezve 2014-ben
Lengyelország
102
49
ESB

GIPL rendszerösszekötő
Folyamatban
Lengyelország, Litvánia
558
306
Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz

Franciaország és Spanyolország közötti rendszerösszekötő
Befejezve 2012-ben
Franciaország, Spanyolország
617
45
EEGP

Részösszeg
2 321
970

Villamos energia
Franciaország és Spanyolország közötti rendszerösszekötő
2015 júniusában üzembe állt
Franciaország, Spanyolország
721
225
EEGP

A Portugália és Spanyolország közötti rendszerösszekötő megerősítése
Befejezve 2011-ben
Portugália, Spanyolország
136
46
EEGP

EstLink 2 rendszerösszekötő
2014-ben üzembe állt
Észtország, Finnország
320
100
EEGP

Nordbalt rendszerösszekötő
Várható befejezés 2015-ben
Svédország, Litvánia
366
175
EEGP

LitPol
rendszerösszekötő
Várható befejezés 2015-ben
Lengyelország
528
207
ESB

2
TEN-E

Litvánia
132
2
TEN-E

58
Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz (pályázat)

Részösszeg
1 543
815

Összesen
3 864
1 785

112

A többi projekt még nem gyakorolt ilyen mértékű hatást a belső energiapiacra, mert:

a)a tíz gázipari projekt egyike új piaci perspektívákat nyit meg, nevezetesen a Lengyelország és Litvánia közötti GIPL projekt, amely olyan országok közötti gázkereskedelmet tesz lehetővé, amelyek között jelenleg nincs hálózati összeköttetés. A többi kilenc projekt elsősorban a meglévő kapacitások növelésére vagy közvetlenül az energiaellátás biztonságával kapcsolatos kérdések kezelésére összpontosul;

b)a 15 projekt közül öt fejeződött be. Minél hamarabb fejeződnek be és lépnek üzembe a projektek, annál nagyobb hatást gyakorolnak a belső piacra. A finanszírozási döntés időpontjában nem teljesen kiforrott projektek befejezése azonban a tervezettnél tovább tarthat. Mindamellett a nagyszabású infrastrukturális projektek műszakilag bonyolultak, és a tervezett munkák – részben az előre nem látható körülmények miatt – gyakran a vártnál hosszabb időt vesznek igénybe (lásd: a 14. háttérmagyarázatban szereplő példa);

14. háttérmagyarázat

NordBalt projekt

A NordBalt projekt keretében villamosenergiarendszer-összekötő épül Svédország és Litvánia között. A projekt jelentős hatást gyakorolhat a balti energiapiacok összekapcsolási terve keretében együttműködő tagállamok villamosenergia-piacának működésére, mert növelheti a közös északi és balti villamosenergia-tőzsdén belüli kereskedést. A Balti-tengeren keresztül történő vezetékfektetés azonban bonyolult folyamatnak bizonyult, és a projekt a tervek szerint csak 2016 júniusában, hat és fél évvel azt követően fejeződik be, hogy felkerült az EEGP-eszköz által finanszírozott projektek listájára.

© Litgrid

3. fénykép. NordBalt szárazföldi állomás a litvániai Klaipėdában

c)az, hogy a rendszerösszekötők mennyire könnyítik meg az egymással szomszédos piacok közötti energiaáramlást, a tagállamok közötti energiaátviteli rendszerek kapacitásától függ (lásd: 73. bekezdés) Az ellenőrzés két vizsgált projekt esetében állapította meg ezt a problémát (lásd: 15. háttérmagyarázat);

d)a gázrendszer-összekötő projektek közül kettő hatékonysága vélhetően korlátozott, mivel a meglévő kapacitások mellett új szállítási kapacitások megépítését igényli, lásd: a 16. háttérmagyarázatban szereplő példák.

15. háttérmagyarázat

Példa a belföldi hálózatok által nem támogatott rendszerösszekötőkre

A LitPol projekt keretében a három balti állam európai uniós energiapiactól való elszigeteltségének csökkentése érdekében Lengyelország és Litvánia között villamosenergia-összekötő épül. Tekintettel azonban arra, hogy a litván határ közelében nincs elegendő lengyelországi termelési kapacitás, és a nagyobb villamosenergia-termelési kapacitással rendelkező többi lengyel régióval való hálózati összeköttetés elégtelen, a Lengyelországból Litvánia felé történő villamosenergia-import szempontjából a használhatósága korlátozott. A kétirányú energiaáramlás megvalósítása csak a lengyel hálózat bővítésével lehetséges, ez azonban 2020 előtt várhatóan nem történik meg.

A Bulgária és Románia közötti gázrendszer-összekötő napi 1,3 millió köbméter földgáz Romániából Bulgáriába történő áramlását fogja lehetővé tenni. A jelenlegi helyzetben azonban a romániai földgázrendszer alacsony nyomása megakadályozná az ilyen mennyiségű, Bulgáriába irányuló, határokon átnyúló áramlást. A Magyarország felé vagy onnan történő lehetséges földgázáramlás előtt jelenleg szintén hasonló akadályok állnának. A romániai belső szállítási rendszernek a Romániát átszelő tranzitcsővezetékkel való összekötéséhez további beruházásokra van szükség a román gázszállítási hálózatban. Romániának az ilyen jellegű földgázexport tilalmára vonatkozó belső jogszabályát is hatályon kívül kellene helyeznie.

16. háttérmagyarázat

A meglévő csővezetékek mellett épülő új gázvezetékek

A Románia, Bulgária és Görögország közötti gázrendszer-összekötő létesítésére irányuló projektek keretében a meglévő csővezetékek mellett új gázvezetékeket építenek. Ennek oka, hogy a Görögország felé Románián és Bulgárián át vezető meglévő gáztranzithálózat kapacitását egy harmadik ország szállítója hosszú távú szerződés keretében lekötötte.

24A villamos energia esetében a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 211., 2009.8.14., 55. o.) 49. cikkének (1) bekezdése. A gáz esetében a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 211., 2009.8.14., 94. o.) 54. cikkének (1) bekezdése.

25A 714/2009/EK rendelet a villamos energia határokon keresztül történő kereskedelme esetén alkalmazandó hálózati hozzáférési feltételekről és az 1228/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről. A 715/2009/EK rendelet a földgáz határokon keresztül történő kereskedelme esetén alkalmazandó hálózati hozzáférési feltételekről és az 1775/2005/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről. Az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 713/2009/EK rendelete az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége létrehozásáról.

26A Európai Tanács 2011. február 4-én elfogadott következtetései.

27A Tanács következtetései, Közlekedési, távközlési és energiaügyi tanácsi ülés, Brüsszel, 2014. december 9.

28A Bizottság értékelése a tagállamok hivatalos dokumentumain, vállalkozók által készített jelentéseken, az adott országra vonatkozó szakismereteken, valamint a médiaorgánumokon és a harmadik feleknek feltett konkrét kérdéseken keresztüli piaci monitoringon alapul.

29A lengyelországi Energiaszabályozási Hivatal 2014-es nemzeti jelentésében közzétett adatok szerint az inkumbens gázszolgáltató a lengyelországi gáz-nagykereskedelmi piac mintegy 95%-a felett rendelkezik.

30A Bizottság 2015. június 1-jéig 109 véleményt adott ki. Hét gázipari szállításirendszer-üzemeltető és három villamosenergia-ipari átvitelirendszer-üzemeltető még mindig tanúsításra vár: az észtországi, lettországi, finnországi, olaszországi, magyarországi, belgiumi, valamint az egyesült királysági gázipari szállításirendszer-üzemeltető (újratanúsítás); a magyarországi, a Svédország és Németország közötti balti vezetékért felelős, valamint az olaszországi villamosenergia-ipari átvitelirendszer-üzemeltető (újratanúsítás).

31COM(2015) 80 final, 2015. február 25., „A stabil és alkalmazkodóképes energiaunió és az előretekintő éghajlat-politika keretstratégiája”.

32Iránymutatás a 2014 és 2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energiaipari állami támogatásokról; (2014/C 200/01).

33Annak kritériumait, hogy valamely árszabályozás megfeleljen az uniós jogszabályoknak, a közelmúltban erősítette meg a Bíróság 2015. szeptember 10-én hozott ítélete a nem lakossági fogyasztóknak szállított gáz szabályozott árának ügyében Lengyelország ellen indított kötelezettségszegési eljárásban (C-36/14).

34A Bizottság közleménye az európai energiaárakról és költségekről, SWD(2014) 19 final és SWD(2014) 20 final.

35További információk az ELBAS-ról: http://www.nordpoolspot.com/TAS/Intraday-market-Elbas/.

36Cseh Köztársaság, Spanyolország, Franciaország, Magyarország, Lengyelország, Portugália és Románia.

37A REMIT végrehajtási jogi aktusokkal 2014. december közepén kiegészített 1227/2011/EU rendelet.

38A villamos energia legmagasabb és legalacsonyabb nagykereskedelmi ára közötti különbségek 2013-ban és 2015 első negyedévében is hasonlóképpen alakultak.

39Kivételt képez Görögország, Írország és Lengyelország.

40Az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó 10%-os célkitűzést a 2002-es barcelonai Európai Tanács dolgozta ki. Felhívja a tagállamokat, hogy 2020-ig alakítsanak ki olyan összeköttetési kapacitást, amely eléri a telepített villamosenergia-termelési kapacitásuk legalább 10%-át. Ez azt jelenti, hogy minden tagállamnak olyan villamosenergia-vezetékekkel kell rendelkeznie, amelyek lehetővé teszik, hogy az erőműveik által termelt villamos energia legalább 10%-a a határait átlépve átvihető legyen a szomszédos országokba.

41Az elosztópontok közötti, határokon átnyúló gázkereskedelem jelenleg Belgium, Németország, Franciaország, Olaszország, Hollandia, Ausztria és az Egyesült Királyság között lehetséges.

42Egyes országok bizonyos hibrid rendszereket alkalmaznak. Lengyelországban például a gáz nagykereskedelmi és kiskereskedelmi ára szabályozott, de az import egy részét és bizonyos nem használt kapacitásokat az energiatőzsdén értékesítenek. 2014 negyedik negyedévében a gáz ára az energiatőzsdén 26,2 euró per MW/h volt, miközben a szabályozott ár 36 euró per MW/h volt. 2013-ban a teljes gázkereskedelem mindössze három százaléka folyt az energiatőzsdén.

