EUROPOS AUDITO RŪMAI

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tel. +352 4398-1

El. paštas: eca-info@eca.europa.eu

Tinklavietė: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Daug papildomos informacijos apie Europos Sąjungą yra internete.
Ji prieinama per portalą Europa (http://europa.eu).

Liuksemburgas: Europos Sąjungos leidinių biuras, 2015

Print | ISBN 978-92-872-3343-1 | ISSN 1831-0885 | doi:10.2865/012829 | QJ-AB-15-018-LT-C
PDF | ISBN 978-92-872-3307-3 | ISSN 1977-5725 | doi:10.2865/337049 | QJ-AB-15-018-LT-N
EPUB | ISBN 978-92-872-3312-7 | ISSN 1977-5725 | doi:10.2865/90635 | QJ-AB-15-018-LT-E

© Europos Sąjunga, 2015

Leidžiama atgaminti nurodžius šaltinį.

Dėl leidimo naudoti arba kopijuoti 1, 2, 3 nuotraukas ir schemą 13 langelyje, reikia tiesiogiai kreiptis į autorių teisių turėtoją.

KAIP ĮSIGYTI EUROPOS SĄJUNGOS LEIDINIŲ

Nemokamų leidinių galite įsigyti:

•vieną egzempliorių:
svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•daugiau negu vieną egzempliorių / plakatą / žemėlapį:
Europos Sąjungos atstovybėse (http://ec.europa.eu/represent_lt.htm),
ES nepriklausančių šalių delegacijose (http://eeas.europa.eu/delegations/index_lt.htm),
susisiekę su tarnyba Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_lt.htm)
arba paskambinę numeriu 00 800 6 7 8 9 10 11 (nemokamai visoje ES (*).

(*)Informacija teikiama nemokamai, daugelis skambučių taip pat nemokami (nors kai kurie ryšio paslaugų teikėjai gali imti mokestį, taip pat gali reikėti mokėti, jeigu skambinsite taksofonu arba viešbučio telefonu).

Parduodamų leidinių galite įsigyti:

•svetainėje EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

LT
2015

Nr. 16

Specialioji ataskaita

Energijos tiekimo
saugumo didinimas
sukuriant energijos
vidaus rinką. Reikia
sutelkti daugiau pastangų

(pagal SESV 287 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą)

Auditorių grupė

Audito Rūmų specialiosiose ataskaitose yra pateikiami su konkrečiomis biudžeto sritimis arba valdymo temomis susijusių Audito Rūmų veiklos ir atitikties auditų rezultatai. Audito Rūmai atrenka ir nustato šias audito užduotis, siekdami kiek įmanoma padidinti jų poveikį ir atsižvelgdami į veiklos ar atitikties riziką, susijusių pajamų ar išlaidų lygį, būsimus pokyčius ir politinį bei viešąjį interesą.

Šį veiklos auditą atliko Audito Rūmų nario Henri Grethen vadovaujama II audito kolegija, atsakinga už struktūrinių politikų, transporto ir energetikos išlaidų sritis. Auditui vadovavo Audito Rūmų narys Phil Wynn Owen, jam padėjo kabineto vadovas Gareth Roberts ir kabineto atašė Katharina Bryan, skyriaus vadovas Pietro Puricella, užduoties vadovas Erki Must, auditoriai Jolita Korzunienė, Pekka Ulander, Svetoslav Hristov, Aleksandra Klis-Lemieszonek ir Andrew Judge.

Iš kairės į dešinę: P. Puricella, A. Judge, G. Roberts, J. Korzunienė, P. Ulander, K. Bryan, E. Must, A. Klis-Lemieszonek, P. Wynn Owen, S. Hristov.

Turinys

Žodynėlis

Santrauka

Įvadas

Energijos tiekimo saugumas ir kaip jis susijęs su energijos vidaus rinka

Energijos vidaus rinkos teisinė sistema

Su energetikos infrastruktūra susijusios investavimo reikmės ir ES finansinės priemonės

Audito apimtis ir metodas

Pastabos

Tikslas – iki 2014 m. sukurti energijos vidaus rinką – nebuvo pasiektas.

Dar neišspręstos problemos, susijusios su ES energijos vidaus rinkos teisinės sistemos taikymu

Kadangi valstybės narės skirtingai organizuoja savo energijos rinkas, tolesnis energijos vidaus rinkos kūrimas gali užtrukti

Jungiant Europos rinkas jau padaryta pažanga, tačiau visos kainos taikymo poveikio, kuris būtų patiriamas sukūrus energijos vidaus rinką, dar nematyti

Apskritai kalbant, Europos energetikos infrastruktūra dar nėra pritaikyta visiškai integruotoms rinkoms ir dėl to energijos tiekimo saugumas šiuo metu nėra veiksmingai užtikrinamas

Kol kas daugelio valstybių narių vidaus infrastruktūra ir tarpvalstybinė infrastruktūra nėra tinkama, kad galėtų veikti energijos vidaus rinka

Neatliktas bendras ES lygmens reikmių vertinimas, kuriuo būtų galima remtis nustatant investicijų į ES energetikos infrastruktūrą pirmenybę

Kad būtų galima sukurti tarpvalstybinę infrastruktūrą, būtinas kaimyninių valstybių narių bendradarbiavimas

Iš ES biudžeto teikta finansinė parama energetikos infrastruktūrai remti – tik nedidelis įnašas į energijos vidaus rinkos kūrimą ir energijos tiekimo saugumo užtikrinimą

ES yra sukūrusi keletą finansavimo priemonių, skirtų remti energetikos infrastruktūros projektus, tačiau energijos vidaus rinkos kūrimas nėra nė vienos iš tų priemonių pagrindinis tikslas

Daugelis ES bendrai finansuojamų energetikos infrastruktūrų vis dar turi turėti poveikį energijos vidaus rinkai

Išvados ir rekomendacijos

I priedas.

a) Vidutinės mažmeninės elektros energijos kainos, įskaitant mokesčius, namų ūkių vartotojams 2015 m. I ketvirtį (euro centų už 1 KWh)
b) Vidutinės elektros energijos kainos, neįskaitant PVM ir nesusigrąžinamų mokesčių, pramonės vartotojams 2015 m. I ketvirtį (euro centų už 1 kWh)

II priedas.

ES valstybių narių įvertintos dujų tiekimo kainos. Vidutinės 2014 m. kainos (eurais už 1 MWh)

III priedas.

Valstybių narių dalyvavimas ACER darbo grupėse 2013 m. sausio mėn. – 2015 m. gegužės mėn.

Komisijos atsakymas

Žodynėlis

Atsiejimas – vertikaliai integruotos energijos bendrovės vykdomos perdavimo veiklos atskyrimo nuo kitos veiklos, pavyzdžiui, gamybos ir skirstymo, procesas.

Baltijos energijos rinkos jungčių planas (angl. BEMIP) – 2009 m. pasirašyta regioninė iniciatyva, kuria siekiama integruoti Estijos, Latvijos ir Lietuvos energijos rinkas į Europos energijos rinkas, panaikinti šių šalių energetinės salos statusą ir liberalizuoti jų energijos rinkas.

Bendro intereso projektai (BIP). 2013 m. spalio mėn. Komisija patvirtino 248 pagrindinių energetikos infrastruktūros projektų sąrašą. Įgyvendinant BIP turėtų būti taikomos spartesnės ir veiksmingesnės leidimų suteikimo procedūros ir užtikrintas geresnis reguliavimas. BIP taip pat gali būti remiami įgyvendinant Europos infrastruktūros tinklų priemonę.

Dešimties metų tinklo plėtros planai (DMTPP) – ENTSO-E ir ENTSO-G du kartus per metus skelbiami neprivalomi elektros energijos ir dujų sričių dokumentai. DMTPP sudaromi siekiant suteikti daugiau informacijos apie investicijas į elektros energijos ir dujų perdavimo sistemas ir padidinti jų skaidrumą.

Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra (angl. ACER) – 2011 m. kovo mėn. pagal trečiąjį energetikos dokumentų rinkinį sukurta, Liublianoje (Slovėnijoje) įkurta ES agentūra; jos tikslas – užtikrinti tolesnę pažangą baigiant kurti energijos vidaus rinką (elektros energijos ir gamtinių dujų vidaus rinkas). ACER – nepriklausoma Europos įstaiga, skatinanti Europos energijos reguliavimo institucijas bendradarbiauti.

Energetinė sala – regionas, neturintis pakankamai jungčių su energijos perdavimo tinklais. Dėl šios priežasties tokie regionai dažnai yra priklausomi nuo vieno išorinio energijos šaltinio arba tiekėjo.

Energijos jungiamoji linija – struktūra, kuria naudojantis elektros energija arba dujos gali būti perduodamos iš vieno valstybinio tinklo į kitą. Šios struktūros gali priklausyti vienam arba daugiau perdavimo sistemų operatorių, taip pat jas valdyti gali vienas arba daugiau perdavimo sistemų operatorių.

Energijos tiekimo saugumas – energijos išteklių už prieinamą kainą turėjimas visą laiką, kaip apibrėžta Tarptautinės energetikos agentūros.

Energijos vidaus rinka – reguliavimo ir infrastruktūros sistema, kurią taikant turėtų būti sudarytos sąlygos visoje ES teritorijoje laisvai perduoti dujas ir elektros energiją, taip pat prekiauti dujomis ir elektros energija be sienų tarp valstybių.

Europos elektros energijos perdavimo sistemos operatorių tinklas (angl. ENTSO-E) ir Europos dujų perdavimo sistemos operatorių tinklas (angl. ENTSO-G). Šie tinklai atstovauja visų regionų visiems ES elektros energijos ir dujų perdavimo sistemų operatoriams (PSO) ir prie šių tinklų prijungtų kitų sistemų operatoriams, taip pat visais techniniais ir su rinka susijusiais klausimais, kuriuos jiems tenka spręsti.

Europos energetikos programa ekonomikai gaivinti (EEPEG) – programa, pradėta įgyvendinti 2008 m. pabaigoje dėl Europą apėmusios ekonomikos ir finansų krizės. Pagal šią programą teikiamas finansavimas projektams, kuriais siekiama užtikrinti patikimesnį energijos tiekimą ir sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį.

Europos infrastruktūros tinklų priemonė (EITP). Nuo 2014 m. pagal EITP teikiama finansinė parama trims sektoriams: energetikos, transporto ir informacinių ir ryšių technologijų (IRT). Pagal EITP nustatomi šių trijų sričių investavimo prioritetai, kurie turėtų būti įgyvendinti per artimiausią dešimtmetį, pavyzdžiui, susiję su elektros energijos ir dujų koridoriais, atsinaujinančiųjų išteklių energijos naudojimu, tarpusavyje sujungtais transporto koridoriais ir švaresnėmis transporto rūšimis, spartaus plačiajuosčio ryšio jungtimis ir skaitmeniniais tinklais.

Europos strateginių investicijų fondas (ESIF). Šio fondo tikslas – 2015–2017 m. visoje ES sutelkti ne mažiau kaip 315 milijardų eurų ilgalaikių privačių ir viešųjų investicijų. ESIF bus įsteigtas Europos investicijų banke (EIB) kaip neribotą laiką veiklą vykdysiantis patikos fondas, skirtas rizikingesnėms projektų dalims finansuoti. Iki 16 milijardų eurų dydžio garantija, užtikrinta ES biudžetu, bus kompensuojama papildoma EIB prisiimta rizika. Valstybės narės gali prisidėti prie ESIF savo įnašais. ESIF lėšomis gali būti finansuojami bendro intereso projektai (BIP) arba kiti jungiamųjų linijų statybos projektai. Energetikos infrastruktūra yra viena iš fondo prioritetinių sričių.

Europos struktūriniai ir investicijų fondai (ESI fondai) – bendra sistema, pagal kurią veiklą vykdo Europos regioninės plėtros fondas (ERPF), Europos socialinis fondas (ESF), Sanglaudos fondas (SF), Europos žemės ūkio fondas kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir Europos jūrų reikalų ir žuvininkystės fondas (EJRŽF).

Įmonių tarpusavio prekyba (angl. B2B) – dviejų įmonių, pavyzdžiui, gamintojo ir didmenininko arba didmenininko ir mažmenininko, komercinis sandoris.

Komiteto procedūra – darbo komitetuose sistema, pagal kurią prižiūrima, kaip Europos Komisija įgyvendina deleguotuosius aktus. Komitetai yra sudaryti iš valstybių narių atstovų ir turi galią reguliuoti kai kuriuos Tarybos ir, kai taikoma bendro sprendimo tvarka, Europos Parlamento priimtų antrinės teisės aktų deleguotus aspektus. Komisija pirmininkauja komitetų posėdžiams ir sudaro sekretoriatą.

Milijardas kubinių metrų (mlrd. m³) – gamyboje ir prekyboje naudojamas gamtinių dujų matavimo vienetas.

Nacionalinės reguliavimo institucijos (NRI) – valstybių narių viešosios organizacijos, tikrinančios, ar patekimo į rinką taisyklės yra nešališkos, ir kai kuriose valstybėse narėse nustatančios vartotojams taikytinas didmenines ir mažmenines kainas. Jos teikia analizes, kuriomis naudojamasi nustatant tarifus, kuriuos taiko PSO.

Perdavimo sistemos operatorius (PSO) – subjektas, kuriam patikėta šalyje arba regione, naudojantis nustatyta infrastruktūra, perduoti energiją – gamtines dujas arba elektros energiją.

Suskystintos gamtinės dujos (SGD) – gamtinės dujos, suskystintos laikymo arba vežimo tikslu.

Tinklų kodeksai ir gairės – taisyklės, taikomos vienai arba kelioms energetikos sektoriaus dalims. Tai priemonė, padedanti sukurti energijos vidaus rinką; tinklų kodeksais ir gairėmis papildomos esamos nacionalinės taisyklės, siekiant sistemingai spręsti tarpvalstybinius klausimus.

Transeuropinis energetikos tinklas (angl. TEN-E). TEN-E programos tikslas – sukurti energijos vidaus rinką, tarpusavyje sujungiant transeuropinius tinklus, užtikrinant jų sąveikumą ir juos plėtojant, kad būtų galima jais perduoti elektros energiją ir dujas, taip pat užtikrinti tiekimo saugumą ir įvairinimą bei skatinti tvarią plėtrą.

Trečiasis energetikos dokumentų rinkinys – teisės aktų, susijusių su ES energijos rinkomis, rinkinys. Jame nustatytos pagrindinės energijos vidaus rinkos veikimo taisyklės, įskaitant su tarpvalstybine prekyba ir institucijų sistema susijusias taisykles.

Santrauka

I

Per pastaruosius 20 metų Europos Sąjunga (ES) suformavo visapusį požiūrį į energetikos ir klimato kaitos politiką. Ši politika toliau plėtojama, atsižvelgiant į didėjančią klimato kaitos problemą, taip pat į kintančias tarptautines aplinkybes, įskaitant politinius pokyčius prie ES sienų ir prekybos susitarimus su išorės partneriais.

II

Per pastaruosius dešimt metų Europoje energijos tiekimo saugumas tapo vienu svarbiausių klausimų. Didžiausią nerimą valdžios institucijoms ir visuomenei tebekelia rizika, susijusi su priklausomumu nuo energijos tiekimo iš išorės šaltinių, netikrumu dėl išorės tiekėjo ir tranzito valstybėse susiklosčiusios politinės padėties ir su galimais energijos tiekimo sutrikimais. Taip pat vis dažniau pripažįstama, kad dėl ES energijos sistemos pokyčių, kuriuos lemia kintančios paklausos tendencijos ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių plėtra, kyla naujų sunkumų, susijusių su nenutrūkstamu energijos tiekimu galutiniams vartotojams už prieinamą kainą.

III

ES priėmė įvairių teisės aktų, kuriais remiamas energijos vidaus rinkos kūrimas. Energijos vidaus rinka – reguliavimo ir infrastruktūros sistema, kurią taikant turėtų būti sudarytos sąlygos visoje ES teritorijoje laisvai perduoti dujas ir elektros energiją, taip pat prekiauti dujomis ir elektros energija be sienų tarp valstybių. Naujausiame teisės aktų rinkinyje, kuris yra vadinamas trečiuoju energetikos dokumentų rinkiniu, nustatytas tikslas – vidaus rinką sukurti iki 2014 m. Be to, 2007–2013 m. iš ES biudžeto skirta 3,7 milijardo eurų energetikos infrastruktūrai finansuoti, o 2014–2020 m. tikimasi suteikti dar apie 7,4 milijardo eurų.

IV

Atliekant auditą siekta nustatyti, ar įgyvendintos energijos vidaus rinkos politikos priemonės ir ES išlaidos energetikos infrastruktūrai padėjo veiksmingai pasiekti energijos tiekimo saugumo teikiamą naudą.

V

ES tikslas – iki 2014 m. sukurti energijos vidaus rinką – nebuvo pasiektas. Apskritai kalbant, Europos energetikos infrastruktūra dar nėra pritaikyta visiškai integruotoms rinkoms ir dėl to energijos tiekimo saugumas šiuo metu nėra veiksmingai užtikrinamas. Iš ES biudžeto teikta finansinė parama energetikos infrastruktūrai remti – tik nedidelis įnašas į energijos vidaus rinkos kūrimą ir energijos tiekimo saugumo užtikrinimą.

VI

Dar neišspręstos problemos, susijusios su ES energijos vidaus rinkos teisinės sistemos taikymu. Kadangi valstybės narės skirtingai organizuoja savo energijos rinkas, tolesnis energijos vidaus rinkos kūrimas gali užtrukti. Jungiant Europos rinkas jau padaryta pažanga, tačiau visos kainos taikymo poveikio, kuris būtų patiriamas sukūrus energijos vidaus rinką, dar nematyti. Mūsų rekomendacijos:

1 rekomendacija: kol energijos vidaus rinka dar nebaigta kurti, Komisija iki 2016 m. pabaigos turėtų baigti pradėtus vertinimus ir valstybių narių atžvilgiu pradėti reikiamas pažeidimų nagrinėjimo procedūras.

2 rekomendacija:

a)valstybės narės turėtų užtikrinti, kad jų nacionalinės reguliavimo institucijos (NRI) būtų nepriklausomos ir kad nebūtų ribojamas jų vaidmuo. Turėtų būti skiriama pakankamai NRI veiklai reikalingų išteklių, taip pat joms turėtų būti leidžiama visomis teisėmis dalyvauti ES lygmens bendradarbiavimo veikloje;

b)Komisija turėtų užtikrinti, kad Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrai (ACER) būtų suteikti reikiami įgaliojimai, kad ji galėtų prašyti pagrindinių valstybių narių institucijų suteikti informaciją, kurios jai reikia pavestoms užduotims vykdyti.

3 rekomendacija: Komisija turėtų skatinti plačiai plėtoti skaidrius prekybos dujomis ir elektros energija mechanizmus. Ji turėtų sudaryti sąlygas teikti paramą, kad valstybės narės galėtų įsteigti biržas, jei jų dar neturi arba jei jų rinkose dominuoja B2B prekybos mechanizmai.

4 rekomendacija: Komisija turėtų paspartinti komiteto procedūrą, kad galėtų užtikrinti, jog iki 2015 m. pabaigos būtų patvirtinti elektros energijos tinklų kodeksai. Ji taip pat turėtų raginti ACER ir Europos elektros energijos ir dujų perdavimo sistemų operatorių tinklus remti ankstyvą tinklų kodeksų įgyvendinimą valstybėse narėse pagal regioninio bendradarbiavimo iniciatyvas.

5 rekomendacija: Komisija turėtų:

a)apsvarstyti, kaip būtų galima nustatyti elektros energijos tinklų sujungimo tikslus remiantis rinkos reikmėmis, o ne nustatytu šalies gamybos pajėgumu;

b)dar kartą įvertinti galimas išlaidas, susijusias su tiksliniu dujų rinkos modeliu, ir susijusią naudą bei, atsižvelgiant į tai, kad paklausa nėra aiški, apsvarstyti, ar yra alternatyvų didelių dujotiekių statybai, pavyzdžiui, ar būtų galima strateginėse vietose įrengti SGD terminalus, iš kurių būtų teikiamos paslaugos vienos šalies arba keleto šalių rinkoms, taikant suderinamus energijos vidaus rinkos sprendimus. Tai turėtų būti daroma remiantis išsamiu ES lygmens reikmių vertinimu.

VII

Kol kas daugelio valstybių narių vidaus infrastruktūra ir tarpvalstybinė infrastruktūra nėra tinkama, kad galėtų veikti energijos vidaus rinka. Neatliktas bendras ES lygmens reikmių vertinimas, kuriuo būtų galima remtis nustatant investicijų į ES energetikos infrastruktūrą pirmenybę. Kad būtų galima sukurti tarpvalstybinę infrastruktūrą, būtinas kaimyninių valstybių narių bendradarbiavimas. Mūsų rekomendacijos:

6 rekomendacija: Komisija turėtų:

a)nustatyti, kuri tarpvalstybinė energetikos infrastruktūra, atsižvelgiant į visas galimybes ją naudoti kuriant energijos vidaus rinką, nėra visiškai išnaudojama dėl to, kad ji suvaržyta ilgalaikėmis dvišalėmis sutartimis, užkertančiomis kelią trečios šalies patekimui, arba kad nėra išnaudojami tos infrastruktūros techniniai pajėgumai, pavyzdžiui, tiekti dujų srautus priešinga kryptimi;

b)bendradarbiauti su valstybių narių suinteresuotaisiais subjektais, kad būtų galima aktyviau nenutrūkstamai naudoti šią infrastruktūrą kuriant energijos vidaus rinką;

c)išnagrinėti, kokią naudą būtų galima gauti įsteigus regionų perdavimo sistemų operatorius (PSO), kurie skatintų tiekti energijos srautus per sienas ir juos veiksmingai valdytų, kuo daugiau išnaudodami esamą infrastruktūrą.

7 rekomendacija: Komisija turėtų:

a)atlikti išsamų ES lygmens energetikos infrastruktūros reikmių vertinimą, kuriuo būtų galima remtis kuriant energijos vidaus rinką; jis turėtų būti kaip nuoroda į kitus strateginius dokumentus, pavyzdžiui DMTPP;

b)kad būtų lengviau atlikti reikmių vertinimą, įstaigos viduje arba ACER sukurti pajėgumą kurti energijos rinkas, įskaitant pajėgumą rengti įvairiausias paklausos prognozes;

c)bendradarbiauti su ENTSO-E ir ENTSO-G, kad remiantis reikmių vertinimu būtų galima planuoti su energijos vidaus rinka susijusią ES infrastruktūrą, įskaitant dešimties metų tinklo plėtros planų (DMTPP) rengimą.

VIII

ES yra sukūrusi keletą finansavimo priemonių, skirtų remti energetikos infrastruktūros projektus, tačiau energijos vidaus rinkos kūrimas nėra nė vienos iš tų priemonių pagrindinis tikslas. ES bendrai finansuojamų energetikos infrastruktūrų poveikis energijos vidaus rinkai yra nedidelis. Mūsų rekomendacijos:

8 rekomendacija: Atsižvelgdama į išsamų ES lygmens energetikos infrastruktūros reikmių vertinimą, Komisija turėtų patobulinti planavimo procedūras, ypač susijusias su bendro intereso projektų (BIP) pirmenybės nustatymu ir finansavimu.

9 rekomendacija: Komisija turėtų parengti teisės aktų pasiūlymus, kaip priimti sprendimus, susijusius su finansuojamų energetikos infrastruktūros projektų atranka, siekiant užtikrinti tinkamą ir nenutrūkstamą energijos rinkos funkcionavimą valstybėse narėse.

Įvadas

01

Per pastaruosius 20 metų Europos Sąjunga suformavo visapusį požiūrį į energetikos ir klimato kaitos politiką¹. Ši politika toliau plėtojama, atsižvelgiant į didėjančią klimato kaitos problemą, taip pat į kintančias tarptautines aplinkybes, įskaitant politinius pokyčius prie ES sienų ir prekybos susitarimus su išorės partneriais.

02

ES politikos įgyvendinimo energetikos politikos srityje įgaliojimai nustatyti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 4 straipsnyje, kuriame apibrėžiama, kad ES ir valstybės narės dalijasi kompetencija energetikos srityje. 194 straipsnyje teigiama, kad ES energetikos politikos tikslai yra:

a)užtikrinti energijos rinkos veikimą;

b)užtikrinti energijos tiekimo saugumą Sąjungoje;

c)skatinti energijos vartojimo efektyvumą bei taupymą ir naujų bei atsinaujinančių energijos formų plėtojimą;

d)skatinti energetikos tinklų sujungimą.

03

Valstybės narės priima sprendimus dėl valstybės energijos rūšių derinio bei dujoms ir elektros energijai taikomų mokesčių ir papildomų rinkliavų, taip pat prižiūri, kaip veikia šalies elektros energijos ir gamtinių dujų rinkos.

04

Per pastaruosius dešimt metų Europoje energijos tiekimo saugumas tapo vienu svarbiausių klausimų. Didžiausią nerimą valdžios institucijoms ir visuomenei tebekelia rizika, susijusi su priklausomumu nuo energijos tiekimo iš išorės šaltinių, netikrumu dėl politinės padėties išorės tiekėjo ir tranzito valstybėse ir galimais energijos tiekimo sutrikimais. Taip pat vis dažniau pripažįstama, kad dėl ES energijos sistemos pokyčių, kuriuos lemia kintančios paklausos tendencijos ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių plėtra, kyla naujų sunkumų, susijusių su nenutrūkstamu energijos tiekimu galutiniams vartotojams už prieinamą kainą.

Energijos tiekimo saugumas ir kaip jis susijęs su energijos vidaus rinka

05

Europos Komisija sistemingai skatino valstybes nares kurti elektros energijos ir gamtinių dujų vidaus rinkas, nes tai padėtų užtikrinti energijos tiekimo ES saugumą. Energijos vidaus rinka – reguliavimo ir infrastruktūros sistema, kurią taikant turėtų būti sudarytos sąlygos visoje ES teritorijoje laisvai perduoti dujas ir elektros energiją, taip pat prekiauti dujomis ir elektros energija be sienų tarp valstybių. Naujausiame, 2014 m. gegužės 28 d. paskelbtame komunikate dėl Europos energetinio saugumo strategijos² Komisija teigia, kad „esminis veiksnys didesniam energetiniam saugumui užtikrinti visų pirma yra susijęs su kolektyviškesniu požiūriu, grindžiamu geru vidaus rinkos veikimu ir glaudesniu bendradarbiavimu regioniniu ir Europos lygmenimis, ypač tinklo vystymo koordinavimo ir rinkų atvėrimo srityse […]“.

06

Sukūrus atviras, konkurencingas ir visiškai veikiančias elektros energijos ir gamtinių dujų tiekimo vidaus rinkas būtų galima pasiekti tiekimo saugumo teikiamą naudą visai Sąjungai. Taip atsivertų galimybių labiau įvairinti tiekimą, sumažinti su elektros energijos ir dujų tiekimu į valstybę narę susijusią riziką, prekiauti jomis likvidžiai ir lanksčiai valstybės narės viduje ir valstybėms narėms tarpusavyje ir ekonominiu požiūriu veiksmingai užtikrinti energijos tiekimą. Tiekimo saugumas – savo kainą turinti viešoji gėrybė; pagrindinis ES energetikos politikos tikslas ir yra užtikrinti tiekimo saugumą ekonomiškai efektyviausiu būdu.

07

2014 m. gruodžio mėn. Europos Sąjungos Taryba dar kartą pritarė energijos vidaus rinkos kūrimui, pabrėždama, kad „būtina sutelkti visas pastangas, kad būtų kuo skubiau pasiektas tikslas sukurti visapusiškai veikiančią ir sujungtą energijos vidaus rinką“³.

08

Kad būtų galima sukurti energijos vidaus rinką, reikia nustatyti dujų ir elektros energijos rinkų veikimo taisykles ir stengtis užtikrinti, kad šiuo tikslu būtų sukurta reikiama infrastruktūra.

Energijos vidaus rinkos teisinė sistema

09

Energijos vidaus rinkos veikimo taisyklės gali būti skirtingų rūšių dokumentai. Pirmajame etape kuriami teisės aktai, kuriais nustatomi elektros energijos ir gamtinių dujų vidaus rinkų kūrimo principai, ir reglamentavimo sąlygos, kurių laikantis turėtų būti prekiaujama energija. Ši teisinė sistema sukurta parengus tris ES antrinės teisės aktų rinkinius (žr. 1 diagramą).

10

2011 m. trečiasis energetikos dokumentų rinkinys papildytas reglamentu dėl didmeninės⁴ energijos rinkos vientisumo ir skaidrumo (REMIT)⁵. Šis reglamentas skirtas su rinkos vientisumu ir piktnaudžiavimu rinka susijusiems klausimams ir jame nustatyta, kad turi būti vykdomas didmeninių energijos rinkų stebėjimas, kad būtų galima išaiškinti manipuliavimo rinka atvejus ir nuo to atgrasyti. Manoma, kad jis bus visiškai įgyvendintas iki 2016 m. balandžio mėn.

1 diagrama

Trijų energetikos dokumentų rinkinių rengimas

Šaltinis: Europos Audito Rūmai.

11

Taip pat yra dvi ES teisinės priemonės, tiesiogiai susijusios su elektros energijos ir dujų tiekimo saugumu. Šių priemonių pagrindas – tinkamo ir nenutrūkstamo energijos vidaus rinkos veikimo išlaikymas (net ir išskirtinėmis aplinkybėmis):

a)2005 m. priimta Elektros energijos tiekimo direktyva⁶ valstybės narės įpareigotos užtikrinti reikiamą gamybos pajėgumą, tinkamą pasiūlos ir paklausos pusiausvyrą ir tinkamą valstybių narių tinklų sujungimą;

b)2010 m. priimtame Gamtinių dujų tiekimo saugumo reglamente⁷ nustatyti tiekimo ir infrastruktūros standartai ir apibrėžti gamtinių dujų įmonių, valstybių narių ir Komisijos įsipareigojimai užkirsti kelią tiekimo sutrikimams ir į juos reaguoti.

12

Šioje teisės aktų sistemoje nustatomi pagrindiniai energijos vidaus rinkos principai, tačiau ji nėra praktinis energijos rinkos modelis. Šiuo tikslu Komisija, siekdama įgyvendinti kainų konvergencijos tikslą, ėmėsi kurti elektros energijos ir dujų rinkų tikslinius modelius⁸. Šie modeliai patobulinti dalyvaujant Europos perdavimo sistemų operatorių tinklų ir ACER, taip pat energetikos sektoriaus atstovams; šiuo metu jie derinami atsižvelgiant į gaires ir tinklų kodeksus, kuriuose yra nustatytos konkrečios techninės šių rinkų veikimo taisyklės:

a)elektros energijos rinkos tiksliniame modelyje numatomas šalių rinkų susiejimas į vieną Europos rinką⁹. Susiejus rinkas lengviau vyktų kainų konvergencija, be to, taip turėtų būti užtikrintas optimalus tarpvalstybinio perdavimo tinklo naudojimas;

b)dujų rinkos tiksliniame modelyje kainų konvergencija skatinama įkuriant dujų prekybos mazgus¹⁰. Jame numatoma sukurti dujų įleidimo ir išleidimo zonas ir įsteigti likvidžius virtualius prekybos taškus.

Pagrindinių ES energetikos politiką įgyvendinančių subjektų vaidmuo ir atsakomybė

13

Energijos vidaus rinkos kūrimo, įgyvendinimo ir reguliavimo procese dalyvauja įvairūs viešieji ir privatūs subjektai, atliekantys tam tikrą vaidmenį ir turintys tam tikrą atsakomybę.

a)Europos Komisijos Energetikos generalinis direktoratas (Energetikos GD) yra atsakingas už Europos energetikos politikos formavimą ir įgyvendinimą SESV 194 straipsnio taikymo srityje. Tai apima energijos rinkos veikimo ir Sąjungos energijos tiekimo saugumo užtikrinimą, taip pat skatinimą sujungti energetikos tinklus. Energijos vidaus rinkos kūrimo srityje Komisija:

i)siūlo reikiamus politikos dokumentus ir teisines priemones;

ii)vykdo energetikos dokumentų rinkinių perkėlimo į nacionalinę teisę stebėjimą;

iii)kartu su valstybėmis narėmis pagal komiteto procedūrą tvirtina tinklų kodeksus.

b)Energijos rinkų stebėjimą turėtų vykdyti nuo valstybių narių valdžios institucijų visiškai nepriklausomos nacionalinės reguliavimo institucijos (NRI). Reikalavimas įsteigti NRI nustatytas antrajame energetikos dokumentų rinkinyje. NRI vaidmuo sustiprintas trečiajame dokumentų rinkinyje.

c)Pagal trečiąjį energetikos dokumentų rinkinį įsteigta Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra (ACER) turėtų skatinti NRI bendradarbiauti ir padėti joms tai daryti. ACER rengia bendrąsias gaires, kuriomis remiantis kuriami tinklų kodeksai, ir priima nuomones įvairiais su energijos rinka susijusiais klausimais. ACER neturi jokių vykdomųjų įgaliojimų, todėl rinkos dalyviams jos sprendimai nėra tiesiogiai privalomi.

d)Perdavimo sistemų operatoriai (PSO) – subjektai, atsakingi už energijos – gamtinių dujų arba elektros energijos – perdavimą šalyje arba regione, naudojantis nustatyta infrastruktūra. Pageidaujama, kad jie bendradarbiautų tarpusavyje Europos elektros energijos perdavimo sistemos operatorių tinkle (ENTSO–E) ir Europos dujų perdavimo sistemos operatorių tinkle (ENTSO-G). Europos elektros energijos ir dujų perdavimo sistemų tinklai atsakingi už tinklų kodeksų rengimą vadovaujantis ACER parengtomis bendrosiomis gairėmis ir už dešimties metų tinklo plėtros planų (DMTPP) rengimą.