43Az ACER által rendelkezésre bocsátott információk alapján az elosztóponti átlagár 2014-ben az elosztópontokkal rendelkező hét tagállamban 24,8 euró per MW/h, miközben a vállalkozások közötti kereskedelemben alkalmazott szerződések esetében 2014-ben 27,0 euró volt (lásd: II. melléklet). A vállalkozások közötti kereskedelemben alkalmazott szerződések esetében a legmagasabb és a legalacsonyabb ár 22,1 és 32,0 euró per MW/h, míg az elosztópontokhoz igazodó kereskedelemben 23,4 és 27,8 euró per MW/h volt. A vállalkozások közötti kereskedelemben elért átlagár számítása figyelembe veszi a 6. háttérmagyarázatban kifejtett, Litvánia által kapott 21%-os visszamenőleges hatályú engedményt.

44Az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó arány kiszámítása valamely adott tagállam telepített villamosenergia-termelési kapacitásának a villamosenergia-összeköttetések teljes kapacitásával való összehasonlításával történik. Eltérő értelmezések vannak azzal kapcsolatosan, hogy a villamosenergia-termelést a telepített kapacitás vagy a ténylegesen használt kapacitás szerint kell-e kiszámítani.

45Elnökségi következtetések: Barcelonai Európai Tanács, 2002. március 15–16., SN 100/1/02 REV 1.

46Az N-1 szabályt a földgázellátás biztonságáról szóló 994/2010/EU rendelet vezette be 2010 októberében. Ez a szabály – a villamosenergia-ágazati példa alapján – az egyetlen importcsővezetéktől, föld alatti tárolási létesítményektől vagy más típusú alapvető infrastruktúrától függő tagállamokat arra kötelezi, hogy még abban az esetben is biztosítsák a rendkívül hideg napokon jelentkező kereslet kielégítését, ha a fő importinfrastruktúra kiesik.

47SWD(2014) 325 final, 2014. október 16., „Bizottsági szolgálati munkadokumentum: Jelentés a 2010/994/EU rendelet végrehajtásáról és annak az uniós gázellátási zavarok esetén a szolidaritáshoz és felkészültséghez történő hozzájárulásáról. A 6 tagállam: Svédország, Litvánia, Bulgária, Görögország, Szlovénia és Luxemburg. Ezek közül három, Luxemburg, Szlovénia és Svédország, a rendelet 6. cikkének (10) bekezdése alapján mentességben részesült.

48Észtország és Svédország kivételével.

49A bolgár Statisztikai Hivatal szerint a gázfogyasztás a 2011. évi 3218 milliárd köbméterről 2014-ben 2840 milliárd köbméterre csökkent.

50Az EUROSTAT statisztikai adatai szerint a földgáz iránti kereslet Észtországban, Lettországban és Litvániában összességében a 2010. évi 5,6 milliárd köbméterről 2014-ben 4,6 milliárd köbméterre csökkent.

51A finn és az észt miniszterelnök 2014 novemberében egy nagyobb finnországi regionális LNG-terminál és Észtországban egy kisebb, helyi használatra szolgáló LNG-terminál megépítéséről állapodott meg. Ha a finn projekt nem az ütemterv szerint halad, Észtország fenntartja a jogot a regionális terminál megépítésére.

52Az ACER 8/2014. sz. véleménye.

53„Energiaipari infrastrukturális beruházási projektek” című bizottsági szolgálati munkadokumentum, a Bizottságnak a belső energiapiac megvalósulása felé való haladásról szóló, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett közleményét kísérő dokumentum: „Haladás a belső energiapiac megvalósulása felé” (SWD(2014) 313 final 2014.10.13., 4. o.).

5416/2014. sz. véleményében az ACER aggodalmának adott hangot a tízéves hálózatfejlesztési tervekkel kapcsolatban, különösen az adatok korlátozott rendelkezésre állása, a hálózati átviteli, illetve szállítási kapacitások bemutatása, az átviteli, illetve szállítási beruházásokra vonatkozó költség-haszon elemzés alkalmazása és bizonyos beruházási leírások nem kellő világossága tekintetében.

55A Jean-Claude Juncker, az Európai Bizottság elnöke, François Hollande, Franciaország elnöke, Mariano Rajoy, Spanyolország miniszterelnöke és Pedro Passos Coelho, Portugália miniszterelnöke által 2015. március 4-én aláírt közös nyilatkozat, amelynek célja az Ibériai-félsziget és az EU többi részének energiapiaca közötti kapcsolatok megerősítésének módjáról történő megállapodás.

56CORESO (Coordination of Electricity System Operators – villamosenergia-átviteli rendszerek üzemeltetőinek koordinációja), az első regionális villamosenergia-ipari műszaki koordinációs központ, amely számos franciaországi, belgiumi, németországi, olaszországi és egyesült királysági átvitelirendszer-üzemeltetőt tömörít.

57CEER – Európai Energiaipari Szabályozók Tanácsa: brüsszeli székhelyű civil szervezet, amelynek célja a nemzeti szabályozó hatóságok érdekeinek képviselete a belső energiapiac megteremtésének folyamatában.

58A tagállami szervezetek részvétele a regionális együttműködési kezdeményezésekben jelentős különbségeket mutat. A svéd nemzeti szabályozó hatóság például minden ACER-munkacsoportban és gyors elfogadási kezdeményezésben részt vett. A svéd villamosenergiaátviteli rendszer üzemeltetője számos regionális együttműködési kezdeményezésben vesz részt, és tagja az üzemi és kereskedelmi szabályzatok korai alkalmazásával foglalkozó csoportoknak. Ezzel ellentétben az ellenőrzés idején a két bolgár átvitelirendszer-üzemeltető, illetve szállításirendszer-üzemeltető egyik regionális együttműködéssel vagy korai alkalmazással foglalkozó csoportban sem vett részt.

59A többi projekt, amelyekre a koordinátorokat kijelölték: „Lengyelország–Litvánia összeköttetés”, „Nabucco” és „Dániai, németországi és lengyelországi tengeri szélerőművek összekapcsolása”.

60Mario Monti európai koordinátor jelentése, EI 3. sz. „Interconnexion électrique France - Espagne” megnevezésű közös érdekű projekt, Brüsszel, 2008. szeptember.

61COM(2010) 677 végleges.

62A tagállamok által az Európai Bizottságnak adott információk szerint.

63Ez a számadat nem tartalmazza az uniós költségvetésből 16 milliárd eurós garanciát előirányzó Európai Stratégiai Beruházási Alap által az energiaipari infrastruktúra számára nyújtott esetleges jövőbeli támogatást.

64A 347/2013/EU rendelet.

65Energiainfrastruktúra-prioritások 2020-ig és azt követően, 2011, 14. o. Villamos energia: északi-tengeri szélerőmű-hálózat, észak-déli irányú hálózati összeköttetések Nyugat-Európában, észak-déli irányú összeköttetések Középkelet- és Délkelet-Európában, a balti energiapiacok összekapcsolási terve, intelligens hálózatok kiépítése, hosszú távú villamosenergia-sztrádák; földgáz: észak-déli irányú gázhálózati összekapcsolódások Nyugat-Európában, észak-déli irányú gázhálózati összekapcsolódások Középkelet- és Délkelet-Európában, déli gázfolyosó, a balti energiapiacok összekapcsolási terve.

66A maradék kilenc projekt hét olajprojektet és két intelligens hálózati projektet foglalt magában.

67COM(2014) 330 final, 10. o.

682014 októberében elkészült a spanyolországi Bescanó és Santa Llogaia közötti 400 kV feszültségű villamosenergia-vezeték, amely további lépést jelentett a Franciaország és Spanyolország közötti új villamosenergia-hálózati összekapcsolódás felé. Ez a projekt még mindig szerepel a közös érdekű projektek és az Európai Stratégiai Beruházási Alap listáján.

69A „fenntartható szállítás előmozdítása és a kapacitáshiányok megszüntetése a főbb hálózati infrastruktúrákban” tematikus célkitűzés alá tartozó energetikai infrastrukturális beruházások esetében azokat a projekteket, amelyek teljes támogatható költsége meghaladja a 75 millió eurót, egyéb ESB energetikai infrastrukturális beruházások esetén – amelyek jobbára kívül esnek jelentésünk hatókörén – az 50 millió eurót meghaladó projekteket.

Következtetések és ajánlások

113

A belső energiapiac 2014-ig történő megteremtésére irányuló uniós cél nem valósult meg. Az európai energiaipari infrastruktúra kialakítása általánosságban még nem alapozza meg a piacok teljes integrációját, és ezért jelenleg nem biztosítja az energiaellátás tényleges biztonságát. Az energiaipari infrastruktúra terén az uniós költségvetésből eredő pénzügyi támogatás csak korlátozottan járult hozzá a belső energiapiachoz és az energiaellátás biztonságához (lásd: 27. bekezdés).

A belső energiapiac 2014-ig történő megteremtésének célja nem valósult meg

114

2007 óta a belső energiapiac az uniós energiapolitika kialakításának középpontjában áll. A 2009-ben elfogadott harmadik energiaügyi csomag előírta a gáz- és a villamosenergia-irányelvek 2011. március 3-ig történő átültetését a nemzeti jogba. Ezt a célkitűzést azonban abban az évben nem sikerült elérni. 2011-ben a Tanács megerősítette a belső energiapiac melletti elkötelezettségét, és kijelentette, hogy azt 2014-ig meg kell valósítani. Egy sor probléma miatt azonban ez utóbbi célkitűzést sem sikerült elérni (lásd: 29. bekezdés).

115

Még hosszú utat kell megtenni addig, amíg a harmadik energiaügyi csomag végrehajtását teljes mértékben befejezettnek lehet tekinteni. A bizottsági rendelkezések tagállami végrehajtását a Bizottság a 2014-es határidőt követően is nyomon követi (lásd: 30–33. bekezdés).

1. ajánlás. A megfelelés elmaradására vonatkozó ellenőrzések befejezése

Mivel a belső energiapiac még nem jött létre, a Bizottság zárja le értékeléseit, és 2016 végéig indítsa meg a tagállamokkal szembeni szükséges kötelezettségszegési eljárásokat.

116

Függetlenségük és szakmai véleményalkotásuk szabadsága tekintetében a nemzeti szabályozó hatóságok továbbra is Unió-szerte kihívásokkal állnak szembe. Nem minden nemzeti szabályozó hatóság rendelkezik az általa elvégzendő feladatokkal, többek között az uniós szintű, például az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER) által vezetett tevékenységekben való együttműködéssel arányos erőforrásokkal. Az ACER nem rendelkezik az ahhoz szükséges hatáskörrel, hogy valamennyi tagállam nemzeti szabályozó hatóságát rákényszerítse a vonatkozó energiapiaci adatok átadására (35–36. bekezdés).