Su energetikos infrastruktūra susijusios investavimo reikmės ir ES finansinės priemonės

14

Investicijos į energetikos infrastruktūrą reikalingos tam, kad sukūrus energijos vidaus rinką būtų galima pasiekti tiekimo saugumo teikiamą naudą. ES energetikos infrastruktūrą daugiausia finansuoja PSO, taikydami tarifus vartotojams pagal principą „moka vartotojas“. Perdavimo sistemų operatoriaus nuosavi ištekliai, naudojami investicijoms į infrastruktūrą finansuoti, gali sudaryti nuo 20 % projekto išlaidų iki visų reikiamos investicijos išlaidų. Pagal Komisijos duomenis nuo 2011 m., 2005–2009 m. TSO į energetikos infrastruktūrą investavo 9,1 milijardo eurų per metus. Iš jų 5,8 milijardo eurų per metus skirta elektros energijos infrastruktūrai ir 3,3 milijardo eurų per metus – dujų infrastruktūrai.

15

Europos investicijų bankas (EIB) – didžiausias ES viršvalstybinis paskolų ir garantijų energetikos infrastruktūros projektams teikėjas. 2007–2012 m. EIB suteikė 29,4 milijardo eurų paskolų investicijoms, skirtoms Europos elektros energijos ir dujų tinklams modernizuoti ir plėsti¹¹.

16

Energetikos infrastruktūra taip pat yra viena iš naujai įsteigto Europos strateginių investicijų fondo (ESIF)¹² prioritetinių sričių. Šiame fonde sujungiamas ES biudžeto ir EIB kapitalas, siekiant visoje ES sukaupti bent 315 milijardų eurų viešųjų ir privačių investicijų¹³.

17

Palyginti su PSO nuosavomis investicijomis ir finansavimu, kurį galima gauti iš EIB ir ESIF, iš ES biudžeto skiriamos investicijos į energetikos infrastruktūrą yra nedidelės. 2007–2013 m. iš ES biudžeto energetikos infrastruktūrai skirta maždaug 3,7 milijardo eurų, o dar 7,4 milijardo eurų planuojama skirti 2014–2020 m., kaip matyti iš 1 lentelės.

1 lentelė

Energetikos infrastruktūrai 2007–2020 m. skirtos lėšos (milijonais eurų)

| Sektorius | TEN-E | EEPEG | EITP energetikos programa | ESI fondai | Iš viso
2007–2013 m. | Elektros energija | 81 | 905 |  | 498 | 1 484
Dujos | 64 | 1 363 |  | 814 | 2 241
IŠ VISO | 145 | 2 268 |  | 1 312 | 3 725
2014–2020 m. | Elektros energija ir dujos | 5 350 | 2 000¹ | 7 350
IŠ VISO 2007–2020 m. | 145 | 2 268 | 5 350 | 3 312 | 11 075

1 Audito grupei Regioninės ir miestų politikos GD pateikta preliminari suma.

Šaltinis: Europos Audito Rūmai. Duomenys parengti remiantis Regioninės ir miestų politikos GD duomenų bazėmis ir EEPEG įgyvendinimo ataskaitomis.

18

Lėšos skirtos per kelis Komisijos valdomus, skirtingo dydžio, skirtingų rūšių projektus finansuojančius ir skirtingų rūšių finansavimą teikiančius fondus (žr. 1 lentelę):

a)1996 m. sukurti Transeuropiniai energetikos tinklai (TEN-E)¹⁴ yra Komisijos valdoma priemonė, pagal kurią finansuota elektros energijos ir gamtinių dujų infrastruktūra. 2013 m.¹⁵ TEN-E reglamentuose nustatyti bendro intereso projektų (BIP) nustatymo kriterijai;

b)Europos energetikos programa ekonomikai gaivinti (EEPEG) sukurta 2009 m., siekiant skatinti ES ekonomikos augimą investuojant į infrastruktūrą¹⁶. Pagal EEPEG buvo teikiamas finansavimas suderinto sąrašo projektams, tiesiogiai valdant Komisijai. Finansuoti projektai įgyvendinami lig šiol, tačiau nauji projektai pagal šią schemą nebus remiami;

c)Europos infrastruktūros tinklų priemonė (EITP)¹⁷ sukurta siekiant 2014–2020 m. investuoti į transporto, energetikos ir telekomunikacijų projektus¹⁸. Šio fondo tikslas – pritraukti privačias investicijas taikant keletą priemonių, įskaitant subsidijas, specialiąsias paskolas, garantijas, skolos ir kapitalo priemones. Bendrasis finansavimas teikiant dotacijas grindžiamas atvirais konkursais, jį valdo Inovacijų ir tinklų programų vykdomoji įstaiga (angl. INEA);

d)finansavimą energetikos infrastruktūrai taip pat teikia Europos struktūriniai ir investicijų fondai (ESI fondai)¹⁹. Šių fondų finansavimas teikiamas remiantis Komisijos tvirtinamomis nacionalinėmis veiksmų programomis.

19

2010 m. Komisija apytikriai apskaičiavo, kad iki 2020 m. į Europos energetikos sektorių reikės investuoti 1 trilijoną eurų. Maždaug 210 milijardų eurų iš šios sumos reikėtų skirti europinės svarbos elektros energijos ir dujų tinklams²⁰. Vėliau Tarptautinė energetikos agentūra (TEA) nustatė, kad visa reikalingų investicijų į ES elektros energijos ir dujų tinklus 2014–2035 m. suma sudarys 931 milijardą eurų²¹.

1Komisijos 1995 ir 2007 m. paskelbti komunikatai dėl ES energetikos politikos; energetikos ir klimato kaitos dokumentų rinkiniai, susiję su 2020 ir 2030 m. tikslais; naujas Komisijos komunikatas dėl energetikos sąjungos ir kiti dokumentai.

2COM(2014) 330 final, 2014 m. gegužės 28 d., „Europos energetinio saugumo strategija“.

3Europos Sąjungos Tarybos (Transporto, telekomunikacijų ir energetikos tarybos) 2014 m. gruodžio 9 d. posėdžio išvados.

4Didmeninė prekyba vykdoma tarp energijos importuotojų arba gamintojų ir tiekėjų, parduodančių energijos produktus galutiniams vartotojams.

52011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1227/2011 dėl didmeninės energijos rinkos vientisumo ir skaidrumo (OL L 326, 2011 12 8, p. 1).

62006 m. sausio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/89/EB dėl priemonių siekiant užtikrinti elektros energijos tiekimo saugumą ir investicijas į infrastruktūrą (OL L 33, 2006 2 4, p. 22).

72010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 994/2010 dėl dujų tiekimo saugumo užtikrinimo priemonių, kuriuo panaikinama Tarybos direktyva 2004/67/EB (OL L 295, 2010 11 12, p. 1).

8Daugiau informacijos apie tikslinių modelių kūrimą pateikiama https://ec.europa.eu/energy/en/consultations/consultation-generation-adequacy-capacity-mechanisms-and-internal-market-electricity

9Rinkų susiejimas – atskirų esamų kitos paros elektros energijos rinkų susiejimas, naudojant turimą tarpvalstybinį pralaidumą. Europos Sąjungos elektros energijos rinkoms susieti sukurtas specialus algoritmas EUPHEMIA.

10Dujų mazgas – fizinė arba virtuali prekybos vieta, kurioje, atsižvelgiant į regiono paklausą, nustatoma tiekiamų dujų kaina. Dujų mazguose kainos kinta atsižvelgiant į besikeičiančią dujų paklausos ir pasiūlos sąveiką.

11Europos investicijų bankas, „Paskolų teikimo energetikos sektoriuje kriterijai“, 2013 m. liepos 23 d.

122015 m. birželio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2015/1017 dėl Europos strateginių investicijų fondo, Europos investavimo konsultacijų centro ir Europos investicinių projektų portalo, kuriuo iš dalies keičiami Reglamentai (ES) Nr. 1291/2013 ir (ES) Nr. 1316.

13Nuomonė Nr. 4/2015 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl Europos strateginių investicijų fondo, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1291/2013 ir (ES) Nr. 1316/2013, pasiūlymo (OL 121, 2015 4 15, p. 1).

14TEN-E programa nustatyta šiuo teisės aktu: 2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1364/2006/EB, nustatančiu gaires transeuropiniams energetikos tinklams ir panaikinančiu Sprendimą 96/391/EB ir Sprendimą Nr. 1229/2003/EB (OL L 262, 2006 9 22, p. 1).

152013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 347/2013 dėl transeuropinės energetikos infrastruktūros gairių, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1364/2006/EB ir kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 713/2009, (EB) Nr. 714/2009 ir (EB) Nr. 715/2009 (OL L 115, 2013 4 25, p. 39), tikslas – padėti laiku sukurti transeuropinius energetikos tinklus (TEN-E) ir užtikrinti jų sąveikumą.

162009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 663/2009 dėl ekonomikos gaivinimo, teikiant Bendrijos finansinę paramą energetikos srities projektams, programos sukūrimo (OL L 200, 2009 7 31, p. 31).

17Remiantis Reglamentu (ES) 2015/1017 dėl Europos strateginių investicijų fondo EITP-energetikos sektoriaus 2014–2020 m. finansinis paketas sumažėjo 500 milijonų eurų (nuo 5 850 milijonų eurų iki 5 320 milijonų eurų), siekiant iš dalies finansuoti iš Sąjungos bendrojo biudžeto skiriamą įnašą ESIF.

182013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1316/2013, kuriuo sukuriama Europos infrastruktūros tinklų priemonė ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 913/2010 bei panaikinami reglamentai (EB) Nr. 680/2007 ir (EB) Nr. 67/2010 (OL L 348, 2013 12 20, p. 129).

192013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).

20COM(2010) 677 final, 2010 m. lapkričio 17 d., „2020 m. ir vėlesnio laikotarpio energetikos infrastruktūros prioritetai. Integruoto Europos energetikos tinklo planas“.

21Tarptautinės energetikos agentūros pasaulio investicijų perspektyva, 2014 m. Paryžius: EBPO / TEA, p. 167.

Audito apimtis ir metodas

20

Audito Rūmai šiuo auditu siekė nustatyti, ar įgyvendintos energijos vidaus rinkos politikos priemonės ir ES išlaidos energetikos infrastruktūrai padėjo veiksmingai pasiekti energijos tiekimo saugumo teikiamą naudą.

21

Visų pirma nagrinėjome, ar:

οKomisija ir valstybės narės užtikrino, kad būtų įgyvendinta energijos vidaus rinkos politika ir taip užtikrintas energijos tiekimo saugumas;

οEuropos energetikos infrastruktūra yra tinkama, kad galėtų veikti visiškai integruotos rinkos, kurias sukūrus būtų veiksmingai užtikrintas energijos tiekimo saugumas;

οES finansine parama energetikos infrastruktūrai veiksmingai prisidėta kuriant energijos vidaus rinką.

22

Audito darbas vietoje buvo atliekamas nuo 2014 m. vidurio iki 2015 m. vidurio.

23

Atliekant auditą daugiausia dėmesio skirta klausimams, susijusiems su dujų perdavimu dujotiekiais, dujų laikymu, įskaitant SGD terminaluose, taip pat su elektros energijos perdavimu. Atliktas auditas neapėmė energijos gamybos²² ir energijos vartojimo efektyvumo²³ klausimų. Taip pat auditas neapėmė klausimų, susijusių su energijos skirstymo galutiniams vartotojams sistemomis, energijos nepritekliumi, energijos mokesčiais ir subsidijomis, taip pat su 2020 ir 2030 m. energetikos ir klimato politikos tikslais.

24

Atliktas auditas apėmė politikos priemones ir finansavimą nuo 2007 m. Laikėmės regioninio požiūrio ir nagrinėjome šešių valstybių narių – Bulgarijos, Estijos, Lietuvos, Lenkijos, Ispanijos ir Švedijos – atvejų tyrimus. Analizavome regionines rinkas ir siekėme nustatyti, kiek yra sujungti šių valstybių narių ir jų kaimyninių šalių energetikos tinklai.

25

Nagrinėdami atvejų tyrimus vertinome, kaip buvo nustatytos investavimo reikmės, kaip įgyvendinti energijos vidaus rinkos principai, taip pat tarpvalstybinio bendradarbiavimo aspektus ir projektų pasiūlymų loginį pagrindą. Atrinkus šalis užtikrintas platus ES geografinis atstovavimas. Atvejų tyrimuose nagrinėta 15 konkrečių ES bendrai finansuotų projektų pavyzdžių. Atliekant kiekvieno atvejo tyrimo audito darbą buvo rengiami pokalbiai su valstybės narės ir ES pareigūnais.

26

Esant galimybei stengėmės nustatyti gerąją patirtį, kuria galėtų dalytis kitų valstybių narių suinteresuotieji subjektai.

22Energijos gamybos klausimai aptariami specialiojoje ataskaitoje Nr. 6/2014 „Sanglaudos politikos fondų parama atsinaujinančiosios energijos gamybai – ar pasiekta gerų rezultatų?“ (http://eca.europa.eu).

23Energijos vartojimo klausimai aptariami specialiojoje ataskaitoje Nr. 21/2012 „Sanglaudos politikos investicijų į energijos vartojimo efektyvumą ekonominis veiksmingumas“ (http://eca.europa.eu).

Pastabos

Tikslas – iki 2014 m. sukurti energijos vidaus rinką – nebuvo pasiektas.

27

Nuo 2007 m. daugiausia dėmesio įgyvendinant ES energetikos politiką skiriama energijos vidaus rinkai. 2009 m. patvirtintame trečiajame energetikos dokumentų rinkinyje buvo reikalaujama Dujų ir Elektros direktyvas į nacionalinę teisę perkelti iki 2011 m. kovo 3 d.²⁴. Tačiau tais metais šis tikslas nebuvo pasiektas. Be to, 2009 m.²⁵ buvo patvirtinti trys Komisijos reglamentai, kurie yra trečiojo energetikos dokumentų rinkinio dalis.

28

2011 m. Taryba dar kartą patvirtino savo įsipareigojimą prisidėti kuriant energijos vidaus rinką, teigdama, kad ji „turėtų būti sukurta iki 2014 m., kad dujos ir elektros energija galėtų būti tiekiamos laisvai“²⁶. Kadangi iki 2014 m. gruodžio mėn. šis tikslas dar nebuvo pasiektas, Taryba dar kartą patvirtino „jog skubiai reikia, kad visos ES valstybės narės veiksmingai ir nuosekliai įgyvendintų bei taikytų trečiojo energetikos dokumentų rinkinio nuostatas“²⁷.

29

Kad šis tikslas būtų pasiektas, svarbu:

οtaikyti energijos vidaus rinkai skirtą ES reglamentavimo sistemą;

οsuderinti esamas vietos ir šalių rinkas;

οpasiekti kainų konvergenciją;

οturėti reikiamą energetikos infrastruktūrą (žr. nuo 72 dalies).

Dar neišspręstos problemos, susijusios su ES energijos vidaus rinkos teisinės sistemos taikymu

30

Trečiasis energetikos dokumentų paketas apima tiesiogiai taikomus reglamentus, taip pat direktyvas, kurios turi būti įtrauktos į kiekvienos valstybės narės teisės aktų sistemą. Komisija vykdo pažangos stebėjimą ir šiuo tikslu atlieka:

a)nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę patikrinimus; juos atlikdama Komisija siekia patikrinti, ar valstybės narės atnaujino savo nacionalinę teisę, kad į ją perkeltų direktyvų nuostatas²⁸. Jei Komisija mano, kad valstybė narė to nepadarė, ji gali pradėti pažeidimų nagrinėjimo procedūrą, dėl kurios gali būti pateiktas ieškinys Teisingumo Teismui;

b)atitikties patikrinimus; juos atlikdama Komisija vertina, ar įgyvendinti pakeitimai atitinka direktyvų nuostatas. Kad įvertinti būtų lengviau, Komisija siunčia valstybėms prašymus pateikti informaciją ir paaiškinimus; šis keitimasis informacija vykdomas taikant priemonę, vadinamą „EU Pilot“. Jei Komisija įvertina, kad valstybė narė įgyvendino pakeitimus tinkamai neatsižvelgusi į direktyvų nuostatas, ji gali pradėti oficialią pažeidimų nagrinėjimo procedūrą pagal SESV 258 straipsnį.

31

2 lentelėje pateikiama išsami informacija apie šių patikrinimų būklę, taip pat su trečiojo energetikos dokumentų rinkinio teisės aktais susijusių pažeidimų nagrinėjimo procedūrų būklę 2015 m. birželio 30 d. Iš šios analizės matyti, kad reikia dar labai daug nuveikti, kad būtų galima teigti, jog valstybės narės visiškai įgyvendino trečiąjį energetikos dokumentų rinkinį. Padėtis iki 2015 m. birželio 30 d.:

a)kadangi 19 valstybių narių (iš visų 28) trečiojo energetikos dokumentų rinkinio nuostatos nebuvo perkeltos į nacionalinę teisę, Komisija nusprendė jų atžvilgiu pradėti pažeidimų nagrinėjimo procedūrą. Visos šios procedūros baigtos iki 2015 m. birželio 30 d.;

b)kalbant apie neatitiktį trečiojo energetikos dokumentų rinkinio nuostatoms, 2013 m. Komisija pradėjo teikti valstybėms narėms prašymus pateikti informaciją, o kai kuriais atvejais pradėjo pažeidimų nagrinėjimo procedūras:

i)Komisija baigė 10 valstybių narių padėties vertinimą ir pradėjo pažeidimų nagrinėjimo procedūras pagal SESV 258 straipsnį. Nė viena jų nėra baigta;

ii)Komisija 4 valstybių narių paprašė pateikti informaciją per „EU Pilot“, tačiau vertinimo dar nebaigė; ir

iii)Komisija 14 valstybių narių dar neišsiuntė prašymų pateikti informaciją.

32

Atliekant šį auditą tikrintos trečiojo energetikos dokumentų rinkinio nuostatos, dėl kurių Komisija nustatė problemų, yra susijusios su:

οnacionalinių reguliavimo institucijų veikla (žr. 34–36 dalis);

οperdavimo sistemų operatorių veikla (žr. 37–42 dalis);

οklausimais, susijusiais su įvairiais kainų reguliavimo būdais (žr. 64 dalį).

33

Atlikę auditą patvirtinome, jog pirmiau minėtose srityse esama problemų; jos aprašytos tolesnėse dalyse.

2 lentelė

Komisijos iki 2015 m. birželio 30 d. atlikti trečiojo energetikos dokumentų rinkinio direktyvų nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę patikrinimai ir su šiuo rinkiniu susijusios atitikties patikrinimai

| Nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę patikrinimai | Atitikties patikros
| Komisija užbaigė nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę patikrinimą | Pažeidimų nagrinėjimo procedūra pradėta ir užbaigta | Komisija pradėjo pažeidimų nagrinėjimo procedūrą | Pažeidimų nagrinėjimo procedūra užbaigta
Belgija | √ | √ | √ | Neužbaigta
Bulgarija | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Čekija | √ | Netaikoma | Pradėtų procedūrų nėra |
Danija | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Vokietija | √ | Netaikoma | √ | Neužbaigta
Estija | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Airija | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Graikija | √ | Netaikoma | Pradėtų procedūrų nėra |
Ispanija | √ | √ | √ | Neužbaigta
Prancūzija | √ | √ | √ | Neužbaigta
Kroatija | √ | Netaikoma | √ | Neužbaigta
Italija | √ | Netaikoma | √ | Neužbaigta
Kipras | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Latvija | √ | Netaikoma | Pradėtų procedūrų nėra |
Lietuva | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Liuksemburgas | √ | √ | √ | Neužbaigta
Vengrija | √ | Netaikoma | √ | Neužbaigta
Мalta | √ | Netaikoma | Pradėtų procedūrų nėra |
Nyderlandai | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Austrija | √ | √ | √ | Neužbaigta
Lenkija | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Portugalija | √ | Netaikoma | Pradėtų procedūrų nėra |
Rumunija | √ | √ | √ | Neužbaigta
Slovėnija | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Slovakija | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Suomija | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Švedija | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |
Jungtinė Karalystė | √ | √ | Pradėtų procedūrų nėra |

Pastaba:
-  „Netaikoma“ reiškia tai, kad nėra pradėtų pažeidimų nagrinėjimo procedūrų ir kad ateityje Komisija jų nepradės, remdamasi nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę patikrinimų, kurie jau užbaigti visų valstybių narių atžvilgiu, išvadomis.
-  „Pradėtų procedūrų nėra“ reiškia tai, kad atitinkamos valstybės narės atžvilgiu nepradėta jokia pažeidimų nagrinėjimo procedūra. Komisija persvarsto padėtį ir pažeidimų nagrinėjimo procedūras gali pradėti ateityje.
-  „Neužbaigta“ reiškia tai, kad šiuo metu vyksta pažeidimų nagrinėjimo procedūra, bet ji dar neužbaigta.

Šaltinis: Europos Audito Rūmai. Duomenys parengti remiantis Komisijos pateikta informacija.

Vykdydamos užduotis nacionaliniu ir ES lygmenimis, energijos reguliavimo įstaigos patiria sunkumų

34

Iš įrodymų, surinktų atliekant šį auditą, matyti, kad vykdydamos veiklą NRI patiria šių problemų:

a)kad NRI galėtų tinkamai vykdyti pavestas užduotis, svarbiausia yra užtikrinti jų nepriklausomumą. Reguliavimo institucijų vadovai turėtų būti atrenkami skaidriai ir jiems turėtų būti suteikiama veikimo laisvė. Šių principų ne visada laikomasi. Žr. 1 langelyje pateiktus pavyzdžius;

b)keleto NRI atstovai nurodė, jog esama rizikos, susijusios su jų vaidmens masto apribojimais. Kai kurios valdžios institucijos pasiliko sau tam tikrus reguliavimo įgaliojimus arba nurodė NRI taikyti tarifų nustatymo metodikas, kurios galėtų būti palankios tam tikriems rinkos dalyviams. Žr. 2 langelyje pateiktus pavyzdžius;

c)nors visų valstybių narių NRI yra nustatytos vienodos pareigos, labai skiriasi išteklių, kuriais gali naudotis įvairios NRI, dydis. NRI, kuriose lankėmės, už energijos klausimus atsakingų darbuotojų skaičius siekė nuo 21 iki daugiau nei 200. Kai kurios teigia, jog turi pakankamai išteklių su visais energijos rinkos aspektais susijusiai veiklai vykdyti. Tačiau dėl ribotų išteklių kai kurios NRI yra geriau pasirengusios dalyvauti tarptautiniame bendradarbiavime, kuris yra labai svarbus kuriant energijos vidaus rinką, nei kitos (žr. 35 dalį). Žr. 3 langelyje pateiktus pavyzdžius.

1 langelis

NRI nepriklausomumą pažeidžiantys dalykai

Bulgarija. Vyriausybė 2009–2015 m. kelis kartus pakeitė Energijos ir vandens tiekimo reguliavimo komisijos (EVTRK) pirmininką, įskaitant tai, kad vien 2013 m. jis pakeistas keturis kartus. Nepriklausomų reguliavimo institucijų reikalaujama remiantis esama bazine kaina nustatyti elektros energijos tarifus. Tačiau EVTRK nustatė reguliuojamas elektros energijos kainas, todėl susidarė padėtis, kai rinkoje įsitvirtinusi energijos bendrovė privalo pirkti elektros energiją aukštomis kainomis ir ją parduoti žemesnėmis kainomis kaip viešasis paslaugų teikėjas; dėl to nuo 2010 iki 2014 m. pabaigos susidarė maždaug 800 milijonų eurų deficitas.

Lietuva. Nuo 2013 m. Lietuvos parlamentas yra įgaliotas balsuoti dėl NRI vadovo pakeitimo, jei Parlamentas nepatvirtina energetikos reguliavimo institucijos veiklos metinės ataskaitos.

2 langelis

NRI vaidmens masto apribojimai

Ispanija. Pramonės, energetikos ir turizmo ministerija nustato dujų ir elektros energijos tarifus, taip pat sistemos mokesčius, kuriuos PSO renka iš infrastruktūros naudotojų už dujas ir elektros energiją. NRI siūlo metodiką dėl sudedamųjų dalių, kurios sudaro tik trečdalį galutinių tinklo tarifų, o kitus du trečdalius sudarančias kainos sudedamąsias dalis nustato pati Ispanijos vyriausybė. Dėl to kyla klausimų, ar NRI turi pakankamus įgaliojimus vykdyti šią reguliavimo funkcijų dalį.

Lietuva. Trečiajame energetikos dokumentų rinkinyje numatyta, kad NRI turėtų būti atsakingos už perdavimo arba paskirstymo tarifų nustatymą taikant skaidrius kriterijus. Tačiau Lietuvos Vyriausybė nurodo naudotiną dujų ir elektros energijos perdavimo tarifų nustatymo metodiką, ir mažmeninės kainos yra reguliuojamos. Dėl šios priežasties, vadovaujantis preliminariais NRI apskaičiavimais, dvi Vyriausybei priklausančios rinkoje įsitvirtinusios energijos bendrovės, taikydamos tarifus, galės iki 2024 m. surinkti 167 milijonais eurų daugiau nei tuo atveju, jei tarifus būtų nustačiusi NRI.

3 langelis

NRI išteklių pakankamumas

Švedija. Švedijos energetikos inspekcija patvirtino, kad, turėdama 100 šio sektoriaus specialistų, ji yra visiškai pasirengusi dalyvauti ACER veikloje, įskaitant deleguotųjų nacionalinių ekspertų suteikimą. Ji taip pat patvirtino, kad yra visiškai pasirengusi įgyvendinti REMIT reglamentą, įskaitant visišką reikiamos darbo grupės parengimą.

Estija. Tik 21 Nacionalinės konkurencijos institucijos darbuotojas iš 61 dirba energetikos srityje. Estijos energijos rinkos analizėse Komisija išreiškė susirūpinimą dėl to, ar NRI turi pakankamai išteklių, kad galėtų tinkamai reguliuoti Estijos energijos rinkas ir dalyvauti ES lygmens bendradarbiavimo veikloje (žr. III priedą).

35

Vienos ES lygmens energetikos reguliavimo institucijos nėra, tačiau tikimasi, kad NRI bendradarbiaus dalyvaudamos ACER veikloje (žr. 13 dalį). ES energijos rinkoms tampant vis labiau integruotoms, vis svarbiau yra išspręsti tarpvalstybinius reguliavimo klausimus. Šiuo metu ACER veikla vykdoma darbo grupėse, kuriose sprendžiami šie klausimai. Jos apima elektros energijos, dujų, rinkos vientisumo ir stebėjimo sritis. Nors šiuo metodu siekiama padėti valstybėms narėms tiesiogiai dalyvauti veikloje, praktikoje ne visos valstybės narės dalyvauja vienodai, todėl aktyvesnės valstybės narės turi daugiau įtakos šių darbo grupių darbui. Keletas NRI nurodė, kad jų ištekliai, kalbant apie turimus specialistus, gebančius dirbti tarptautinėje aplinkoje, ir kelionėms skirtas biudžetas yra riboti (žr. 34 dalį). III priede pateikiami išsamūs duomenys apie valstybių narių atstovų dalyvavimą ACER darbo grupėse.

36

Viena iš ACER pareigų – nagrinėti energijos rinkos tendencijas ir teikti NRI ir ES institucijoms politines rekomendacijas. Tačiau ji neturi įgaliojimų priversti NRI arba valstybių narių vyriausybes pateikti reikiamus duomenis apie energijos rinkas. Dėl duomenų stokos ribojamos ACER galimybės teikti ES institucijoms ir valstybių narių NRI rinkos analizes ir politines rekomendacijas.

Oficialiai PSO atsiejimas įvykdytas, bet tai ne visada padėjo sukurti liberalizuotas ir konkurencingas rinkas

37

Elektros energija ir dujos retai vartojamos jų gamybos arba patekimo į šalį vietoje. Tam, kad didelis energijos kiekis galėtų pasiekti vartotojus, sukurtos energijos perdavimo sistemos. ES valstybėse narėse šias perdavimo sistemas valdančios organizacijos yra vadinamos perdavimo sistemų operatoriais.

38

Perdavimo veiklos atskyrimo nuo kitokios veiklos, pavyzdžiui, gamybos ir skirstymo vertikaliai integruotose energetikos bendrovėse, procesas vadinamas atsiejimu. Tai pradėta daryti priėmus pirmąjį ir antrąjį energetikos dokumentų rinkinius. Komisija patvirtino, kad oficialiai visos valstybės narės yra perkėlusios trečiojo energetikos dokumentų rinkinio teisės aktų nuostatas į nacionalinę teisę, įskaitant nuostatas dėl atsiejimo (žr. 31 dalį). 2 diagramoje pavaizduotas PSO atliekamas vaidmuo ir užimama pozicija prekiaujant energija iki atsiejimo ir po jo.

39

Atsiejimo ir kitų priemonių tikslas buvo sukurti energijos vidaus rinkos reguliavimo sąlygas, tačiau dažnai nepavyko sukurti liberalizuotos ir konkurencingos rinkos. Taip atsitiko dėl to, kad daugelis valdžios institucijų ir rinkoje įsitvirtinusių energijos bendrovių, nustatydamos tam tikras taisykles ir techninius apribojimus, toliau ribojo trečiųjų šalių tinklų patekimą į rinką. Pavyzdžiui, naujiems dujų ir elektros energijos rinkų tiekėjams reikalingas leidimas naudotis dujų ir elektros energijos perdavimo ir laikymo infrastruktūra. Neturint tokio leidimo naujiems dalyviams sunku patekti į nacionalines elektros energijos arba dujų rinkas. Pavyzdžiui, Lenkijos rinkoje įsitvirtinusi dujų bendrovė 2010 m. įsteigė specialiosios paskirties įmonę, kuriai priklauso 100 % Lenkijos požeminių dujų saugyklų ir kurios NRI nelaiko perdavimo sistemos operatoriumi. Esant tokiai padėčiai yra rizika, kad ši patronuojamoji įmonė gali riboti naujų dujų tiekėjų, ketinančių tiekti dujas į Lenkiją, patekimą į rinką²⁹.

2 diagrama

Prekyba energija ir energijos perdavimas iki atsiejimo ir po jo

Šaltinis: James Matthys-Donnadieu 2014 m. rugpjūčio 26 d. pranešimas „Elektros energijos rinkų ekonomika“ (angl. Economics of Electricity Markets), skaitytas Gento universiteto vasaros mokykloje.

40

Kadangi per infrastruktūrą sujungiama vis daugiau valstybių narių tinklų, aišku tai, jog reikalingas aktyvesnis kaimyninių PSO bendradarbiavimas, įskaitant suderinto požiūrio į infrastruktūros plėtrą taikymą, ypač siekiant užtikrinti tiekimo saugumą. Vienas iš gero bendradarbiavimo pavyzdžių yra tai, kad Švedijos elektros energijos PSO taip pat gali valdyti Norvegijos ir Danijos tinklus, kadangi šalys taip susitarė ir kadangi jų tinklai yra techniškai sujungti. Tačiau tokio lygmens bendradarbiavimas nėra labai dažnas.

41

Visi PSO turi būti sertifikuoti savo šalies NRI. Komisija taip pat dalyvauja šiame procese – ji teikia nuomonę dėl NRI parengtų sprendimų projektų. Rengdama nuomonę Komisija patikrina, ar PSO turi pakankamai lėšų ir ar gali savarankiškai priimti sprendimus dėl investicijų. Yra keletas PSO, dėl kurių Komisija nepadarė išvados dėl sertifikavimo³⁰.