2. ajánlás. A nemzeti szabályozó hatóságok és az ACER

a)A tagállamok biztosítsák nemzeti szabályozó hatóságaik függetlenségét, és ne korlátozzák feladatkörüket. A nemzeti szabályozó hatóságok rendelkezzenek elegendő erőforrással tevékenységeik ellátásához, többek között ahhoz, hogy teljes mértékben részt vehessenek az uniós szintű együttműködésekben;

b)a Bizottság biztosítsa, hogy az ACER megfelelő felhatalmazással rendelkezzen ahhoz, hogy a tagállamok kulcsfontosságú intézményeitől beszerezze a rá rótt feladatok elvégzéséhez szükséges információkat.

117

Az energiapiacaik megszervezésének módjában a tagállamok között tapasztalható jelentős különbségek visszafogják a belső energiapiac további fejlődését. Ténylegesen 28 nemzeti jogi keretrendszer van érvényben, amelyek a gyakorlatban egy sor széttagolt helyi, tagállami és regionális piacot, nem pedig belső energiapiacot képeznek. Miközben a leválasztás és más intézkedések célja a belső energiapiac szabályozási feltételeinek megteremtése volt, gyakran nem jött létre liberalizált és versengő piac. Továbbra is jelentős kihívást jelent az uniós belső energiapiac oly módon történő továbbfejlesztése, hogy gyakorlati lehetőségeket keresnek e piacok együttes működéséhez. Ennek oka, hogy az EU-ban számos különböző kereskedelmi mechanizmust használnak, és az energiapiacokat sokféle beavatkozás befolyásolja (39. és 43–46. bekezdés).

3. ajánlás. Átlátható kereskedelem

A Bizottság mozdítsa elő a földgáz és a villamos energia átlátható kereskedelmi mechanizmusainak széles körű fejlődését. Ide tartozik az energiatőzsdék létrehozásának megkönnyítése és támogatása azokban a tagállamokban, amelyekben ezek jelenleg nem léteznek, vagy amelyekben a vállalkozások közötti kereskedelmi mechanizmusok dominálnak.

118

Az üzemi és kereskedelmi szabályzatok olyan technikai szabályok, amelyek célja az EU villamosenergia-átviteli és gázszállítási rendszerein belüli technikai interoperabilitás alapjának biztosítása. A szabályzatok az energia határokon át történő szabad áramlásának biztosítására hivatott közös műszaki előírásokat határoznak meg. Jóllehet a gázipari üzemi és kereskedelmi szabályzatok jóváhagyása terén a közelmúltban előrehaladás történt, a villamosenergia-ipari üzemi és kereskedelmi szabályzatok komitológiai folyamat révén történő végleges elfogadására egyetlen esetben sem került még sor. Egyes üzemi és kereskedelmi szabályzatokat a tagállamok a korai alkalmazásra irányuló regionális kezdeményezések keretében már a végleges jóváhagyás előtt elfogadnak (47–51. bekezdés).

4. ajánlás. Üzemi és kereskedelmi szabályzatok jóváhagyása és alkalmazása

A villamosenergia-ipari üzemi és kereskedelmi szabályzatok 2015 végéig történő jóváhagyásának biztosítása érdekében a Bizottság gyorsítsa fel a komitológiai folyamatot. Ösztönözze továbbá az ACER-t és az ENTSO-kat arra, hogy támogassák, hogy a regionális együttműködési kezdeményezések keretében a tagállamok mihamarabb alkalmazzák az üzemi és kereskedelmi szabályzatokat.

119

Bár történt előrehaladás, a belső energiapiacok teljes körű árhatásai még nem érvényesülnek, és a tagállamok energiaárai között továbbra is jelentős különbségek vannak.

120

Az EU-ban nem közeledtek egymáshoz a villamos energia nagykereskedelmi árai, és bizonyos esetekben még az egymással szomszédos tagállamok között is jelentős különbségek vannak. A határokon átnyúló villamosenergia-kereskedelem előmozdítása érdekében az EU azt a célt tűzte ki, hogy a tagállamok határokon átnyúló villamosenergia-összeköttetéseinek telepített termelési kapacitásuk legalább 10%-át el kell érniük. Ez a célkitűzés azonban nem releváns, mivel az árkonvergencia elérése érdekében a kereslet dinamikájára való támaszkodás helyett az infrastruktúra fejlesztésére összpontosít (59–64. bekezdés).

121

Még ha megvalósítják is az elosztópontokhoz igazodó kereskedelmen alapuló jelenlegi gázpiaci célmodellt, csak korlátozott hatást gyakorolhat az átlagos nagykereskedelmi gázárakra. Ahhoz, hogy az elosztópontokhoz igazodó, versenyen alapuló kereskedelem kialakításának megkönnyítése érdekében az egész EU-ban jelentős gázvezetékek épüljenek, jelentős beruházásra van szükség. Egyes esetekben azonban e törekvés mellett nem szólnak gazdasági érvek. A gázpiaci verseny megteremtésének más módjai is léteznek, ilyen például az egy vagy két nemzeti piacot kiszolgáló LNG-terminálok stratégiai pontokon való telepítése (65–71. bekezdés).

5. ajánlás. Piaci és infrastrukturális villamosenergia- és gázipari fejlesztési modellek

A Bizottság:

a)a villamosenergia-ipari hálózatok összekapcsolására irányuló célkitűzések meghatározása során rögzített tagállami termelési kapacitások helyett a piaci igényeket vegye figyelembe;

b)vizsgálja felül a gázpiaci célmodell lehetséges költségeit és előnyeit, és a bizonytalan kereslet figyelembevételével mérlegelje, hogy gázvezetékek kiterjedt építése helyett vannak-e más lehetőségek, mint például a belső energiapiaccal összeegyeztethető megoldások alkalmazásával egy vagy több tagállami piac kiszolgálása érdekében stratégiai pontokon elhelyezett LNG-terminálok létrehozása. Mindezt alapozza uniós szintű átfogó szükségletfelmérésre (lásd: 7. ajánlás).

Az európai energiaipari infrastruktúra kialakítása általánosságban még nem alapozza meg a piacok teljes integrációját, ezért jelenleg nem kínál tényleges energiaellátási biztonságot

122

A energiainfrastruktúra számos tagállamon belül és tagállam között még nem felel meg a belső energiapiacnak. A gyakorlatban a tagállamokon belüli elégtelen infrastrukturális kapacitás visszafoghatja a lehetséges importot és exportot, és korlátozhatja a tagállamokat abban is, hogy tranzitországként működjenek. Hiátusok tapasztalhatók továbbá a tagállamok között a határokon átnyúló gázszállítási és villamosenergia-átviteli infrastruktúrában (73–81. bekezdés).

6. ajánlás. A meglévő infrastruktúra optimális kihasználása

A Bizottság:

a)azonosítsa azokat a határokon átnyúló energiaipari infrastruktúrákat, amelyeknek a lehetőségeit nem használják ki teljes mértékben a belső energiapiac támogatására, vagy mert az infrastruktúrát hosszú távú, harmadik fél hozzáférését kizáró kétoldalú szerződésekben lekötötték, vagy mert annak technikai lehetőségeit, például az ellenirányú áramlásokat nem használják ki;

b)működjék együtt a tagállami érdekelt felekkel annak érdekében, hogy a belső energiapiac javára javítsák az ilyen infrastruktúrák tényleges folyamatos kihasználtságának mértékét;

c)vizsgálja meg, hogy milyen előnyökkel járna, ha a határokon átnyúló energiaáramlás ösztönzése és hatékony, a meglévő infrastruktúra legjobb kihasználását biztosító irányítása céljából regionális átvitelirendszer-üzemeltetőket, illetve szállításirendszer-üzemeltetőket hoznának létre.

123

A belső energiapiac és az energiaellátás biztonságának megteremtésére vonatkozó döntéshozatalhoz el kell végezni az infrastruktúrák iránti uniós szintű szükségletek átfogó felmérését (82. bekezdés). Mivel Unió-szerte jelentős energiaipari beruházásokra van szükség, az ilyenfajta átfogó elemzés alapvető eszköz ahhoz, hogy az ágazaton belül a megfelelő helyre irányítsák az uniós és más forrásokat (82., 84. és 99. bekezdés). A Bizottság által alkalmazott tervezési eszközöknek, elsősorban a közös érdekű projektek listáinak és a tízéves hálózatfejlesztési terveknek jelenleg jelentős korlátjai vannak (85–87. bekezdés). A Bizottság ezenkívül nem rendelkezik a szükséges szükségletelemzés támogatását biztosító korszerű piacelemzési modellel sem (83. bekezdés).

7. ajánlás. Az infrastruktúrák iránti uniós szükségletek átfogó felmérésének kidolgozása

A Bizottság:

a)a belső energiapiac létrehozásához készítsen átfogó, uniós szintű szükségletfelmérést az energiaipari infrastruktúráról; és ez szolgáljon referenciaként olyan más stratégiai dokumentumokhoz, mint a tízéves hálózatfejlesztési tervek;

b)a szükségletfelmérés támogatása érdekében házon belül vagy az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER) keretében hozzon létre kapacitást az energiapiacok modellezésére, beleértve a keresletre vonatkozó széles körű előrejelzéseket;

c)működjék együtt az ENTSO-E-vel és az ENTSO-G-vel annak érdekében, hogy a szükségletfelmérés inputként szolgáljon a belső energiapiaccal kapcsolatos uniós infrastruktúratervezés, többek között a tízéves hálózatfejlesztési tervek számára.

124

A határokon átnyúló energiaipari infrastruktúra fejlesztéséhez együttműködésre van szükség az egymással szomszédos tagállamok között. Ezzel összefüggésben kihívást jelenthet a projektfinanszírozás, a költségek megosztása és a tervengedélyek beszerzése. Az EU egészében vannak jó tapasztalatok arra nézve, hogy mind szakpolitikai, mind pedig műszaki kezdeményezések formájában megindult az energiaágazatban a regionális együttműködés kibontakozása. A Bizottság egyes koordinációs tevékenységei pozitív eredményeket hoztak (lásd: 88–93. bekezdés).