42

Nėra nė vieno ES lygmens PSO. PSO bendradarbiauja tarpusavyje ENTSO-E ir ENTSO-G tinkluose. Valstybių PSO dalyvavimo ENTSO veikloje mastas skiriasi ir dėl to kyla rizika, kad sukurti techniniai sprendimai gali būti tinkamesni aktyviausiai dalyvaujančioms šalims.

Kadangi valstybės narės skirtingai organizuoja savo energijos rinkas, tolesnis energijos vidaus rinkos kūrimas gali užtrukti

43

Komisija įvertino energijos vidaus rinkos kūrimo pažangą ir padarė išvadą, kad energijos rinkoms taikomos 28 skirtingos nacionalinės teisinės sistemos³¹. Todėl ES veikia keletas vietos, nacionalinių ir regioninių rinkų, o ne viena bendra energijos vidaus rinka. Uždavinys, kurį reikia išspręsti toliau kuriant energijos vidaus rinką, – rasti būdą, kaip šios rinkos galėtų veikti kartu. Tai labai sudėtingas uždavinys, nes:

οES vis dar taikoma keletas skirtingų prekybos mechanizmų;

οenergijos rinkoms daro įtaką įvairių intervencinių priemonių taikymas;

οrengiant ir įgyvendinant tinklų kodeksus vis dar patiriama sunkumų;

οskiriasi įvairių rinkų vientisumas ir skaidrumas.

ES vis dar taikoma keletas skirtingų prekybos mechanizmų

44

Trečiajame energetikos dokumentų rinkinyje nenustatyta konkrečių prekybos mechanizmų, taikytinų visoje ES. Praktikoje dujomis ir elektros energija prekiaujama įvairiais būdais (žr. 60 dalį). Likvidumas, skaidrumas ir atvirumas dalyviams – rinkų, veiksmingai padedančių kurti energijos vidaus rinką, savybės. Audito metu nustatėme bent keturis skirtingus prekybos mechanizmus, kuriuos taikant vienaip ar kitaip atsiskleidžia šios savybės, kaip matyti iš 3 lentelės.

Nacionalinėms energijos rinkoms daro įtaką valdžios institucijų nustatytos intervencinės priemonės, kuriomis siekiama įgyvendinti kitos politikos – nacionalinės arba ES – tikslus

45

Energetikos politika nacionaliniu ir ES lygmenimis yra glaudžiai susijusi su daugeliu kitų politikos sričių, pavyzdžiui, platesne ekonomikos, klimato kaitos, pramonės, inovacijų arba darbo rinkos politika. Šių sričių politikos įgyvendinimo priemonės gali daryti poveikį energijos rinkų veikimui, pavyzdžiui, jomis gali būti daromas poveikis tam tikrų energijos šaltinių pasirinkimui arba gali būti aiškiai remiamas kuris nors iš jų. Šių sričių politika gali būti visiškai pagrįsta vienos valstybės narės lygmeniu, pavyzdžiui, atitinkamoje valstybėje narėje remiant vietos energijos šaltinius ir dėl to galimai prisidedant prie šalies energetinio saugumo suvokimo, tačiau ši politika gali lemti rinkos arba kainų iškreipimą visoje energijos vidaus rinkoje.

3 lentelė

Nustatyti prekybos energija mechanizmai

Likvidi
Skaidri
Atvira dalyviams
Pavyzdys iš audito metu nagrinėtų atvejų tyrimų

Regioninės biržos
Šios rinkos remiamos taikant ilgalaikius finansinius apsidraudimo nuo rizikos mechanizmus, jose dalyvauja keletas šalių ir jų tikslas – sukurti zoną, kurioje būtų galima laisvai perduoti energiją. Paprastai tai yra labai likvidžios rinkos, kurių veikimas pagrįstas laisva rinkos dalyvių valia.
√
√
√
Bendra Šiaurės ir Baltijos regionų elektros birža.

Tiesioginė įmonių tarpusavio (B2B) prekyba
Tai apima prekybą, vykdomą tarp energijos gamintojo ir jo kliento. Tokie susitarimai (paprastai ilgalaikės sutartys) yra neskaidrūs, nes kitiems rinkos dalyviams prekybos sąlygos neatskleidžiamos. Dėl to sunku nustatyti, kokia yra dujų ir elektros energijos referencinė kaina konkrečioje rinkos zonoje.
X
X
√
Audito metu Bulgarijoje 100 % dujų ir elektros energijos buvo parduodama tokiu būdu.

Iki 2014 m. Ispanijoje nebuvo integruotos ir organizuotos dujų rinkos. 2013 m. apie 66 % dujų buvo parduodama SGD terminaluose pagal dvišales sutartis. NRI buvo sunku gauti objektyvius duomenis apie dujų kainas.

Ribotos biržos
Šios biržos steigiamos valstybių narių vyriausybių iniciatyva arba nurodymu. Įsipareigojimas prekiauti per biržą gali reikšti tai, kad siūloma kaina nėra visiškai pagrįsta pasiūlos ir paklausos dinamika.
√
√
X
2013 m. Lenkijoje 50 % elektros energijos buvo parduota per biržą, o likusi dalis – vykdant B2B prekybą. Lenkijos energijos birža pradėjo veikti grupės prekiautojų iniciatyva, tačiau vėliau ją pradėjo remti nacionalinės institucijos, nustačiusios elektros energijos gamintojams reikalavimą ne mažiau kaip 70 % produkcijos parduoti per biržą.

Energijos pertekliaus rinkos
Dažniausia tokios rinkos veikia dujų sektoriuje. Šie mainai vyksta esant aplinkybėms, kai rinką iš esmės reguliuoja arba joje dominuoja vienas pagrindinis tiekėjas. Dėl to vyksta prekyba, kuri, nors ir yra skaidri, neatspindi visos rinkos kainų dinamikos.
√
X
X
Lenkijos dujų birža suteikia galimybę įsigyti dujų, kurių kaina yra daugiau nei 20 % žemesnė už reguliuojamą didmeninę kainą.

Šaltinis: Europos Audito Rūmai.

46

Komisija supranta galimą šių intervencinių priemonių poveikį energijos rinkų veikimui. Tačiau Komisijos galimybės jas suvaržyti, net ir tais atvejais, kai ji norėtų tai padaryti, yra ribotos. Komisija savo poziciją išdėstė valstybės pagalbos energetikos sektoriui gairėse³² ir paaiškinimuose dėl energetikos dokumentų rinkinių. Pagrindiniai su šiuo auditu susiję Komisijos propaguojami dalykai yra šie:

οneturėtų būti leidžiama reguliuoti didmeninių kainų³³;

οturėtų būti nustatomos tokios reguliuojamos mažmeninės kainos, kad būtų sudaryta galimybė teikti konkuruojančius pasiūlymus. Reguliuojamos kainos dalis, kurią sudaro kaina už elektros energiją, neturėtų būti žemesnė už konkrečios rinkos vidutinę didmeninę kainą³⁴.

Tinklų kodeksų ir gairių priėmimas: elektros energijos srityje tai vyksta ypač lėtai

47

Tinklų kodeksai – techninės taisyklės, kuriomis siekiama sukurti pagrindą, kuriuo remiantis būtų užtikrintas ES elektros energijos ir dujų perdavimo sistemų techninis sąveikumas. Kodeksuose nustatomi bendri techniniai standartai, kuriuos taikant turėtų būti užtikrintas laisvas energijos tiekimas be sienų. Juose išsamiau aprašoma energijos rinkų teisinė sistema, siekiant užtikrinti bendrą energetikos dokumentų rinkinių įgyvendinimą. Visiškai įgyvendinus tinklų kodeksus būtų galima sumažinti taikomų prekybos mechanizmų skaičių ir sudaryti reikiamas sąlygas, kurios padėtų užtikrinti suderinamų rinkų integraciją. Šiame procese ypatingai svarbų vaidmenį atlieka ACER – ji rengia bendrąsias gaires ir taip pat vertina ENTSO parengtus kodeksus, prieš juos teikdama Komisijai. Komisijos atsakomybė – priimti galutinį kodeksų tekstą ir koordinuoti komiteto procedūrą, kurią taikant šie kodeksai priimami oficialiai.

48

Šiuo metu kai kurios valstybės narės prekiauja energija savo viduje ir tarpusavyje netgi neturėdamos galutinai suderintų ir patvirtintų tinklų kodeksų. Tačiau kodeksų patvirtinimas būtų svarbus žingsnis kuriant tinkamai veikiančią energijos vidaus rinką.

49

Kaip matyti iš 4 lentelės, kodeksų derinimas – ilgas ir sunkus procesas. 2015 m. birželio 30 d. duomenimis:

οdujų sektoriuje padaryta tam tikra pažanga – patvirtinti keturi iš penkių kodeksų, o dėl vieno vyko derybos;

οelektros energijos sektoriuje padėtis priešinga: nepatvirtintas nė vienas iš vienuolikos kodeksų. Net ir po to, kai ACER pateikia dokumentus Komisijai, tinklų kodeksų tvirtinimas taikant komiteto procedūrą trunka ilgai. Komisijai pateikti devyni kodeksai, tačiau komiteto procedūra pradėta tik dėl penkių.

4 lentelė

Tinklų kodeksų rengimo procedūra

|  | ACER nustatytos bendrosios gairės | Kodeksų rengimo tinkluose ENTSO-G ir ENTSO-E pabaiga | ACER galutinė rekomendacija | Komiteto procedūros pradžia | Kodekso paskelbimas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
Dujos | Pralaidumo paskirstymo mechanizmai | 2011 m. III ketv. | 2012 m. III ketv. | 2012 m. IV ketv. | 2013 m. I ketv. | 2013 m. IV ketv.
Perkrovų valdymo procedūros | Netaikoma | Netaikoma | Netaikoma | 2012 m. I ketv. | 2012 m. III ketv.
Dujų balansavimo ir perdavimo sistemos | 2011 m. IV ketv. | 2013 m. I ketv. | 2013 m. I ketv. | 2013 m. III ketv. | 2014 m. I ketv.
Sąveikos ir duomenų mainų taisyklės | 2012 m. III ketv. | 2013 m. IV ketv. | 2014 m. I ketv. | 2014 m. III ketv. | 2015 m. II ketv.
Suderinto perdavimo tarifo sudedamosios dalys | 2013 m. IV ketv. |  |  |  |
Elektros energija | Pralaidumo paskirstymas ir perkrovų valdymas | 2011 m. II ketv. | 2012 m. III ketv. | 2013 m. I ketv. | 2014 m. III ketv. |
Pralaidumo viena kryptimi paskirstymas | 2013 m. III ketv. | 2014 m. II ketv. | 2015 m. II ketv. |
Gamybos įrenginių jungtis | 2011 m. II ketv. | 2012 m. II ketv. | 2013 m. I ketv. | 2015 m. I ketv. |
Apkrovos jungtis | 2012 m. IV ketv. | 2013 m. I ketv. | 2015 m. II ketv. |
Aukštos įtampos nuolatinės srovės jungtis | 2014 m. II ketv. | 2014 m. III ketv. | 2015 m. II ketv. |
Eksploatavimo saugumas | 2011 m. IV ketv. | 2013 m. I ketv. | 2013 m. IV ketv. |  |
Eksploatavimo planavimas ir tvarkaraščiai | 2013 m. I ketv. | 2013 m. IV ketv. |  |
Apkrovos ir dažnio valdymas ir rezervai | 2013 m. II ketv. | 2013 m. III ketv. |  |
Eksploatavimo mokymas |  |  |  |
Reikalavimai ir eksploatavimo procedūros esant ekstremalioms sąlygoms | 2015 m. I ketv. | 2015 m. II ketv. |  |
Balansavimas | 2012 m. III ketv. | 2013 m. IV ketv. |  |  |

Pastaba. Nustatant dujų perkrovų valdymo procedūras nebuvo taikomas toks pat procesas, koks taikomas tvirtinant kitus tinklo kodeksus. Šios procedūros jau buvo nustatytos į trečiąjį energetikos dokumentų rinkinį įeinančiame Reglamente (EB) Nr. 715/2009 ir 2012 m. atnaujintos taikant komiteto procedūrą.

Šaltinis: Europos Audito Rūmai. Duomenys parengti remiantis ACER pateikta informacija.

50

Atlikę auditą nustatėme keturias priežastis, dėl kurių šis procesas vyksta lėtai:

a)tokio poreikio nebuvimas rinkose, kurios jau veikia tinkamai. Šių rinkų suinteresuotosios šalys nenori pereiti prie naujų techninių taisyklių ir prioritetas nėra teikiamas labiau integruotų Europos rinkų galimybėms. Pavyzdžiui, bendros Šiaurės ir Baltijos regiono elektros biržos taikomas einamosios paros prekybos mechanizmas ELBAS³⁵ techniškai neatitinka Vidurio Europos einamosios paros prekybos platformų. Šiaurės ir Baltijos regiono valstybės narės nenorėjo pritarti bendram europiniam sprendimui, kuris skyrėsi nuo ELBAS. Rinkų susiejimas užtruko dėl tebevykstančių diskusijų dėl visoje Europoje taikytinos sistemos;

b)trečiajame energetikos dokumentų rinkinyje nenustatytas aiškus laikas ir nenurodyti terminai, iki kada turi būti parengti, patvirtinti arba įgyvendinti tinklų kodeksai;

c)kodeksų derinimo tarp ENTSO ir ACER procesas yra sudėtingas. Sprendimai dėl tinklų kodeksų rengimo priimami balsų dauguma – PSO balsuojant ENTSO, o NRI – ACER. Dėl to kyla problemų, nes, nors ENTSO yra Europos institucijos, atliekančios tam tikrą vaidmenį kuriant energijos vidaus rinką, jie taip pat atstovauja kiekvieno savo nario interesams. Tai rodo, jog gali kilti tinklo narių interesų konfliktas, ir dėl to gali atsirasti rizika, jog bus priimti mažiausio bendro vardiklio sprendimai, kurie nepadės optimaliai susieti rinkų;

d)ypač kalbant apie elektros energijos tinklų kodeksus, Komisija laiku neinicijavo ir nepaskatino taikyti komiteto procedūros.

51

Tik keletas tinklų kodeksų įgyvendinti palyginti anksti. Siekdami anksti įgyvendinti du tinklų kodeksus, kelių valstybių narių PSO ir NRI sukūrė regionines iniciatyvas; septynios valstybės narės bendradarbiavo nuo 2012 m., siekdamos anksti įgyvendinti dujų pralaidumo paskirstymo mechanizmų kodeksą³⁶.

Rinkų, kuriose taikomi įvairūs prekybos mechanizmai, vientisumas ir skaidrumas skiriasi

52

Pagal energijos vidaus rinkos principus reikalaujama, kad energija būtų prekiaujama skaidriose rinkose, kuriose galioja taisyklės. Kaip aprašyta pirmiau, taikant skirtingus prekybos mechanizmus užtikrinamas skirtingas skaidrumas (žr. 44 dalį). Toks reikalavimas nustatytas atsižvelgiant į tai, kad 2011 m. buvo priimtas ES reglamentas³⁷ dėl didmeninės energijos rinkos vientisumo ir skaidrumo (žr. 4 langelį).

4 langelis

REMIT ir ACER

ACER įgyvendinamas REMIT – Europos didmeninių rinkų stebėsenos sistema ir naujas svarbus ACER įsipareigojimas, papildantis trečiajame energetikos dokumentų rinkinyje nustatytus šios agentūros įsipareigojimus. ACER buvo reikalinga nauja IT infrastruktūra, stebėsenos priemonės ir specializuota kompetencija.

οĮgyvendinimo etapas pradėtas priėmus reglamentą ir baigtas įsigaliojus duomenų rinkimo taisyklėms. ACER apibrėžė didmeninės energijos rinkos stebėsenai reikalingą metodiką, procedūras ir IT priemones, įskaitant susijusias su duomenų dalijimusi su NRI ir kitomis nacionalinio ir ES lygmens institucijomis.

οEksploatacijos etape ACER renka duomenis ir juos analizuoja, taikydama keturių pakopų metodą: stebėsena, neįprastų įvykių išankstinis tyrimas, atvejo tyrimas ir vykdymo užtikrinimas. ACER renka duomenis tiesiogiai iš rinkos dalyvių ir trečiųjų šalių.

53

ACER ir keturių valstybių narių (iš šešių) reguliavimo institucijos, kuriose lankytasi audito tikslu, pareiškė, kad nėra visiškai pasirengusios įgyvendinti REMIT. Bulgarijos NRI nurodė, kad REMIT nėra taikomas, kadangi šiuo metu energijos biržos šalyje nėra.

54

Tinkamai veikiančios biržos yra nustačiusios vidinius skaidrumo užtikrinimo mechanizmus, kuriais siekiama užkirsti kelią manipuliavimui rinka. Šios paslaugos galėtų būti naudingos ACER ir reguliavimo institucijoms įgyvendinant REMIT. Jei įgyvendinami mažiau skaidrūs prekybos mechanizmai, pavyzdžiui, B2B prekyba ir energijos pertekliaus rinkos, priežiūros mechanizmai vis dar neveikia. Dėl to rizika, jog gali būti manipuliuojama rinka ir neteisėtai keičiamasi informacija, gali išlikti net ir visiškai įsigaliojus REMIT reglamentui.

Jungiant Europos rinkas jau padaryta pažanga, tačiau visos kainos taikymo poveikio, kuris būtų patiriamas sukūrus energijos vidaus rinką, dar nematyti

55

Trečiajame energetikos dokumentų rinkinyje nustatomos panašios sąlygos tiek elektros energijos, tiek dujų rinkoms. Taip pat sukurti panašūs šių dviejų rinkų modeliai – juose numatyta galimybė gauti energiją iš kelių šaltinių, taip pat numatyta kainų konkurencija kiekvienoje rinkos zonoje (žr. 12 dalį).

56

Kad būtų galima palyginti valstybių narių energijos kainas, turėtų būti naudojamos didmeninės, o ne mažmeninės kainos, nes į mažmenines kainas įeina nevienodi valstybių narių mokesčiai, kitos papildomos rinkliavos ir nuolaidos. Vidutinė namų ūkių ir pramonės klientų mokama kaina smarkiai skiriasi nuo didmeninių kainų (žr. I priedą).

57

Vienas iš tinkamai veikiančios energijos vidaus rinkos rodiklių būtų palyginti nedidelis kaimyninių šalių didmeninių energijos kainų skirtumas, taip pat šių kainų skirtumas regionuose. Dideli didmeninės kainos skirtumai reikštų, jog ekonominė nauda, kurią būtų galima gauti sukūrus atviras rinkas ir užtikrinus tam tikrą tinklų jungties pajėgumą, yra nepasiekta.

58

Kai kuriose valstybėse narėse didmeninės ir mažmeninės energijos kainos yra reguliuojamos, ir tai gali lemti tam tikrą valstybių narių kainų skirtumą (žr. 45–46 dalis).

59

Valstybių narių elektros energijos didmeninės kainos konvergencija nepasiekta. Kaip matyti iš 3 diagramos, didmeninė elektros energijos kaina ES labai skiriasi. Aukščiausia didmeninė kaina daugiau nei 85 % viršija žemiausią didmeninę kainą³⁸. Labai skiriasi kai kurių kaimyninių valstybių narių kainos. Pavyzdžiui, Estijos ir Latvijos arba Čekijos ir Lenkijos.

3 diagrama

Biržas turinčių valstybių narių 2014 m. bazinės apkrovos elektros energijos vidutinės didmeninės kainos palyginimas

Pastaba. Informacijos apie kainas Bulgarijoje, Kroatijoje, Kipre, Liuksemburge ir Maltoje negauta.

Šaltinis: Europos Audito Rūmai. Duomenys parengti remiantis Europos Komisijos pateiktais duomenimis.

60

Kalbant rinkos ekonomikos terminais, kad praktikoje būtų pasiekta kainų konvergencija, svarbu įvykdyti tris sąlygas:

a)valstybės narės turi būti įsipareigojusios užtikrinti liberalių ir konkurencingų rinkų kūrimą (žr. 39 dalį);

b)valstybių narių taikomi prekybos mechanizmai turi būti suderinami su kitų valstybių narių taikomais mechanizmais. Jei viena valstybė narė taiko B2B modelį, o kita prekiauja per regioninę biržą, veiksmingas rinkų susiejimas neįmanomas (žr. 44 dalį);

c)turi būti užtikrintas pakankamas energijos perdavimo tinklų pajėgumas tarp valstybių narių, taip pat ir valstybių viduje.

61

Dauguma valstybių narių, kuriose energija prekiaujama vykdant tam tikro pobūdžio mainus, vykdo kitos paros prekybos rinkų susiejimą³⁹. Tačiau tai nepadėjo pasiekti visiškos didmeninių elektros energijos kainų konvergencijos, nes šios valstybės narės nebūtinai taiko vienodus prekybos mechanizmus ir nėra pakankamai jungčių tarp valstybių narių ir jų viduje. Kaip matyti iš 3 diagramos, šiose valstybėse narėse tebėra kainų skirtumų.

62

Nutiesus jungiamąsias linijas yra lengviau susieti nacionalines energijos rinkas – teoriškai tai turėtų paveikti energijos kainas, kadangi gali būti daromas poveikis tarpvalstybinių rinkų kainoms. ES yra nustačiusi tikslą – tarpvalstybinių elektros energijos jungiamųjų linijų pajėgumas konkrečioje valstybėje narėje turi sudaryti bent 10 % įrengtojo elektros energijos gamybos pajėgumo⁴⁰ (taip pat žr. 75 dalį). Tačiau pasiekus 10 % ribą ne visada buvo pasiekta kainų konvergencija.

63

Tinklų sujungimo lygis, kurį reikėtų užtikrinti, kad būtų iš tiesų pasiekta kainų konvergencija, skiriasi dėl valstybių narių ir aplinkinių regionų rinkos reikmių ir konkrečių aplinkybių. Kad būtų pasiekta elektros energijos kainų konvergencija, reikalingas užtikrinti tinklų sujungimo lygis galėtų būti daug didesnis nei 10 %, bet tam tikromis aplinkybėmis, ypač tarp didesnių rinkų, reikalingas sujungimo lygis galėtų būti ir mažesnis. Pavyzdžiui, kaip matyti iš 5 lentelės, Portugalijos tinklų sujungimo lygis nesiekia 10 %, tačiau 3 diagramoje pavaizduota, kad šios šalies ir kaimyninės Ispanijos kainos beveik nesiskiria. Daugiau pavyzdžių apie kainų konvergencijos ir šio tinklų sujungimo tikslo ryšį pateikiama 5 langelyje.

5 langelis

Elektros energijos kainų konvergencija ir elektros energijos tinklų sujungimui taikomas 10 % tikslas

Šiuo metu Estijos ir Latvijos jungiamųjų linijų pajėgumas atitinkamai sudaro maždaug 60 % Estijos ir 33 % Latvijos gamybos pajėgumo. Taigi tinklų sujungimo lygis yra kur kas aukštesnis nei 10 % tikslinė riba, tačiau kainų skirtumai ir toliau yra dideli.

Lenkijos jungčių su kaimyninėmis šalimis pajėgumas yra pakankamas. Išskyrus tinklų jungtis su ES nepriklausančiomis valstybėmis – Baltarusija ir Ukraina, – jungiamųjų linijų pajėgumas sudaro 15 % turimo gamybos pajėgumo. Nepaisant to, dėl Lenkijos PSO nustatytų apribojimų, kuriais siekiama užkirsti kelią neplanuotiems energijos srautams iš Vokietijos, esamos tarptautinės elektros linijos, kurių bendras pajėgumas sudaro 5 GW, iš esmės negali būti naudojamos komercinei prekybai.

Šie neplanuoti srautai susidaro dėl didelio šiaurinėje Vokietijos dalyje esančių vėjo elektrinių gamybos pajėgumo ir riboto perdavimo pajėgumo Vokietijos viduje. Kadangi elektros energija negali būti perduodama Vokietijos viduje, ji gali patekti į kaimyninių šalių tinklus – dėl to susidaro vadinamieji „žiediniai srautai“ (angl. loop flows). Siekdamas užkirsti kelią šiems galimiems srautams, Lenkijos PSO uždaro beveik visą tinklų jungtį su Vokietija, palikdamas labai mažą pajėgumą, reikalingą prekybai elektros energija.

Vienintelė visiškai išnaudojama tinklų jungtis, turinti įtakos Lenkijos elektros energijos kainai, yra SwePol jungtis su Švedija (600 MW) – šios linijos gamybos pajėgumas sudaro apie 1,6 % viso turimo Lenkijos elektros energijos gamybos pajėgumo (žr. 7 langelį).

64

Nors kai kurios valstybės narės ir yra įsipareigojusios įgyvendinti su energijos vidaus rinka susijusias reformas, dar neįmanoma jų energijos kainų nustatyti remiantis pasiūlos ir paklausos dinamika. Vienoje iš valstybių narių, kurioje atliktas auditas, didmeninė energijos kaina buvo reguliuojama, o keturiose valstybėse narėse, kuriose atliktas auditas, mažmeninė kaina buvo reguliuojama įvairiai.

Visiškai įgyvendinus dujų rinkos tikslinį modelį būtų galima tik iš dalies paveikti vidutines didmenines dujų kainas

65

Taikant dujų rinkos tikslinį modelį, dujomis turi būti prekiaujama dujų mazguose (žr. 12 dalį). Šiuo metu tik septyniose valstybėse narėse dujų kaina nustatoma dujų mazguose⁴¹. Kitose valstybėse narėse dujomis prekiaujama taikant B2B prekybos modelius, sudarant išskirtinio tiekimo sutartis dėl dujotiekio pajėgumo naudojimo, kuriomis dujų gamintojai įsipareigoja perduoti tam tikrą dujų kiekį už fiksuotą kainą. Remiantis šia fiksuota kaina nustatoma šalyje taikoma didmeninė kaina.

66

Prekybos dujų mazguose mechanizmas ir B2B prekybos mechanizmas valstybėje narėje gali būti taikomi lygiagrečiai su kitais mechanizmais. Pavyzdžiui, Italijoje yra dujų mazgas ir jo dujų tiekėjai yra įsipareigoję vykdyti keturias atskiras B2B prekybos sutartis. Kita vertus, Estija ir Latvija turi po vienintelį dujų šaltinį, iš kuri dujos tiekiamos pagal B2B prekybos sutartis, kuriose nustatoma kaina⁴².

67

Į mazgus dujos tiekiamos iš daugiau nei vieno šaltinio; jos tiekiamos per jungiamuosius dujotiekius arba iš kitų šaltinių, pavyzdžiui, SGD tiekėjų. Kad visoje ES būtų išplėtota konkurencinga prekyba dujų mazguose, reikia didelių investicijų į infrastruktūrą, kurios padėtų užtikrinti lengvesnes dujų tiekimo iš alternatyvių šaltinių sąlygas. Jei būtų tikimasi šias dideles investicines sąnaudas susigrąžinti po tam tikro laiko padidinus tinklo tarifus, ekonominių argumentų, kodėl būtų verta visoje ES išplėtoti prekybą dujų mazguose, gali būti nedaug, ypač atsižvelgiant į tai, kad vidutinės kainos dujų mazguose yra tik 10 % mažesnės už vidutines kainas pagal B2B sutartis⁴³.

68

Be to, kad prekyba dujų mazguose būtų konkurencinga, reikia užtikrinti pakankamą dujų tiekimą iš skirtingų šaltinių. Tačiau, nors turint keletą tiekėjų, tiekiančių dujas iš to paties nacionalinio šaltinio, būtų galima užtikrinti kainų konkurenciją, taip nebūtinai būtų pasiekta tiekimo saugumo teikiama nauda, kadangi tiekimo iš vienintelio nacionalinio šaltinio sutrikimas gali turėti įtakos visiems tiekimo iš to šaltinio kanalams.

69

Visa tai turėtų būti vertinama turint omenyje didelį netikrumą dėl to, kokia ateityje bus dujų paklausa ES. Kaip matyti iš 4 diagramos, 2010–2013 m. bendra paklausa ES sumažėjo 14 %; net ir Komisijos parengtose prognozėse nenumatoma, kad paklausa galėtų didėti. Dėl šių priežasčių galimi investuotojai atsargiai žiūri į būsimus investavimo įsipareigojimus.

70

Komisija neturi vidaus pajėgumų rengti dujų paklausos ES prognozes; ji naudojasi išorės rangovų pateiktomis prognozėmis (žr. 83 dalį). Iš 4 diagramos taip pat matyti, kad nurodytu laikotarpiu Komisija nuolat pervertino dujų paklausą, todėl ji turi užtikrinti, kad naudojamos prognozės būtų patikimos.

4 diagrama

Dujų vartojimas 27 ES valstybėse narėse 2000–2013 m. ir Komisijos prognozės iki 2030 m.

Pastaba. Visos prognozės yra susijusios su vartojimu 27 ES valstybėse narėse kas penkerius metus (2005 m., 2010 m., 2015 m. ir pan.). Naujausi Eurostato duomenys yra susiję su 2013 m. suvartotų dujų faktiniu kiekiu.

Šaltinis: Europos Audito Rūmai. Duomenys parengti remiantis du kartus per metus skelbiamomis Eurostato ir Europos Komisijos 2003–2013 m. energijos vartojimo prognozėmis.

71

Yra alternatyvių konkurencijos sukūrimo dujų rinkose būdų, kuriuos taikant kainos nebūtų visiškai veiksmingos, konkurencingos ir pagrįstos dujų mazguose nustatomomis kainomis, tačiau būtų padidintas energijos tiekimo saugumas. Konkurenciją būtų galima sukurti užtikrinus tiekimą iš kito šaltinio – tai turėtų įtakos kito dujų tiekėjo siūlomai kainai. Lietuvos SGD terminas – pavyzdys, kaip galima padaryti poveikį kainai ir kartu užtikrinti, kad, sutrikus tiekimui Baltijos regiono dujotiekiu, būtų galima dujas tiekti iš alternatyvaus šaltinio. Žr. 6 langelį.

6 langelis

Lietuvos SGD terminalas „Independence“ Klaipėdoje

SGD laivas-terminalas „Independence“ („Nepriklausomybė“) Klaipėdos uoste įrengtas 2014 m. lapkričio mėn. Lietuva šį Norvegijai priklausantį laivą-terminalą išsinuomojo 10 metų laikotarpiui, kuriam pasibaigus ji turės teisę šį laivą išpirkti. Pradėjus veikti šiam terminalui, iš kurio kasmet galima parūpinti 3,8 milijardo m³ dujų, labai padidėjo Lietuvos dujų tiekimo saugumas ir dujų tiekėjų konkurencija visame regione.

Pasak Lietuvos NRI, 2014 m., kai buvo baigti pagrindiniai SGD terminalo statybos darbai, šiam terminalui dar nepradėjus veikti visišku pajėgumu, ankstesnis dujų į Lietuvą tiekėjas sumažino importuojamų dujų kainą 21 %, t. y. iki 28,6 euro už MWh.

© Hoëgh LNG

1 Nuotrauka. SGD laivo-terminalo „Independence“ atvykimas į Klaipėdos uostą

Apskritai kalbant, Europos energetikos infrastruktūra dar nėra pritaikyta visiškai integruotoms rinkoms ir dėl to energijos tiekimo saugumas šiuo metu nėra veiksmingai užtikrinamas

72

Kad galėtų veikti energijos vidaus rinka, vienodai yra reikalinga ir tinkama infrastruktūra, ir rinkos struktūros bei veiksmingas reguliavimas. Šioje ataskaitos dalyje:

a)vertinama, ar dabartinė ES energetikos infrastruktūra yra tinkama energijos vidaus rinkai kurti;

b)vertinama, ar infrastruktūra plėtojama remiantis išsamiu reikmių vertinimu;

c)svarstoma, kaip reikėtų bendradarbiauti, kad būtų galima įgyvendinti infrastruktūros projektus.