Az energiaipari infrastruktúra terén az uniós pénzügyi támogatás csak korlátozottan járult hozzá a belső energiapiac létrehozásához és az energiaellátás biztonságához

125

A projektek elsőbbségi sorrendjének elégtelen meghatározása csökkentette az energiaipari infrastruktúra számára nyújtott uniós finanszírozás eredményességét. A Bizottság több, konkrét projekteket tartalmazó listát használ arra, hogy megpróbálja felállítani az uniós költségvetésből finanszírozandó beruházások elsőbbségi sorrendjét és azonosítani a finanszírozásra jogosult projekteket. A Bizottság azonban ezeket a listákat nem az uniós szintű infrastruktúra-fejlesztési szükségletek átfogó felmérése alapján állította össze. Ez olyan kockázatokkal jár, amelyek aláássák az ilyen listák alkalmasságát a beruházások elsőbbségi sorrendjének és az uniós források elosztásának meghatározására (100–103. bekezdés).

8. ajánlás. A közös érdekű projekteket tartalmazó listák alkalmazásának finomítása

A Bizottság az energiaipari infrastruktúrák iránti szükségletek átfogó uniós szintű felmérésének figyelembevételével finomítsa tervezési eljárásait, különösen a közös érdekű projektek prioritási sorrendjének meghatározását és finanszírozását (lásd: 7. ajánlás)

126

Az energiaipari infrastrukturális projektek finanszírozására használt főbb uniós finanszírozási eszközök, az EEGP, az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz és az európai strukturális és beruházási alapok elsődleges célja nem a belső energiapiac létrehozása, és ez azok alkalmazásának módjából egyértelműen kiderül. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz által nyújtott finanszírozás nem kapcsolódik energiapiaci reformokhoz, és az ESB alapok 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó partnerségi megállapodásaiban nem szerepelnek az energiapiac fejlesztésével kapcsolatos feltételek (104–109. bekezdés).

9. ajánlás. A belső energiapiac megfelelő és folyamatos működése mint az infrastrukturális projektek uniós finanszírozásának feltétele

A Bizottság tegyen jogalkotási javaslatokat arra nézve, hogy az energiaipari infrastrukturális projektek finanszírozásra történő kiválasztásáról hozott döntései hogyan függjenek a tagállamok energiapiacának megfelelő és folyamatos működésétől.

127

Az EU által finanszírozott energiaipari infrastrukturális projektek között vannak olyanok, amelyek pozitív hatást gyakoroltak a belső energiapiacra és az ellátás biztonságára. Számos más projekt hatása azonban eddig korlátozott maradt. Ennek oka, hogy némelyek nem összpontosítottak a belső piac fejlesztési szükségleteire; kevés projektet fejeztek be és helyeztek üzembe; egyes projektek használatát a szomszédos tagállamok kapacitásproblémái hátráltatták; és egyes projektek hatékonysága korlátozott, mert céljuk a meglévő infrastruktúrával párhuzamos újabb infrastruktúra létrehozása (110–112. bekezdés).

A jelentést 2015. október 21-i luxembourgi ülésén fogadta el az Henri GRETHEN számvevőszéki tag elnökölte II. Kamara.

A Számvevőszék nevében

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
elnök

Mellékletek

I. melléklet

a) Adókkal növelt átlagos lakossági villamosenergia-árak a háztartási fogyasztók számára: 2015 első negyedéve, eurócent/kWh

Megjegyzés: A fogyasztói árak megfizethetősége külön kérdés, amelyet az egyes tagállamokban rendelkezésre álló nettó elkölthető jövedelmekkel összefüggésben kell vizsgálni. Mint a 23. bekezdésben jeleztük, ez az ellenőrzés nem terjed ki az energiaszegénységre.

Forrás: Európai Bizottság.

b) Átlagos villamosenergia-árak az ipari fogyasztók számára, héa és le nem vonható adók nélkül: 2015 első negyedéve, eurócent/kWh

Forrás: Európai Bizottság.

II. melléklet

A szállítók által fizetett becsült beszerzési gázárak az uniós tagállamokban. 2014-es éves átlag (euró/MWh)

Forrás: Európai Számvevőszék, az ACER által szolgáltatott információk alapján. Ciprus és Málta jelenleg nem rendelkezik gázpiaccal, és ezért itt nem szerepelnek.

III. melléklet

A tagállamok részvétele az ACER munkacsoportjaiban 2013. január és 2015. május között

| Szabályozók tanácsa | Villamos energiával foglalkozó munkacsoport | Földgázzal foglalkozó munkacsoport | Végrehajtással, monitoringgal és teljesítményértékeléssel foglalkozó munkacsoport | Piaci integritással és átláthatósággal foglalkozó munkacsoport
A megtartott ülések száma | 22 | 24 | 25 | 24 | 20
Ausztria | 22 | 24 | 25 | 19 | 20
Németország | 22 | 23 | 25 | 17 | 19
Egyesült Királyság | 22 | 24 | 24 | 15 | 20
Franciaország | 20 | 23 | 24 | 17 | 20
Belgium | 22 | 21 | 25 | 24 | 11
Spanyolország | 22 | 19 | 25 | 19 | 17
Svédország | 22 | 23 | 21 | 17 | 19
Portugália | 22 | 24 | 25 | 5 | 16
Olaszország | 22 | 20 | 21 | 11 | 16
Hollandia | 22 | 24 | 22 | 6 | 16
Lengyelország | 21 | 22 | 25 | 2 | 16
Magyarország | 22 | 18 | 22 | 0 | 19
Dánia | 22 | 21 | 16 | 6 | 11
Finnország | 22 | 21 | 15 | 0 | 16
Cseh Köztársaság | 22 | 13 | 9 | 4 | 19
Írország | 22 | 14 | 14 | 0 | 12
Luxemburg | 19 | 8 | 9 | 0 | 14
Szlovénia | 18 | 0 | 8 | 0 | 7
Horvátország | 15 | 3 | 5 | 1 | 4
Görögország | 20 | 1 | 5 | 0 | 2
Litvánia | 18 | 1 | 3 | 0 | 2
Lettország | 16 | 0 | 6 | 0 | 1
Málta | 22 | 0 | 0 | 0 | 0
Románia | 18 | 1 | 2 | 0 | 1
Észtország | 18 | 0 | 0 | 0 | 0
Ciprus | 14 | 0 | 0 | 0 | 0
Bulgária | 2 | 0 | 0 | 0 | 0
Szlovákia | 1 | 0 | 0 | 0 | 0

A Bizottság válaszai

Összefoglaló

IV

A Bizottság hangsúlyozza a jól működő villamosenergia- és gázpiac fontosságát az ellátásbiztonság érdekében.

V

A Bizottság a „Haladás a belső energiapiac megvalósulása felé” (COM(2014) 634 final) című közleménye szerint Európa jó úton halad a belső energiapiac megvalósulása felé. Nő a határon átnyúló kereskedelem, a megújuló energiaforrásokat sikeresen integrálják a rendszerbe és megkezdődött az intelligens energiahálózatok kiépítését és az elosztott villamosenergia-termelés előmozdítását célzó munka. Azonban az is világos volt, hogy ez a munka még nem ért a végére: még mindig vannak akadályok, amelyek miatt a piac nem működik zökkenőmentesen. Az energiaunió projekt célja, hogy felszámolja ezeket az akadályokat. A Bizottság konkrét lépéseket hozott a belső energiapiac fennmaradó piaci akadályainak felszámolására, nevezetesen a villamosenergia-piac szerkezetére vonatkozó kezdeményezésében.

Az energiaipari infrastruktúrát illetően fontos megjegyezni, hogy:

–az energiaipari infrastruktúrát a piacnak kell finanszíroznia – vagyis független szabályozó hatóságok által jóváhagyott felhasználói díjakból; az uniós költségvetésből származó támogatást ezért csak kivételes esetekben kívánatos alkalmazni,

–azokban az esetekben, amikor pénzügyi támogatás nyújtására került sor, egyes régiókban jelentősen javult az ellátásbiztonság (lásd például a Számvevőszék európai energiaügyi gazdaságélénkítő programra (EEGP) vonatkozó észrevételét a 103. bekezdésben, illetve a Számvevőszék 109–111. bekezdésében az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz vagy az ESBA által társfinanszírozott néhány ellenőrzött projektre vonatkozó észrevételét).

1. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A Bizottság szolgálatai kijelentették, hogy a harmadik csomag szabályainak érvényre juttatása 2015-ben kiemelt fontosságú. Mind a 28 tagállamban befejeződött a megfelelőség ellenőrzése a harmadik csomag végrehajtására vonatkozóan, és megvitatás alatt áll az érintett tagállamok hatóságaival az összes olyan probléma, amelyek nem összeegyeztethetőek a belső piacra vonatkozó jogszabályokkal.

2. ajánlás a)

Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei. A Bizottság mindazonáltal egyetért az ajánlással és szigorúan ellenőrizni fogja a nemzeti szabályozó hatóságok függetlenségét a harmadik belső energiapiaci intézkedéscsomag megfelelőségi értékelése során.

2. ajánlás b)

A Bizottság elfogadja az ajánlást és keresi annak lehetőségeit, hogy megerősítse az ACER jelenlegi hatásköreit, ideértve a tagállamokkal szembenieket is, hogy alkalmazkodhasson az integráltabb belső piac realitásaihoz.

3. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A tőzsdéken keresztüli kereskedelem elmaradottságából fakadó probléma kezelése érdekében a Bizottság a gáz- és a villamosenergia-piacra vonatkozó rendeleteket fogadott el, melyek kötelezővé teszik az energiatőzsdék létrehozását (pl. a gázpiacon: a „CAM” és a rendszeregyensúlyozásról szóló rendeletek, a villamosenergia-piacon: a piacok uniós szinten történő összekapcsolásának szabályait meghatározó CACM-rendelet). Továbbá folyamatban van a nagykereskedelmi energiapiacok integritásáról és átláthatóságáról szóló 1227/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtása (REMIT).

4. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

Az éghajlat-politikai biztos prioritásként nevezte meg az üzemi és kereskedelmi szabályzatok elfogadását. A Bizottság szorosan együttműködött a szabályozókkal, az átvitelirendszer-irányítókkal és más érdekeltekkel, hogy átfogalmazza a tervezett üzemi és kereskedelmi szabályzatokat oly módon, hogy biztosítsa azok semlegességét és a hatékony végrehajtást. A tervezett 10 villamosenergia-ipari üzemi és kereskedelmi szabályzat közül a bizottság 2015 végéig várhatóan nyolcat fog megszavazni.

A Bizottság aktívan elősegíti az üzemi és kereskedelmi szabályzatok végrehajtását a regionális együttműködési kezdeményezések keretében.