Kol kas daugelio valstybių narių vidaus infrastruktūra ir tarpvalstybinė infrastruktūra nėra tinkama, kad galėtų veikti energijos vidaus rinka

Vienos valstybės narės energetikos infrastruktūra gali turėti įtakos kitų valstybių narių energijos rinkoms

73

Faktiškai dėl tam tikrų vienos valstybės narės energetikos infrastruktūros savybių gali būti ribojamas elektros energijos ir dujų tiekimas tarp kaimyninių ir kitų valstybių narių. Atlikdami auditą šias aplinkybes nustatėme atsižvelgdami į:

a)nepakankamą priėmimo pajėgumą. Ši problema gali atsirasti, jei valstybės narės infrastruktūros pajėgumas yra nepakankamas, kad būtų galima vykdyti importą ir eksportą tarp kaimyninių nacionalinių rinkų. Taip atsitinka tada, kai nacionaliniai perdavimo tinklai yra perkrauti, taip pat kai elektros srovės dažnis elektros energijos tinkluose yra nepakankamas arba dujų perdavimo sistemose nėra laisvo pajėgumo ir (arba) spaudimo. Žr. 7 langelyje pateiktus pavyzdžius;

7 langelis

Nacionalinės elektros energijos perdavimo infrastruktūros nepakankamo priėmimo pajėgumo pavyzdžiai

2000 m. pradėjusi veikti elektros jungtis tarp Lenkijos ir Švedijos „SwePol“, kurios įrengtasis pajėgumas yra 600 MW, neišnaudojama visu pajėgumu, nors didmeninės elektros energijos kainos šių dviejų valstybių narių rinkose labai skiriasi. Kaip teigia Lenkijos PSO, šiaurinės Lenkijos dalies elektros energijos perdavimo infrastruktūros pralaidumas yra nepakankamas, kad būtų galima į Lenkiją priimti šį elektros energijos kiekį ir jį paskirstyti nacionaliniame tinkle. 2014 m. rinkai pasiūlytas 273–424 MW pralaidumas – tai kur kas mažiau nei didžiausias jungties pralaidumas.

Estija turi jungiamuosius dujotiekius su trečiosiomis šalimis ir Latvija, o sistemos spaudimas užtikrinamas Latvijos siurblinėse. Planuojama nutiesti naują povandeninį dujotiekį tarp Estijos ir Suomijos. Kad būtų galima šiuo dujotiekiu tiekti dujas, dujų spaudimas Estijos sistemoje turėtų būti padidintas – reikėtų pastatyti siurblinę Estijoje arba patobulinti Latvijos siurblinę.

b)nepakankamą pralaidumą, kad būtų galima tiekti energiją tranzitu. Kai kurios valstybės narės jau tapo arba, kaip tikimasi, taps vadinamaisiais energijos tiekimo tranzitu koridoriais. Jie sukurti tarp valstybių narių, kurios yra turtingos energija ir galėtų eksportuoti dujas arba elektros energiją už konkurencingą kainą, ir valstybių narių, kurioms toks tiekimas būtų naudingas. Kad būtų galima energiją tiekti tranzitu per valstybę narę, reikia turėti pralaidumą, kuris nėra visiškai išnaudojamas tenkinant šalies reikmes. Kai kurios tranzito šalys tokio pralaidumo neturi ir dėl to gali atsirasti perkrova (žr. 8 langelyje pateiktus pavyzdžius). Priešinga problema gali atsirasti tada, kai pagal ilgalaikes sutartis dujotiekiai yra rezervuojami dujoms tiekti tranzitu ir jie negali būti naudojami šalies reikmėms tenkinti (žr. 111 dalį).

8 langelis

Su energijos tiekimu tranzitu susiję sunkumai

Švedija – tranzito šalis, per kurią elektros energija iš Norvegijos perduodama į Suomiją, Daniją, Vokietiją ir Lenkiją. Švedija investavo į jungiamąsias linijas, per kurias tiekti energiją yra lengviau. Tačiau dėl tinklų perkrovos Švedijos viduje buvo neįmanoma užtikrinti pastovaus eksporto į Daniją. Todėl 2011 m., Danijai pateikus pretenziją Europos Komisijai, Švedija pertvarkė savo elektros energijos rinką ir sukūrė keturias prekybos zonas. Tai padėjo nustatyti perkrovų zonas ir sustiprinti tinklą.

Prancūzija turėtų būti dujų tiekimo tranzitu tarp Pirėnų pusiasalio ir likusios Europos dalies šalis. Tačiau šiuo metu tai būtų neįmanoma dėl vyraujančių rinkos sąlygų, tinklo perkrovos pietinėje Prancūzijos dalyje ir problemų, susijusių su dujų tiekimu tarp Prancūzijos šiaurinės ir pietinės dalių.

Dar viena svarbi kliūtis (taip pat elektros energijos sektoriuje), susijusi su Ispanijos ir Portugalijos integracija į energijos vidaus rinką ir iškilusi dėl fizinio jungiamųjų linijų tarp Ispanijos ir Prancūzijos nepakankamumo, – poreikis sustiprinti Ispanijos ir Prancūzijos vidinių elektros energijos tinklų sistemas, kadangi kitaip nebus įmanoma perduoti elektros energijos tarp Pirėnų pusiasalio ir Vidurio Europos.

Tarpvalstybinės valstybių narių infrastruktūros trūkumai dar nepašalinti

74

Didėjant prekybos energija tarp valstybių narių poreikiui, išaiškėja problemos, susijusios su tarpvalstybinių jungiamųjų linijų pajėgumu. Nėra atlikta vienos išsamios analizės, iš kurios būtų matyti, kokie yra ES tarpvalstybinės infrastruktūros trūkumai (žr. 82 dalį). Nors strateginis reikmių vertinimas neatliktas, ES lygmeniu yra nustatyti elektros energijos ir dujų tinklų sujungimo tikslai.

75

Elektros energijos tinklų sujungimo 10 % tikslą⁴⁴ Europos Vadovų Taryba nustatė 2002 m.⁴⁵. Tačiau dar yra valstybių narių, kurių elektros energijos tinklų sujungimo su kaimyninių šalių tinklais lygis yra žemas arba jie visai nesujungti, ir, 2015 m. birželio mėn. duomenimis, 12 valstybių narių dar nėra pasiekusios tinklų sujungimo 10 % tikslo (žr. 5 lentelę). 62 dalyje jau atkreiptas dėmesys į tai, kad, jei tinklų sujungimo 10 % tikslas įvykdytas, tai dar nereiškia, jog kaimyninių valstybių narių elektros energijos rinkose yra pasiekta kainų konvergencija.

5 lentelė

ES valstybių narių elektros energijos tinklų sujungimo laipsnis 2014 m.

Sujungta daugiau nei 10 % elektros energijos tinklų |  | Sujungta mažiau nei 10 % elektros energijos tinklų
Valstybė narė | Proc. dalis |  | Valstybė narė | %
Liuksemburgas | 245 |  | Airija | 9
Kroatija | 69 |  | Italija | 7
Slovėnija | 65 |  | Portugalija | 7
Slovakija | 61 |  | Rumunija | 7
Danija | 44 |  | Jungtinė Karalystė | 6
Suomija | 30 |  | Estija | 4
Vengrija | 29 |  | Latvija | 4
Austrija | 29 |  | Lietuva | 4
Švedija | 26 |  | Ispanija | 3
Nyderlandai | 17 |  | Lenkija | 2
Belgija | 17 |  | Kipras | 0
Čekija | 17 |  | Мalta | 0
Bulgarija | 11 |  |  |
Graikija | 11 |  |  |
Vokietija | 10 |  |  |
Prancūzija | 10 |  |  |

Pastaba. Trys Baltijos šalys laikomos regionu, nors kiekviena iš jų yra pasiekusi 10 % tikslą.

Šaltinis: Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai dėl 10 % elektros energijos tinklų sujungimo tikslo.

76

Kai kurios valstybės narės, pavyzdžiui, Kipras, yra tikros elektros energijos salos ir iš jų nutiesti jungiamąsias linijas labai sudėtinga. Kai kurių valstybių narių tinklų sujungimo laipsnis labai žemas, nes jos riboja jungiamųjų linijų tiesimą arba naudojimą (žr. 5 langelį).

77

2010 m. dujų tiekimo saugumo reglamentu nustatyta dujų sektoriui taikoma N-1 taisykle⁴⁶ siekiama užtikrinti, kad kiekvienoje rinkoje būtų alternatyvių dujų tiekėjų. Ši taisyklė turėjo būti įgyvendinta iki 2014 m. gruodžio mėn. Tai, ar valstybė narė įgyvendino šią taisyklę, nustatyta remiantis skaičiavimu, lyginant didžiausio dujų įleidimo taško reikšmingumą ir bendrą visų kitų dujų įleidimo į tą valstybę narę taškų reikšmingumą. N-1 taisyklę įmanoma įgyvendinti regionų lygmeniu, jei susijusios valstybės narės parengia jungtinį rizikos vertinimą ir jungtinį prevencinių veiksmų ir ekstremalių situacijų valdymo planą. Komisija, remdamasi valstybių narių iki 2014 m. gruodžio mėn. jai pateiktais duomenimis, pranešė, kad šešios iš 26 valstybių narių su dujų įleidimo taškais ES N-1 taisyklės neįgyvendino⁴⁷.

78

Siekiant įgyvendinti N-1 taisyklę, kai kuriuose esamuose dujotiekiuose įrengtas srautų priešinga kryptimi pajėgumas. Keturios iš šešių valstybių narių, kuriose atliktas auditas⁴⁸, yra įrengusios srautų priešinga kryptimi pajėgumą viename arba keliuose jungiamuosiuose dujotiekiuose, kad dujas būtų galima perduoti abiem kryptimis. Tačiau tai, kad buvo įrengtas srautų priešinga kryptimi pajėgumas, neturėjo beveik jokio poveikio dujų rinkų veikimui, nes jis visų pirma yra skirtas naudoti esant tiekimo sutrikimams.

79

Panašiai kaip elektros energijos rinkų 10 % tikslas, taip ir N-1 taisyklė nėra labai naudinga rengiant dujų infrastruktūros reikmių analizę, nes, jei per alternatyvų įleidimo tašką dujos tiekiamos iš to paties nacionalinio šaltinio, kaip didžiausio dujų įleidimo taško, tai nebūtinai didina konkurenciją ir poveikis energijos tiekimo saugumui nėra didelis. Pavyzdžiui, Suomija ir Latvija kiekviena turi po daugiau nei vieną dujų įleidimo tašką, tačiau tikrovėje abi šios valstybės yra priklausomos nuo vienintelio dujų tiekėjo, kadangi visos dujos į šiuos įleidimo taškus tiekiamos iš to paties nacionalinio šaltinio.

80

Kadangi dujų infrastruktūrai pastatyti dažnai reikia didelių investicijų, ne visada yra tvirtų ekonominių argumentų, kodėl reikėtų įrengti dujotiekių jungtis su kelių tiekėjų dujotiekiais (taip pat žr. 67 ir 69 dalis). Dėl šių priežasčių kai kurios valstybės narės svarsto alternatyvių dujų rinkos plėtojimo metodų, pavyzdžiui, SGD terminalų įrengimo, lyginamuosius privalumus. SGD terminalų statybos projektus planuoja arba jau baigia įgyvendinti šios valstybės narės: Lietuva (žr. 6 langelį), Lenkija, Estija, Suomija, Švedija, Kroatija ir kitos valstybės narės.

81

Vis dėlto keletas valstybių narių toliau svarsto galimybes iš esmės pakeisti savo dujų sistemas, įskaitant naujos dujų infrastruktūros statybą, siekiant įrengti dujų mazgus. Pavyzdžiui, nors Bulgarijoje ir Lenkijoje dujų vidaus vartojimas mažėja⁴⁹, kiekviena iš šių valstybių rengiasi įrengti dujų mazgus.

Neatliktas bendras ES lygmens reikmių vertinimas, kuriuo būtų galima remtis nustatant investicijų į ES energetikos infrastruktūrą pirmenybę

Nėra išsamaus ES lygmens infrastruktūros reikmių vertinimo

82

Išsamus ES lygmens infrastruktūros reikmių vertinimas būtinas tam, kad būtų galima pranešti apie sprendimus kuriant energijos vidaus rinką ir užtikrinant energijos tiekimo saugumą, taip pat vykdant kitus ES politinius įsipareigojimus, ypač susijusius su klimato politika, kuriuos įgyvendinant svarbų vaidmenį atlieka energetikos sektorius. Be to, kadangi visoje ES investavimo į energetikos infrastruktūrą reikmės yra didelės, šis vertinimas taip pat yra svarbi sprendimų, susijusių su turimų ribotų ES ir kitų lėšų naudojimu, pagrindimo priemonė. Komisija nėra parengusi tokio išsamaus plano, kuriame būtų sujungtos ES lygmens politikos įgyvendinimo pastangos ir kurį būtų galima laikyti ilgalaikiu dujų perdavimo infrastruktūros plėtros planu.

83

Kad būtų galima atlikti išsamų vertinimą, būtina sukurti gerai apgalvotą rinkos plėtros modelį, kurį taikant būtų galima pateikti infrastruktūros reikmių prognozes, atsižvelgiant į įvairius politikos ir rinkos scenarijus, įskaitant įvairiausius paklausos scenarijus (žr. 70 dalį). Šiuo metu Komisija neturi savo rinkos kūrimo priemonės ir negali ja naudotis per ACER. Kol kas Komisija taiko išorės rangovo pasiūlytą energijos rinkos kūrimo modelį, o ACER vadovaujasi ENTSO-E ir ENTSO-G taikomais modeliais.

84

Nesant tokio reikmių vertinimo, kuriuo būtų galima remtis planuojant ES lėšų naudojimą, gali atsitikti taip, kad visoje ES bus finansuojami projektai, kuriais nebūtinai siekiama patenkinti numatomą energijos paklausą arba kuriuos įgyvendinant yra mažai galimybių užtikrinti, kad būtų pasiekta energijos tiekimo saugumo teikiama nauda. Pavyzdžiui, nors Klaipėdos SGD terminalo (žr. 6 langelį) pajėgumas yra pakankamas, kad būtų galima patenkinti mažėjančią visų trijų Baltijos šalių dujų paklausą⁵⁰, į BEMIP⁵¹ yra įtrauktas dar vienas regioninis SGD terminalas, kuris priklausys regionui, esančiam šalia rytinės Baltijos jūros pakrantės, ir bus statomas Suomijoje arba Estijoje (žr. 9 langelį); šio terminalo statybos projektas įtrauktas į bendro intereso projektų sąrašą (žr. 12 langelį).

Investicijų planavimo pagrindimo priemonės yra ribotos

85

Kadangi išsamus vertinimas neatliekamas, Komisija taiko keletą konkretesnių infrastruktūros planavimo priemonių, įskaitant:

οbendro intereso projektų (BIP) sąrašą (žr. 103 dalyje pateiktą analizę);

οdešimties metų tinklo plėtros planus (DMTPP).

86

Nors DMTPP yra apžvelgiamos nacionalinių elektros energijos ir dujų PSO planuojamos investicijos, šiuose planuose nepateikiama informacija apie visas investicijas, susijusias su reikmėmis, kurių atsiranda įgyvendinant ES lygmens politiką ir plėtojant rinką, nes:

οrengiant šiuos planus nėra remiamasi bendru ES lygmens vertinimu, kurį atliekant būtų atsižvelgiama į įvairius ES politikos tikslus;

οjuose tinkamai neatsižvelgiama į privačių subjektų planuojamas būsimas investicijas į infrastruktūrą ir į energijos gamybą ateityje;

οnacionalinių reguliavimo institucijų vaidmuo vertinant projektų įtraukimo į DMTPP pasiūlymus nėra didelis;

οšie planai ne visada dera su nacionaliniais investicijų į energetikos infrastruktūrą planais. ACER nustatė 51 nacionalinį projektą, įtrauktą į 2012 m. ENTSO-E DMTPP; šie projektai nebuvo įtraukti į nacionalinius plėtros planus⁵².

87

Komisija pripažįsta, kad valstybių narių pranešimai Komisijai apie esamą ir planuojamą elektros energijos pralaidumą dažnai neatitinka DMTPP. Todėl Komisija negali daryti galutinių išvadų ir tinkamai nustatyti būsimų energetikos infrastruktūros trūkumų, susijusių su energetikos infrastruktūra ir jos pajėgumu tenkinti paklausą⁵³. ACER, vykdanti šių planų įgyvendinimo stebėseną, taip pat išreiškė susirūpinimą dėl įvairių praktinių klausimų, susijusių su DMTPP⁵⁴.

Kad būtų galima sukurti tarpvalstybinę infrastruktūrą, būtinas kaimyninių valstybių narių bendradarbiavimas

88

Vykstantis regioninis bendradarbiavimas ir abipusis plėtros reikmių supratimas – būtinos išankstinės bet kokio tarpvalstybinės infrastruktūros projekto įgyvendinimo sąlygos. Tačiau praktikoje įgyvendinant tarpvalstybinius projektus gali kilti įvairių sunkumų, įskaitant tai, jog viena arba abi bendradarbiaujančios pusės nesuvokia poreikio vykdyti projektą, taip pat sunkumus, susijusius su visų planavimo leidimų gavimu, nešališku energetikos infrastruktūros projektų finansavimu ir išlaidų, kurios dažnai yra didelės, paskirstymu sutarčių šalims. Tačiau yra keletas veiksmingo bendradarbiavimo ES pavyzdžių, kuriais remiantis plėtojama bendra infrastruktūra ir kuriama rinka.