5. ajánlás a)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

Mivel a 2020-ra meghatározott jelenlegi 10%-os cél a termelési kapacitásra épül, az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó 2030-as célkitűzés regionális vagy országos szintű modellezésében a költségszempontokat és a tőzsdékben rejlő potenciált fontos tényezőként veszik majd figyelembe a modellezésben. Ez biztosítani fogja a szükséges rugalmasságot, hogy az összekapcsolásra vonatkozóan 2030-ra meghatározott minimum 15%-os célkitűzést hozzá lehessen igazítani a piaci igényekhez.

5. ajánlás b)

A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.

A 2015-ös tízéves gázhálózat-fejlesztési terv megfelelő értékelést tartalmaz az infrastruktúra-igényekről. Ez az értékelés a jövőbeli keresletre, az árak, az infrastruktúra fejlődésére és más szempontokra vonatkozó többféle forgatókönyvet is figyelembe vesz. Az elemzésből egyértelműen kiderül, hogy nem lesz szükség az összes tervezett projektre. A jelenleg zajló PCI-folyamat erre az értékelésre épít. Annak érdekében, hogy az uniós gázpiacra vonatkozóan jobb igényfelmérés készülhessen el, elindult a cseppfolyósított földgázra és a gáztárolásra vonatkozó uniós stratégia kidolgozása. A Bizottság ezt a stratégiáját 2016 januárjában fogja közzétenni.

VII

A Bizottság szerint javítani kell a transzeurópai infrastruktúrát, hogy az kifejthesse teljes hatását a belső energiapiacra. A Bizottság elismeri, hogy szükség van az uniós szintű infrastruktúra átfogó elemzésére, de ugyanakkor hangsúlyozni kívánja a jelentős mértékben már uniós szinten ténylegesen megvalósuló infrastruktúra-tervezés nagyságrendjét, és azt, hogy ez beépül a Bizottság szakpolitikájába. Bár lehetséges, hogy optimalizálni kell az eljárásokat és az eszközöket, már rendelkezésre áll egy megbízható értékelés arra vonatkozóan, hogy milyen kulcsfontosságú tényezőkre van szükség az európai energiaipari infrastruktúrában. Lásd a Bizottság 7. ajánlásra és a 82. bekezdésre adott válaszát.

6. ajánlás a)

A Bizottság elfogadja az ajánlást. A Bizottság már megkezdte az ajánlás alapján hozott intézkedések végrehajtását. Ez különösen érvényes a közép- és délkelet-európai földgáz-összeköttetésekkel foglalkozó magas szintű munkacsoport tekintetében. A csoport célja a régió gázellátását diverzifikáló, határon átnyúló és a transzeurópai infrastruktúra előmozdítását szolgáló erőfeszítések koordinálása, továbbá a harmonizált szabályok végrehajtása.

6. ajánlás b)

A Bizottság elfogadja az ajánlást. A Bizottság már tett ezirányú lépéseket a regionális kezdeményezések keretében: a regionális intézkedések egyik fő célkitűzése a határon átnyúló infrastruktúrákban jelentkező (fizikai vagy szabályozási) szűk keresztmetszetekre való összpontosítás.

6. ajánlás c)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

Az átvitelirendszer-irányítókkal való együttműködést számos végrehajtási szabály (üzemi és kereskedelmi szabályzatok) kötelezővé tette a hálózat-üzemeltetés és az energiakereskedelem területén.

A Bizottság a villamosenergia-piac szerkezetére vonatkozó kezdeményezés kontextusában lehetőségeket keres az átvitelirendszer-irányítókkal való szorosabb együttműködésre és a közös felelősségek meghatározására a regionális biztonsági koordinációs kezdeményezések alapján, különösen az egymáshoz szorosan kapcsolódó régiókban. Ez az első lépés az átvitelirendszer-irányítók regionális szintű szorosabb integrációja felé.

7. ajánlás a)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A Bizottság már tett lépéseket ebbe az irányba. Folyamatosan zajlik a tízéves hálózatfejlesztési tervek kidolgozása (2013 óta) és az azokat kísérő költség-haszon elemzések elkészítése. Továbbá, a TEN-E rendelet 11. cikkének (8) bekezdése előírja, hogy az ENTSO-k dolgozzanak ki egy (összekapcsolt) villamosenergia- és gázhálózat modellt, melyet 2016. december 31-ig kell benyújtaniuk a Bizottsághoz és az ACER-hez. A Bizottság biztosítani fogja, hogy ez időben megtörténjen.

7. ajánlás b)

A Bizottság részben elfogadja az ajánlást.

Az elemzéseket és a modellezést végző házon belüli kapacitások létrehozásának követelménye jelentős erőforrásigények elé állíthatja a Bizottságot vagy az ACER-t. Ezzel szemben fontos alternatívát jelenthet, ha ezt a kapacitást az ACER és a Bizottság felügyelete mellett kiszervezik az ENTSO-khoz.

7. ajánlás c)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A tervezés, az igényfelmérés és a tízéves hálózatfejlesztési tervek alapjául szolgáló, az egész energiarendszert átfogó költség-haszon elemzéseket az ENTSO-k készítik el a Bizottsággal és az ACER-rel folytatott közös együttműködésben.

8. ajánlás

A Bizottság részben elfogadja az ajánlást.

A prioritási sorrendet illetően a Bizottság emlékeztet arra, hogy a tervezési eljárások javítása részét képezi az összes érdekeltet bevonó, rendszeres együttműködési mechanizmusnak.

Például a közös érdekű projektek kiválasztásának célja azoknak a projekteknek az azonosítása, amelyek a legjobban hozzájárulnak az EU energiapolitikai célkitűzéseinek (megfizethetőség, ellátásbiztonság és fenntarthatóság) megvalósításához.

2016 végére mind a villamosenergia-piacra, mind a gázpiacra vonatkozó, megalapozottabb igényfelmérés készül el. Lásd a Bizottság 7. ajánlás a) pontjára adott válaszát.

Ami a finanszírozást illeti, az intézkedések pénzügyi támogatásra való kiválasztása során a közpénzekből nyújtott támogatásra szoruló projektek esetében figyelembe veszik a projekt érettségét és más értékelési szempontokat is. A Bizottság szorosan együttműködik az EBB-vel és más érdekeltekkel, hogy növelje a stratégiai érdekű, tervezett projektek javítását célzó technikai segítségnyújtást. Ezért nincs előirányozva további intézkedés.

9. ajánlás

A Bizottság nem fogadja el az ajánlást.

A Bizottság határozott véleménye, hogy a hatékony belső energiapiac biztosításához ugyanolyan mértékben szükséges előrelépni mind az infrastruktúra, mind pedig a piaci szabályozás terén. Egy merev feltételrendszert túl bonyolult lenne jogilag érvényesíthető módon megvalósítani és veszélyeztetné a szükséges infrastruktúra fejlesztését.

Bevezetés

03

Az uniós jog alkalmazásának és érvényre juttatásának elsődleges felelőssége a tagállamoknál van – ebben döntő fontosságú a jogszabályok teljes mértékű és helyes átültetése melletti elkötelezettségük. Jelenleg továbbra is a nemzeti kormányok a felelősek a belső piacot érintő energiaügyi jogszabályok és politikák kidolgozásáért. Az energiaellátó és átviteli vállalkozások tulajdonosaiként is kulcsfontosságú szereplői az EU energiapiacainak.

05

A Bizottság szerint egy valóban nyitott, versenyalapú és jól összekapcsolt energiapiac biztosítja a legjobban az energiaellátás biztonságát, és ez teszi lehetővé Európának, hogy a legköltséghatékonyabban és legbiztonságosabban valósítsa meg az alacsony szén-dioxid-kibocsátású energiaágazatra való szükséges váltást.

A Bizottság a Tanács és a Parlament jóváhagyásával ezért kidolgozta az energiaunió stratégiáját, amelynek kulcsfontosságú része az európai energiapiacok nagyobb fokú integrációját hátráltató akadályok felszámolása melletti elkötelezettség.

E stratégia részeként a Bizottság fokozni fogja a meglévő energiaügyi jogszabályok és a kapcsolódó jogszabályok teljes végrehajtását célzó erőfeszítéseit. A Bizottság elindította továbbá a jelenlegi uniós energiaügyi jogszabályok átfogó felülvizsgálatát a villamos energia területén (a villamosenergia-piac szerkezetére vonatkozó kezdeményezés) annak érdekében, hogy a piaci integráció elősegítése céljából adott esetben átalakítsa a „harmadik csomag” szabályait. Továbbá, megkezdte az ellátásbiztonsággal kapcsolatos jogszabályainak átfogó felülvizsgálatát.

13

Lásd a Bizottság 5. bekezdésre adott válaszát.

A Bizottság szerint, mivel az uniós jog értelmében a tagállamok kötelesek figyelembe venni a nemzeti döntéseiknek a szomszédos országokra gyakorolt hatásait, a belső energiapiac megszervezése szoros együttműködést igényel az EU és a tagállamok/nemzeti kormányok között.

A Bizottság közös válasza a 14–18 bekezdésre

Az energiaipari infrastruktúrában folyamatosan halad előre az európai villamosenergia-átviteli és gázszállítási rendszerek összekapcsolása, azonban továbbra is jelentős infrastruktúra-beruházásokra van szükség. 2015 végére az unió közös érdekű projekteket tartalmazó első listájáról 13 gáz- és villamosenergia-projektet fejeznek be. Némileg több mint 100 közös érdekű projekt van az engedélyezési szakaszban, melyek várhatóan hamarosan az építési szakaszba lépnek. Bár az energiaipari infrastruktúrába irányuló legtöbb beruházás a magánszektorból származik, a további pénzügyi nehézségek áthidalására számos uniós eszköz áll rendelkezésre. Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz 2014. évi elindítása óta 796 millió EUR-t allokáltak támogatások formájában kulcsfontosságú energiaipari infrastrukturális projektekre irányuló javaslatokra. Kiegészítő támogatás az európai strukturális és beruházási alapokból (ESBA) is rendelkezésre áll. Emellett az Európai Stratégiai Beruházási Alap további támogatást fog nyújtani a stratégiai jelentőségű energiaprojektek számára.

Annak érdekében, hogy hatékonyabban kezeljenek bizonyos infrastruktúra-problémákat Európa néhány régiójában, fokozták a regionális együttműködést az érintett tagállamok között. Ennek eredményeként létrejött a közép- és délkelet-európai földgáz-összeköttetésekkel foglalkozó magas szintű munkacsoport (CESEC) és megreformálták a balti-tengeri régió magas szintű munkacsoportját (BEMIP). A csoportoknak konkrét javaslatokat kell tenniük az infrastrukturális problémák megoldására és biztosítaniuk kell az érintett projektek megvalósítását.

Észrevételek

29 – Első francia bekezdés

A belső piac létrehozása mindenekelőtt a tagállamokon múlik. Lásd még a Bizottság 3. bekezdésre adott válaszát. A tagállamok intézkedéseitől függ, hogy valóban felszámolják-e a határon átnyúló energiakereskedelem előtti akadályokat, és hogy koordinálják-e a szomszédokkal a rendszerirányítást. A Bizottság csak akkor lehet sikeres a belső energiapiac megteremtésében, ha munkáját olyan tagállamok segítik, amelyek proaktívan dolgoznak a határon átnyúló kereskedelem előtt álló akadályok felszámolásán.

32 – Harmadik francia bekezdés

A harmadik csomagban meghatározott fogyasztóvédelemmel kapcsolatos kérdések további fontos szempontot jelentenek, melyet a Bizottság az átültetés és a megfelelőség ellenőrzése során vizsgál.

35

A Bizottság szerint egyre fontosabb a tagállamok közötti, határon átnyúló vitás kérdések megoldása. Minél integráltabbakká válnak a piacok, annál inkább szükség van egy független hatóságra, amely enyhíti és végső soron megoldja a tagállamok közötti, szabályozási kérdésekben kialakult konfliktusokat.

A Bizottság a továbbiakban is arra fogja ösztönözni a tagállamokat, hogy vegyenek részt a munkacsoport ülésein. A munkacsoport munkájának átláthatóvá tétele érdekében az ülések eredményét minden tagállam számára hozzáférhetővé teszik.

40

A Bizottság 2015. július 15-én elindított villamosenergia-piac szerkezetére vonatkozó kezdeményezése (COM(2015) 340) pontosan az átvitelirendszer-irányítókkal való együttműködés jogi keretének az erősítését célozza.

44

A Bizottság is úgy véli, hogy a jelen kontextusban a meglévő mechanizmusok heterogének. E helyzet orvoslása érdekében a Bizottság jogszabályokat fogadott el a gázra és a villamos energiára vonatkozó kereskedelmi mechanizmusok harmonizálására. Folyamatban van ezeknek a jogszabályoknak a végrehajtása (nevezetesen a kapacitásfelosztásra és a szűk keresztmetszetek kezelésére vonatkozó iránymutatás (CACM) elfogadása a villamos energia területén, valamint a CAM/CMP és a rendszeregyensúlyozásra vonatkozó üzemi és kereskedelmi szabályzatok/iránymutatás elfogadása a gáz területén), és jelentősen csökkenteni fogja az energiakereskedelemre vonatkozó jelenlegi szabályozási keret hiányosságait.

46

A Bizottság szerint az energiapiacokon történő, nem koordinált állami beavatkozások az integrált piac megvalósításának egyik jelentős akadályát képezik, és ezért a belső energiapiac működése és az ellátásbiztonság tekintetében a legfontosabbak. A Bizottság az ezzel kapcsolatos kérdéseket és a javasolt intézkedéseit „A villamos energia belső piacának megteremtése és az állami beavatkozások optimális hozzájárulása” című közleményében ismertette (C(2013) 7243 final), és a villamosenergia-piac szerkezetére vonatkozó jelenlegi kezdeményezésében kiemelt hangsúlyt helyez a szükségtelen intervenciók megszüntetésére (lásd a „Nyilvános konzultáció az energiapiac újratervezéséről” című közleményt [COM(2015) 340]).

50 a)

A Bizottság megjegyzi, hogy a nemzeti átvitelirendszer-üzemeltetők, a nemzeti szabályozó hatóságok és a tagállamok gyakran elzárkóztak attól, hogy az integráltabb/nagyobb regionális vagy uniós szintű piac létrehozását szolgáló kompromisszumos megoldások érdekében kiigazítsák a meglévő nemzeti vagy regionális szabályokat. A Bizottság előmozdítja a belső energiapiac további integrációját még az olyan piacokon is, amelyek megfelelően működnek, hogy az európai integráció teljes mértékben kibontakoztathassa a potenciális előnyeit, mint pl. erősebb verseny, likviditás, nagyobb ellátásbiztonság.

50 b)

A technikai szabályokra vonatkozó uniós jogszabályok elfogadásához meg kell változtatni a kialakult nemzeti rendszereket, és ez azt jelenti, hogy kompromisszumokat kell találni a 28 tagállammal olyan bonyolult kérdésekben, mint a rendszer-üzemeltetés vagy az energiakereskedelem, aminek jelentős elosztási hatásai vannak. Ezáltal nehezebben tervezhető meg pontosan, hogy a szükséges kompromisszumok megtalálásához mennyi időre lesz szükség.

A Bizottság a várható elfogadási folyamat rendszeres közzététele révén biztosítja a világos és átlátható tervezést.

50 c)

A Bizottság a villamosenergia-piac szerkezetére vonatkozó kezdeményezése keretében vizsgálja, miként javítható az üzemi és kereskedelmi szabályzatok kiigazításelfogadási folyamata.

50 d)

Az üzemi és kereskedelmi szabályzatok és iránymutatások bizottsági dokumentumok, amelyek célja a kereskedelem akadályainak felszámolása a piacra és a hálózat-üzemeltetésre vonatkozó szabályok összehangolása révén.

A Bizottság feladata biztosítani, hogy az ENTSO-E és az ACER által javasolt szövegtervezetek megfeleljenek az uniós jognak, hogy semlegesek legyenek az érdekelt felek irányába és hogy ne csak a jelenlegi helyzetet erősítsék meg, hanem valódi előrelépést jelentsenek a belső energiapiac irányába (lásd a Bizottság 50. bekezdés a) pontjára adott válaszát).

A villamos energiára vonatkozó üzemi és kereskedelmi szabályzatokat illetően a Bizottságnak intenzíven dolgoznia kellett a javaslatok szövegén, mielőtt azokat uniós jogszabályként el lehetett fogadni. Az elfogadási folyamat ezért az eredetileg vártnál tovább tartott, az elfogadott szabályok jelentős gazdasági relevanciája és a lehetséges elosztási hatások miatt is. A szabályzatok átszövegezésére, továbbá a tagállamokkal és az érdekeltekkel az ambiciózus jogszabályok iránti igényről folytatott tárgyalásokra fordított idő nem volt hiábavaló, mivel a végül elfogadott szabályzatok valódi harmonizációs eredményekkel járnak majd.

51

A Bizottság megjegyzi, hogy átvitelirendszer-üzemeltetők és a nemzeti szabályozó hatóságok különösen a villamos energia területén voltak igen aktívak az üzemi és kereskedelmi szabályzatokkal kapcsolatos projektek korai megvalósításában (lásd pl. az önkéntes piac-összekapcsolás folyamata, a rendszer-egyensúlyozásra irányuló kezdeményezések vagy a regionális koordinációs központokkal kapcsolatos munka).

53

A Bizottság aktívan együttműködik Bulgáriával, hogy az felgyorsítsa az energiatőzsde létrehozásának folyamatát, és így teljes mértékben részt vehessen az uniót átfogó energiakereskedelemben (piacok összekapcsolása), ideértve az energiaközösség országaival folytatott kereskedelmet is (melyek együtt a 8. régiót alkotják).

54

A Bizottság megjegyzi, hogy a nagykereskedelmi energiapiacok integritásáról és átláthatóságáról szóló 1348/2014/EU végrehajtási rendelettel az európai nagykereskedelmi energiapiacok monitoringjára létrehozott keret még nem lépett hatályba a vállalkozások közötti kereskedelem (B2B-kereskedelem) vonatkozásában (ún. nem szabványosított szerződések keretében történő tranzakciók). A rendelet egyelőre csupán a szabványosított szerződések keretében történő tranzakciókra terjed ki (vagyis szervezett kereskedési helyen kereskedésre bevezetett nagykereskedelmi energiatermékkel kapcsolatos szerződések keretében történő tranzakciókra). A nem szabványosított szerződések keretében történő tranzakciókra (vagyis a kereskedési helyen kívüli kétoldalú tranzakciókra) vonatkozó rendelkezések 2016 márciusában lépnek hatályba.

59

Az árkonvergencia elmarad az elvárások mögött, elsősorban az egymástól jelentősen eltérő állami beavatkozások miatt, melyek az energiaellátás igen eltérő formáit részesítik előnyben. Ugyanakkor az olyan belső piaci kezdeményezések, mint a piacok összekapcsolása, valóban elősegítették az árak összehangolását (lásd az áramlásalapú piaci összekapcsolás tapasztalatait), és ez a hatás potenciálisan erősödni fog, különösen akkor, ha a tagállamok úgy döntenek, hogy jobban összehangolják az állami beavatkozásaikat.

61

A valamennyi tagállamban 2015 augusztusában jogilag kötelezővé váló CACM-rendelet harmonizált kereskedelmi mechanizmusokat hozott létre. A Bizottság egyetért azzal, hogy a teljes árkonvergenciát még mindig akadályozzák egyéb tényezők (pl. a hiányzó összekapcsolás, nem koordinált állami beavatkozások a különböző tagállamokban).

64

A Bizottság egyetért azzal, hogy az árszabályozást fel kell számolni, erről a tagállamokkal megbeszéléseket folytat, és e kérdésben kötelezettségszegési eljárásokat indít. A Bíróság nemrég megerősítette a Bizottság szabályozott árak elleni fellépését (C-36/14).

70

A Bizottságnak van egy osztálya, amely piaci monitoringgal és energia-előrejelzésekkel foglalkozik. A Bizottság elismeri, hogy a komplex elemzések elvégzéséhez szükséges kapacitásai behatároltak az erőforrás-korlátok miatt. A Bizottság üdvözölné a kapacitásai megerősítését.

Mindenesetre előfordulhat, hogy a Bizottságnak külső szakértelemre kell támaszkodnia.

75

A tagállamokat a 10%-os cél elérésében segítő legfőbb eszköz a közös érdekű releváns projektek azonosítása és megvalósításuk támogatása. Például, a dél-nyugat-európai regionális kezdeményezés cselekvési tervének jelentős része az Ibériai-félsziget és a kontinentális villamosenergia-piac közötti összeköttetési arány növelését célozza.

82

A Bizottság elismeri, hogy szükség van az uniós szintű infrastruktúra átfogó elemzésére, de ugyanakkor hangsúlyozni kívánja az uniós szinten már ténylegesen megvalósuló infrastruktúra-tervezés nagyságrendjét, és azt, hogy ez beépül a Bizottság szakpolitikájába.

A szállításirendszer/átvitelirendszer-üzemeltetők európai hálózata (ENTSO) által kidolgozott tízéves hálózatfejlesztési tervek az infrastrukturális igények alapos értékelésén alapulnak, amely a keresletre is tekintettel van. A tervek kétévenkénti aktualizálása biztosítja, hogy a terv tükrözze a keresletben és a termelési mintákban bekövetkező változásokat. E tervek alapján, továbbá a TEN-E rendeletben ismertetett, az energiarendszerben alkalmazott költség-hatékonysági elemzésből származó módszer alkalmazásával választják ki a projekteket az Unió közös érdekű projekteket tartalmazó listájára. A közös érdekű projektek kiválasztásának folyamata átlátható és következetes módon történik.

83

A Bizottság, tekintettel a korlátozott személyzeti létszámára (és az ACER hasonlóan korlátozott kapacitásaira), úgy véli, hogy az infrastruktúra-modellezést és bizonyos forgatókönyvek kidolgozását az ENTSO-k is végezhetnék a Bizottság és az ACER szoros felügyelete mellett.

Megemlítendő, hogy a villamos energiára vonatkozó tízéves hálózatfejlesztési terv 2014-es változata már négy forgatókönyvet tartalmaz. A módszertan és a forgatókönyvek kidolgozása még finomítható és aktualizálható. A Bizottság és az ACER ebben a munkában szorosan együttműködik az ENTSO-kkal.

84

A finanszírozás nem kizárólag előre meghatározott igényfelmérésre épül (felülről lefelé), hanem azt szükségszerűen meghatározott követelmények figyelembevételével is kell értékelni és elemezni. Adott projektek értékelésekor az egyik kulcskritérium a projekt érettsége, valamint azok az előnyök, amelyeket a projekt a megvalósulás helyszíne szerinti régiónak hoz. Ez érvényes a pénzügyi eszközökre és a támogatásokra egyaránt.

86

Negyedik francia bekezdés: A tízéves hálózatfejlesztési terveknek nem célja, hogy teljes mértékben megfeleljenek a nemzeti terveknek, mivel többet jelentenek azok puszta felsorolásánál. Középpontjukban a transz-európai infrastruktúra-fejlesztés áll, ami a piaci integráció, az ellátásbiztonság és a fenntarthatóság kiemelt célkitűzéseit szolgálja.

87

A tervezésnek hiánytalan, megbízható és következetes adatokra kell épülnie. Ezen adatok projektgazdáktól és a tagállamoktól való megszerzése valóban az egyik legfontosabb kihívás a következő tízéves hálózatfejlesztési tervek kidolgozásában.

90

A Bizottság a regionális piaci integrációt nevezte meg a belső energiapiac megvalósítását elősegítő egyik legfontosabb eszköznek. Továbbra is aktívan fogja támogatni és tovább fogja fejleszteni a regionális kezdeményezéseket a belső piac minden területén (pl. infrastruktúra, energiakereskedelem, rendszer-üzemeltetés, a termelési kapacitások megfelelősége, a megújuló energiaforrásokat támogató programok) anélkül, hogy szem elől veszítené az uniót átfogó integrált piac célkitűzését.

100

Mind a gáz, mind a villamos energia területét illetően a tízéves hálózatfejlesztési tervek érintett ENTSO-k általi kidolgozásának folyamata jó áttekintést nyújt arról, hogy európai szinten hol van szükség hálózatokba történő beruházásokra.

Ezek beépülnek az olyan eljárásokba, mint a közös érdekű projektek (PCI) listája. Azonban fontos emlékeztetni arra, hogy a prioritást élvező vagy a stratégiailag fontos projektek finanszírozásához nem feltétlenül szükségesek uniós források, hogy azokkal haladni lehessen. Gyakran fontosabbak a nem pénzügyi akadályok (mint pl. az engedélyezés). A PCI-folyamat célja az ilyen akadályok felszámolása. Amennyiben pénzügyi akadályok állnak fenn, mérlegelni kell az uniós költségvetésből nyújtandó támogatást (pl. az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében). Ez az oka annak, hogy a listákat általában nem abból az egyetlen célból állítják össze, hogy az uniós költségvetésből finanszírozott beruházásokat rangsorolják.

103

A közös érdekű projekteket tartalmazó lista alapos értékelésre épül, melynek pontosításához a költség-haszon-elemzés különböző szempontjait alkalmazzák (pl. az ellátásbiztonság értékelésének módja). Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközre vonatkozó hatályos jogszabály szerint a listán való szereplés előfeltétele a pénzügyi támogatás megszerzésének. A támogatás odaítéléséről a jelenleg hatályos jogszabályok szerint döntenek, miután megvizsgálták a pályázatot számos olyan bírálati szempont alapján, melyek egyaránt figyelembe veszik a szakpolitikai célkitűzéseket, a műszaki és a pénzügyi szempontokat.

104

A Bizottság úgy véli, hogy a projektek megvalósításában bekövetkezett késések miatt maradt el az EEGP gyors gazdaságélénkítő hatása.

Ugyanakkor figyelemre méltóak a hosszú távú előnyeik, különös tekintettel az ellátásbiztonságot illetően:

Egy kivételével az összes közép- és kelet európai kétirányú és összekapcsolási projekt befejeződött, aminek eredményeként jelentősen javult az EU gázhálózatának ellenálló képessége az olyan helyzetekben, mint amilyenek a 2009 elején bekövetkezett ellátási zavarok voltak.

A „Nordbalt 02” projekt segített befejezni a litván átviteli rendszer modernizálását, ami a rendszerösszekötőn keresztüli villamosenergia-áramlás elősegítését célozta. Az „Estlink 2” az észt hálózatot/balti hálózatot az északi villamosenergia-piaccal a Finnországgal közös tenger alatti kábellel kötötte össze.

Az Olaszország és Málta közötti új tenger alatti kábellel megvalósított összeköttetés véget vetett a máltai hálózat Európa többi részétől való különállásának.

109

A 2014–2020 közötti időszak operatív programjait illetően csupán hat tagállam választotta azt, hogy az ERFA beruházási prioritást összekapcsolják – többek között – az ellátásbiztonsággal az intelligens energiatároló és átviteli rendszerekkel. Az erre a beruházási prioritásra vonatkozó jogszabályban meghatározott előzetes feltételrendszer célja a belső energiapiacra vonatkozó jogszabály és a közös érdekű projektekre vonatkozó keret releváns részei közötti következetesség biztosítása. Minden egyes egyeztetett célkitűzésre vonatkozóan eredménymutatókat határoztak meg az érintett operatív programokban (nem a partnerségi megállapodásokban), melyek a belső energiapiac szempontjaihoz kapcsolódó eredménymutatókat tartalmaznak.

Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság felé történő elmozdulás támogatása – beleértve az energiahatékonyságba, a megújuló energiaforrásokba és az intelligens elosztási hálózatokba való beruházások támogatását – az ESBA egyik prioritását jelenti a 2014–2020 közötti időszakban, különösen az ERFA-ra meghatározott, kötelező minimum-allokációk révén. Bizonyos tagállamoknak fontosak az egyéb energiaipari infrastruktúrába irányuló beruházások, mint pl. a kulcsfontosságú hálózati infrastruktúrákban a kapacitáshiányok megszüntetésére irányuló beruházások. Az ilyen beruházások a 2007–2013 és a 2014–2020 közötti időszakban a teljes ERFA-, KA- és ESZA-allokáció átlagosan kb. 0,5 %-át adják, azonban néhány tagállamban ez az arány nagyobb (kb. 2 %), ami a nemzeti igényeket és prioritásokat tükrözi.

112 b)

Az uniós költségvetésből társfinanszírozott összes projekt megvalósítását szorosan figyelemmel kísérik, és a projektgazdáknak a támogatási határozatok módosítására irányuló kérelmeit gondosan megvizsgálják, és amennyiben nem találják elégségesnek a felhozott érveket, a kérelmeket elutasítják.

Következtetések és ajánlások

113

Fontos megjegyezni, hogy:

–az energiaipari infrastruktúrát felhasználói díjakból és a piacnak kell finanszíroznia; az uniós költségvetésből származó támogatást ezért csak kivételes esetekben kívánatos alkalmazni,

–jelentősen javult az ellátásbiztonság azokban a régiókban, ahol pénzügyi támogatást nyújtottak (lásd például a Számvevőszék európai energiaügyi gazdaságélénkítő programra (EEGP) vonatkozó észrevételét a 103. bekezdésben, illetve a Számvevőszék 109–111. bekezdésében az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz vagy az EIBA által társfinanszírozott néhány ellenőrzött projektre vonatkozó észrevételeit).

1. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A Bizottság szolgálatai kijelentették, hogy a harmadik csomag szabályainak érvényre juttatása 2015-ben kiemelt fontosságú. Mind a 28 tagállamban befejeződött a megfelelőség ellenőrzése a harmadik csomag végrehajtására vonatkozóan, és megvitatás alatt áll az érintett tagállamok hatóságaival az összes olyan probléma, amelyek nem összeegyeztethetőek a belső piacra vonatkozó jogszabályokkal.

2. ajánlás a)

Ennek az ajánlásnak a tagállamok a címzettjei. A Bizottság mindazonáltal egyetért az ajánlással és szigorúan ellenőrizni fogja a nemzeti szabályozó hatóságok függetlenségét a harmadik belső energiapiaci intézkedéscsomag megfelelőségi értékelése során.

b) A Bizottság elfogadja az ajánlást és keresi annak lehetőségeit, hogy megerősítse az ACER jelenlegi hatásköreit, ideértve a tagállamokkal szembenieket is, hogy alkalmazkodhasson az integráltabb belső piac realitásaihoz.

3. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A tőzsdéken keresztüli kereskedelem elmaradottságából fakadó probléma kezelése érdekében a Bizottság a gáz- és a villamosenergia-piacra vonatkozó rendeleteket fogadott el, melyek kötelezővé teszik az energiatőzsdék létrehozását (pl. a gázpiacon: a „CAM” és a rendszer-egyensúlyozásról szóló rendeletek, a villamosenergia-piacon: a piacok uniós szinten történő összekapcsolásának szabályait meghatározó CACM-rendelet). Továbbá folyamatban van a nagykereskedelmi energiapiacok integritásáról és átláthatóságáról szóló 1227/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtása (REMIT).

4. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

Az éghajlat-politikai biztos prioritásként nevezte meg az üzemi és kereskedelmi szabályzatok elfogadását. A Bizottság szorosan együttműködött a szabályozókkal, az átvitelirendszer-irányítókkal és más érdekeltekkel, hogy átfogalmazza a tervezett üzemi és kereskedelmi szabályzatokat oly módon, hogy biztosítsa azok semlegességét és a hatékony végrehajtást. A tervezett 10 villamosenergia-ipari üzemi és kereskedelmi szabályzat közül a bizottság 2015 végéig várhatóan nyolcat fog megszavazni.

A Bizottság aktívan elősegíti az üzemi és kereskedelmi szabályzatok végrehajtását a regionális együttműködési kezdeményezések keretében.

120

Az árkonvergencia elmarad az elvárások mögött, elsősorban az egymástól jelentősen eltérő állami beavatkozások miatt, amelyek az energiaellátás igen eltérő formáit részesítik előnyben. Ugyanakkor az olyan belső piaci kezdeményezések, mint a piacok összekapcsolása, valóban elősegítették az árak összehangolását (lásd az áramlásalapú piaci összekapcsolás tapasztalatait), és ez a hatás potenciálisan erősödni fog, különösen akkor, ha a tagállamok úgy döntenek, hogy jobban összehangolják az állami beavatkozásaikat.

5. ajánlás a)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

Mivel a 2020-ra meghatározott jelenlegi 10%-os cél a termelési kapacitásra épül, az energiahálózatok összekapcsolására vonatkozó 2030-as célkitűzés regionális vagy országos szintű modellezésében a költségszempontokat és a tőzsdékben rejlő potenciált fontos tényezőként veszik majd figyelembe a modellezésben. Ez biztosítani fogja a szükséges rugalmasságot, hogy az összekapcsolásra vonatkozóan 2030-ra meghatározott minimum 15%-os célkitűzést hozzá lehessen igazítani a piaci igényekhez.

5. ajánlás b)

A Bizottság elfogadja ezt az ajánlást.

A 2015-ös tízéves gázhálózat-fejlesztési terv megfelelő értékelést tartalmaz az infrastruktúra-igényekről. Ez az értékelés a jövőbeli keresletre, az árak, az infrastruktúra fejlődésére és más szempontokra vonatkozó többféle forgatókönyvet is figyelembe vesz. Az elemzésből egyértelműen kiderül, hogy nem lesz szükség az összes tervezett projektre. A jelenleg zajló PCI-folyamat erre az értékelésre épít. Annak érdekében, hogy az uniós gázpiacra vonatkozóan jobb igényfelmérés készülhessen el, elindult a cseppfolyósított földgázra és a gáztárolásra vonatkozó uniós stratégia kidolgozása. A Bizottság ezt a stratégiáját 2016 januárjában fogja közzétenni.

6. ajánlás a)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A Bizottság már megkezdte az ajánlás alapján hozott intézkedések végrehajtását. Ez különösen érvényes a közép- és délkelet-európai földgáz-összeköttetésekkel foglalkozó magas szintű munkacsoport tekintetében. A csoport célja a régió gázellátását diverzifikáló, határon átnyúló és a transzeurópai infrastruktúra előmozdítását szolgáló erőfeszítések koordinálása, továbbá a harmonizált szabályok végrehajtása.

6. ajánlás b)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A Bizottság már tett ezirányú lépéseket a regionális kezdeményezések keretében: a regionális intézkedések egyik fő célkitűzése a határon átnyúló infrastruktúrákban jelentkező (fizikai vagy szabályozási) szűk keresztmetszetekre való összpontosítás.

6. ajánlás c)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

Az átvitelirendszer-irányítókkal való együttműködést számos végrehajtási szabály (üzemi és kereskedelmi szabályzatok) kötelezővé tette a hálózatok üzemeltetése és az energiakereskedelem területén.

A Bizottság a villamosenergia-piac szerkezetére vonatkozó kezdeményezés kontextusában lehetőségeket keres az átvitelirendszer-irányítókkal való szorosabb együttműködésre és a közös felelősségek meghatározására a regionális biztonsági koordinációs kezdeményezések alapján, különösen az egymáshoz szorosan kapcsolódó régiókban. Ez az első lépés az átvitelirendszer-irányítók regionális szintű szorosabb integrációja felé.

7. ajánlás a)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A Bizottság már tett lépéseket ebbe az irányba. Folyamatosan zajlik a tízéves hálózatfejlesztési tervek kidolgozása (2013 óta) és az azokat kísérő költség-haszon elemzések elkészítése. Továbbá, a TEN-E rendelet 11. cikkének (8) bekezdése előírja, hogy az ENTSO-k dolgozzanak ki egy (összekapcsolt) villamosenergia- és gázhálózat modellt, melyet 2016. december 31-ig kell benyújtaniuk a Bizottsághoz és az ACER-hez. A Bizottság biztosítani fogja, hogy ez időben megtörténjen.

7. ajánlás b)

A Bizottság részben elfogadja az ajánlást.

Az elemzéseket és a modellezést végző házon belüli kapacitások létrehozásának követelménye jelentős erőforrásigények elé állíthatja a Bizottságot vagy az ACER-t. Ezzel szemben fontos alternatívát jelenthet, ha ezt a kapacitást az ACER és a Bizottság felügyelete mellett kiszervezik az ENTSO-khoz.

7. ajánlás c)

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

A tervezés, az igényfelmérés és a tízéves hálózatfejlesztési tervek alapjául szolgáló, az egész energiarendszert átfogó költség-haszon elemzéseket az ENTSO-k készítik el a Bizottsággal és az ACER-rel folytatott közös együttműködésben.

125

Mind a gáz, mind a villamos energia területét illetően a tízéves hálózatfejlesztési tervek érintett ENTSO-k általi kidolgozásának folyamata jó áttekintést nyújt arról, hogy európai szinten hol van szükség hálózatokba történő beruházásokra.

Ezek beépülnek az olyan eljárásokba, mint a közös érdekű projektek (PCI) listája. Azonban fontos emlékeztetni arra, hogy a prioritást élvező vagy a stratégiailag fontos projektek finanszírozásához nem feltétlenül szükségesek uniós források, hogy azokkal haladni lehessen. Gyakran fontosabbak a nem pénzügyi akadályok (mint pl. az engedélyezés). A PCI-folyamat célja az ilyen akadályok felszámolása. Amennyiben pénzügyi akadályok állnak fenn, mérlegelni kell az uniós költségvetésből nyújtandó támogatást (pl. az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz keretében). Ez az oka annak, hogy a listákat általában nem abból az egyetlen célból állítják össze, hogy az uniós költségvetésből finanszírozott beruházásokat rangsorolják.

8. ajánlás

A Bizottság részben elfogadja az ajánlást.

A prioritási sorrendet illetően a Bizottság emlékeztet arra, hogy a tervezési eljárások javítása részét képezi az összes érdekeltet bevonó, rendszeres együttműködési mechanizmusnak.

Például a közös érdekű projektek kiválasztásának célja azoknak a projekteknek az azonosítása, amelyek a legjobban hozzájárulnak az EU energiapolitikai célkitűzéseinek (megfizethetőség, ellátásbiztonság és fenntarthatóság) megvalósításához.

2016 végére mind a villamosenergia-piacra, mind a gázpiacra vonatkozó, megalapozottabb igényfelmérés készül el. Lásd a Bizottság 7. ajánlás a) pontjára adott válaszát.

Ami a finanszírozást illeti, az intézkedések pénzügyi támogatásra való kiválasztása során a közpénzekből nyújtott támogatásra szoruló projektek esetében figyelembe veszik a projekt érettségét és más értékelési szempontokat is. A Bizottság szorosan együttműködik az EBB-vel és más érdekeltekkel, hogy növelje a stratégiai érdekű, tervezett projektek javítását célzó technikai segítségnyújtást. Ezért nincs előirányozva további intézkedés.

126

Az ESBA-t és az ERFA-t illetően a fenntartható közlekedés előmozdítása és a szűk keresztmetszetek megszüntetése a kulcsfontosságú hálózati infrastruktúrákban elnevezésű tematikus célkitűzést az energiaellátás biztonságának javítására dolgozták ki mind a belső piac országaiban, mind a szomszédos országokban. Az ellátásbiztonság egyike a belső piac célkitűzéseinek. Az ESBA-beruházások hatékonyságát és eredményességét biztosítani hivatott 2014–2020 közötti szabályozási keretben bevezetett ESBA előzetes feltételrendszer hozzájárul a belső piaci reformok végrehajtásához és segíti az ESBA-ból finanszírozott projektek megvalósítását.

Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszköz egyértelműen a belső energiapiac célkitűzéseit követi, a rendelet 4. cikkének megfelelően. Ezt a 17. cikk (6) bekezdése hangsúlyozza az első két programmal kezelendő kiemelt célkitűzések egyikeként.

Ugyanakkor nem lehet az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből származó finanszírozást a belső energiapiaci reformok hiányához/meglétéhez kötni, mint ahogy az a Bizottság 9. ajánlásra adott válaszában szerepel.

9. ajánlás

A Bizottság nem fogadja el az ajánlást.

A Bizottság határozott véleménye, hogy a hatékony belső energiapiac biztosításához ugyanolyan mértékben szükséges előrelépni mind az infrastruktúra, mind pedig a piaci szabályozás terén. Egy merev feltételrendszert túl bonyolult lenne jogilag érvényesíthető módon megvalósítani és veszélyeztetné a szükséges infrastruktúra fejlesztését.

QJ-AB-15-018-HU-E    ISSN 1977-5733

Az ellenőrzés célja annak meghatározása volt, hogy a belső energiapiaci politikai intézkedések végrehajtása és az energiaipari infrastruktúrával kapcsolatos uniós kiadások eredményesen biztosították-e az energiaellátás biztonságából származó előnyöket. A belső energiapiac 2014-ig történő megteremtésére irányuló uniós cél nem valósult meg. Az európai energiaipari infrastruktúra általában véve ma még nem egy teljes mértékben integrált piacnak megfelelően van kialakítva, és így jelenleg nem garantálja az energiaellátás tényleges biztonságát. Az uniós költségvetésből az energiaipari infrastruktúrára fordított pénzügyi támogatás csak korlátozottan járult hozzá a belső energiapiachoz és az energiaellátás biztonságához.