Mezgasi regioninis bendradarbiavimas energetikos sektoriuje

89

Dviejų arba daugiau valstybių narių regioninis bendradarbiavimas energetikos srityje – politinių arba techninių iniciatyvų rezultatas.

90

Vienas ryškių dabartinių politinės iniciatyvos pavyzdžių yra Baltijos energijos rinkos jungčių planas (BEMIP; žr. 9 langelį). Formuojasi ir kita regioninė iniciatyva – Pietryčių ir Vidurio Europos energetikos forumas. Taip pat buvo bendrų politinių įsipareigojimų plėtoti infrastruktūrą, pavyzdžiui, Madrido deklaracija⁵⁵, regioninių bendradarbiavimo iniciatyvų, pavyzdžiui, CORESO⁵⁶, ir energijos tiekimo saugumo grupių, pavyzdžiui, Baltijos ir Suomijos dujų koordinavimo grupė. Šios grupės yra dažnai inicijuojamos dalyvaujant Komisijai ir įforminamos valstybių narių aukšto politinio lygmens susitarimais. Kartais jie pratęsiami kaip konkretūs susitarimai dėl projektų, pavyzdžiui, neseniai atidaryta elektros energijos jungtis tarp Ispanijos ir Prancūzijos (žr. 10 langelį ir 93 dalį).

91

Techninio bendradarbiavimo iniciatyvos dažniausia įgyvendinamos padedant CEER⁵⁷ ir ACER; pavyzdžiui, grupės, kurios svarsto su tinklų kodeksų kūrimu susijusius klausimus (taip pat žr. III priedą). Šios grupės taip pat gali skatinti megzti naujo tipo regioninį bendradarbiavimą, pavyzdžiui, regionines saugumo koordinavimo iniciatyvas⁵⁸.

9 langelis

Kas yra Baltijos energijos rinkos jungčių planas (BEMIP)?

2009 m. birželio 17 d. Baltijos energijos rinkos jungčių planą (BEMIP) pasirašė Lietuvos, Lenkijos, Latvijos, Danijos, Estijos, Švedijos, Suomijos ir Vokietijos valstybių vadovai ir Europos Komisijos pirmininkas.

BEMIP tikslas – Estijos, Latvijos ir Lietuvos energijos rinkų integravimas į Europos energijos rinkas, šių šalių energetinės salos statuso panaikinimas ir jų energijos rinkų liberalizavimas, kad jos būtų pasirengusios vykdyti bendrus elektros energijos mainus. Į šį planą taip pat įtraukta keletas infrastruktūros projektų – nuo Danijos Šiaurės jūros vėjo elektrinių parkų iki Estijos dujų tinklo plėtros. Į BEMIP įtraukta elektros energijos jungiamoji linija tarp Estijos ir Suomijos „EstLink2“ buvo nutiesta gavus ES finansinę paramą ir jos poveikis Estijos elektros energijos rinkai jau yra matomas (žr. 13 langelį).

BEMIP vis dar įgyvendinamas. Pavyzdžiui, Lietuvoje vis dar reguliuojamos dujų ir elektros energijos mažmeninės kainos, ir kai kurie infrastruktūros projektai, pavyzdžiui, regioninis Baltijos SGD terminalas, kurį numatyta pastatyti Suomijoje arba Estijoje, dar neįgyvendinti.

92

Komisija skatina valstybes nares bendradarbiauti infrastruktūros kūrimo srityje ir siekia skleisti žinią kitiems regionams, pavyzdžiui, Vidurio ir Pietryčių Europoje arba Pirėnų pusiasalyje, apie, jos manymu, tinkamiausius gerosios BEMIP įgyvendinimo patirties pavyzdžius. Kalbant apie Pirėnų pusiasalį, neseniai Prancūzija, Portugalija ir Ispanija aukščiausiu politiniu lygmeniu paskelbė apie susitarimą bendradarbiauti energetikos sektoriuje.

93

Be to, 2007–2013 m. Komisija paskyrė keturis koordinatorius, kad valstybėms narėms būtų lengviau susitarti dėl konkrečių tarpvalstybinės infrastruktūros elementų statybos⁵⁹. Koordinatoriai, kurių užduotis buvo stiprinti energetikos tinklų jungtis tarp Prancūzijos ir Ispanijos, taip pat buvo atsakingi už ryšių su valstybės ir vietos lygmenų politikais ir suinteresuotaisiais subjektais palaikymą ir reikalingų techninių sprendimų nustatymą. Tai padėjo parengti elektros energijos jungiamosios linijos projektą, kuris vėliau buvo įgyvendintas gavus ES fondų paramą⁶⁰ (žr. 10 langelį).

Tarpvalstybinių projektų išlaidų paskirstymas – sudėtingas procesas

94

Įgyvendinant tarpvalstybinius energetikos projektus, infrastruktūros statybos darbai atliekami bent dviejose valstybėse narėse. Šių projektų statybos išlaidų paskirstymas – sudėtingas procesas; projekte dalyvaujančios valstybės narės siekia užtikrinti, kad jų patiriamos išlaidos būtų proporcingos naudai, kurią tikimasi pasiekti ateityje. Visų pirma sunkumų kyla projektuose, kuriuose dalyvauja daugiau nei dvi valstybės narės, ir (arba) kai nėra aišku, kaip tikimasi ateityje pasiekti naudą ir kas ją patirs.

10 langelis

Prancūzijos ir Ispanijos elektros energijos tinklų jungties projektas

Prancūzijos ir Ispanijos elektros energijos tinklų jungties projektas apėmė 2 000 MW aukštos įtampos nuolatinės srovės jungties tarp šių dviejų šalių statybą. 64,5 km ilgio jungiamoji linija, kurios 33,5 km yra Prancūzijoje ir 31 km Ispanijoje, nutiesta per Pirėnų kalnus 8,5 km tuneliu.

Šios jungties poreikis nustatytas 1978 m., o techninių galimybių studijos atliktos 1998–2006 m. Europos koordinatorius 2007–2008 m. padėjo rengti sprendimą dėl projekto struktūros; jis priimtas 2008 m. birželio mėn. Prancūzijos ir Ispanijos vyriausybių pasirašytu susitarimu. Projekto išlaidas lygiomis dalimis dalijosi Prancūzija ir Ispanija, taip pat projektui skirtas ES įnašas. Statybos darbai prasidėjo 2011 m. rugsėjo mėn., o techniniai darbai baigti 2014 m. gruodžio mėn. Jungtis turėjo būti pradėta eksploatuoti 2015 m. birželio mėn., tačiau 2015 m. birželio 30 d. ji dar neveikė.

Visos projekto išlaidos sudarė 721 milijoną eurų, iš kurių 225 milijonų eurų skirta pagal EEPEG. Kadangi buvo tiesiama požeminė jungiamoji linija per Pirėnų klanus, išlaidos 10 kartų viršijo numatytas antžeminio kabelio tiesimo išlaidas. Tiesti požeminę liniją nuspręsta daugiausia dėl konkrečių aplinkos aspektų; tai buvo išskirtinis sprendimas, priimtas dėl išskirtinių vietoje iškilusių problemų. Dėl šios jungties Ispanijos elektros energijos tinklų sujungimo laipsnis padidėjo dvigubai – nuo 3 iki 6 %, o Prancūzijos – nuo 10 % iki 11 %.

© RTE, Philippe Grollier

2 nuotrauka. Aukštos įtampos nuolatinės srovės jungiamosios linijos kabelio, tiesiamo tuneliu per Pirėnų kalnus, pjūvis

95

Tarpvalstybinių išlaidų paskirstymas yra svarbus, kai projektui yra skiriama ES lėšų pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonę. TEN-E reglamente reikalaujama, kad sprendimus dėl tarpvalstybinių išlaidų paskirstymo priimtų susijusių valstybių narių NRI. Jei valstybių narių projektų vykdytojai pageidauja prašyti finansavimo pagal EITP, tačiau NRI nesusitaria per šešis mėnesius, valstybės narės gali perduoti šį klausimą svarstyti ACER, kad dėl jo būtų priimtas sprendimas (žr. 11 langelyje pateiktą pavyzdį). Šio proceso trūkumai:

a)kol pasiekiamas NRI susitarimas ir ACER priimamas sprendimas, praeina daug laiko – kartais tai trunka iki vienerių metų;

b)kai kurios susitariančios šalys kritiškai vertina taikomą metodiką.

Siekiant gauti leidimus gali kilti problemų ir dėl to atsirasti delsimų

96

Rengiant tarpvalstybinius projektus dažnai susiduriama su pasipriešinimu vietos lygmeniu; pavyzdžiui, gali vyrauti nuomonė, jog projektai sutrikdys vietos veiklą ir vietos lygmeniu bus mažai naudingi arba visai nenaudingi. Esant tokioms aplinkybėms, vietinių planavimo leidimų gavimas dažnai yra ilgas ir sudėtingas procesas; audito metu PSO ir reguliavimo institucijos nurodė, jog tai yra svarbi priežastis, dėl kurios atsiranda delsimų įgyvendinat infrastruktūros projektus. Komisija ataskaitoje teigia, jog dėl tokių delsimų bus neįmanoma iki 2020 m. įgyvendinti apie 50 % komerciniu požiūriu perspektyvių elektros energijos infrastruktūros projektų⁶¹.

11 langelis

Tarpvalstybinio elektros jungties projekto „LitPol“ išlaidų paskirstymas

Projektas „LitPol“ apima elektros energijos jungiamosios linijos tarp Lenkijos ir Lietuvos statybą; šios linijos tikslas – sumažinti trijų Baltijos šalių atskirtį nuo Europos Sąjungos energijos rinkos. Lietuvos NRI teigė, jog prie projekto darbų, kuriuos numatyta vykdyti Lietuvos teritorijoje, Švedija turėtų prisidėti 47 milijonų eurų suma dėl naudos, kurią, Lietuvos teigimu, Švedija gaus įgyvendinus projektą. Su Lietuvos NRA prašymu prisidėti lėšomis nesutinka nei Švedijos NRA, nei PSO; atsisakymo priežastys buvo pateiktos ACER, kai šios buvo prašoma priimti sprendimą šiuo klausimu. Atsižvelgdama į finansavimo pagal EITP galimybę, ACER pritarė Švedijai, nusprendusi, kad Lietuva yra vienintelė projekto naudos gavėja ir kad Švedija neturėtų prisidėti prie projekto. Po šio sprendimo Lietuvos PSO galėjo prašyti finansavimo pagal EITP (žr. 6 lentelę). Sprendimo priėmimo procesas truko beveik metus.

97

2013 m. TEN-E reglamento tikslas – išspręsti šias problemas:

a)nustatant leidimų išdavimo procedūrų bendrą 3,5 metų terminą;

b)nustatant reikalavimą valstybėms narėms supaprastinti aplinkosaugos leidimų išdavimo procedūras;

c)nustatant reikalavimą valstybėms narėms iki 2013 m. lapkričio mėn. užtikrinti, kad leidimai būtų išduodami ir koordinavimas vykdomas vienoje bendroje vieno langelio principu veikiančioje įstaigoje. Iki 2015 m. birželio mėn. visos valstybės narės buvo įkūrusios vieno langelio principu veikiančias įstaigas ir visos, išskyrus vieną, buvo išleidusios leidimų suteikimo vadovus⁶². Vieno langelio principo taikymas kol kas yra nauja iniciatyva, tačiau dar per anksti vertinti, ar jis veiksmingas.

98

Europos koordinatorius, atsakingas už Prancūzijos ir Ispanijos jungiamąją liniją (žr. 10 langelį), nustatė, jog problemą, susijusią su vietos bendruomenių priešinimusi infrastruktūros projektams, geriausia spręsti tiesiogiai bendraujant su vietos bendruomene ir pristatant naudą, kuri būtų pasiekta įrengus papildomas jungtis, ypač naudą vartotojams. Apskritai kalbant, suteikiant vartotojams daugiau žinių apie tai, kaip veikia energijos rinkos, galima juos paskatinti rinktis pažangius elgsenos modelius ir užtikrinti didesnį jų palankumą tokių tinklų jungčių projektų atžvilgiu.

Iš ES biudžeto teikta finansinė parama energetikos infrastruktūrai remti – tik nedidelis įnašas į energijos vidaus rinkos kūrimą ir energijos tiekimo saugumo užtikrinimą

99

ES 2007–2013 m. skyrė 3,7 milijardo eurų investicijoms į energetikos infrastruktūrą pagal keletą priemonių ir dar 7,35 milijardo eurų numatoma skirti 2014–2020 m.⁶³. Nors tai yra didelė lėšų suma, ja finansuojama tik apie 5 % energijos ir dujų sektorių DMTPP numatytų investavimo į infrastruktūrą reikmių. Todėl turimos ES lėšos turi būti naudojamos strategiškai, patiems svarbiausiems projektams, remiantis strateginiu reikmių vertinimu (žr. 83 dalį).

ES yra sukūrusi keletą finansavimo priemonių, skirtų remti energetikos infrastruktūros projektus, tačiau energijos vidaus rinkos kūrimas nėra nė vienos iš tų priemonių pagrindinis tikslas

Dėl netinkamo projektų pirmenybės nustatymo sumažėjo energetikos infrastruktūrai skirto ES finansavimo veiksmingumas

100

Kadangi ES ištekliai, skirti energetikos infrastruktūrai finansuoti, yra riboti, svarbu turėti priemonių, kurias taikant būtų galima nustatyti projektų pirmenybę. Nors ES lygmens reikmių vertinimas nėra atliekamas, Komisija remiasi keletu konkrečių projektų sąrašų kaip priemone, padedančia nustatyti iš ES biudžeto teikiamų investicijų pirmenybę ir nustatyti finansuoti tinkamus projektus:

οBIP sąrašu pagal TEN-E reglamentus;

οypatingos svarbos bendro intereso projektų sąrašu, pateiktu 2014 m. energetinio saugumo strategijoje;

οprojektų, atitinkančių finansavimo pagal Europos energetikos programą ekonomikai gaivinti (EEPEG) reikalavimus, sąrašu;

οprojektų, atitinkančių Europos strateginių investicijų fondo paramos skyrimo reikalavimus, sąrašu.

101

BIP pagal TEN-E reglamentą sąrašas sudarytas dviem etapais:

a)pirmasis BIP sąrašas sudarytas 2006 m. Į jį įtraukta 550 Europos bendro intereso projektų, įgyvendintinų visose tuometinėse valstybėse narėse, tačiau aiškiai nenurodyta, kuriems projektams turėtų būti teikiama pirmenybė skiriant ES finansavimą (žr. 12 langelį);

12 langelis

Kaip energetikos infrastruktūros projektui gali būti suteiktas BIP statusas?

BIP sąvoka vartojama nuo tada, kai pradėta įgyvendinti transeuropinių tinklų programą. Įgyvendinant BIP turėtų būti sudaryta galimybė taikyti spartesnes ir veiksmingesnes leidimų suteikimo procedūras ir užtikrinti geresnį reguliavimą.

Pagal dabartinį TEN-E reglamentą BIP nustatomi remiantis prioritetiniais koridoriais. Į BIP sąrašą įtrauktinų projektų atrankos procesas yra pagrįstas ENTSO-G ir ENTSO-E parengtais DMTPP. Kad būtų galima projektą įtraukti į sąrašą, jis turi teikti didelę naudą bent dviem valstybėms narėms, juo turi būti prisidedama prie rinkos integravimo ir konkurencijos rėmimo, tiekimo saugumo didinimo ir išmetamo CO₂ kiekio mažinimo.

b)2013 m. TEN-E reglamentu⁶⁴ nustatyta investicijų į energetikos infrastruktūrą pirmenybės nustatymo sistema, kurioje nustatyta dvylika prioritetinių koridorių⁶⁵. Šiame reglamente taip pat pateikiama rekomendacijų dėl BIP nustatymo ir įgyvendinimo. Į BIP sąrašą, sudarytą pagal šį reglamentą, įtraukti 248 projektai, iš kurių 132 susiję su elektros energijos infrastruktūra ir 107 – su dujų infrastruktūra⁶⁶. Į BIP sąrašą pagal šį reglamentą įtraukta mažiau projektų nei į 2006 m. BIP sąrašą. Tačiau pagal TEN-E reglamento 4 straipsnio 4 dalį Komisija neturi teisės klasifikuoti projektų pagal kiekvieną prioritetinį koridorių;

c)BIP sąrašas atnaujinamas kas dvejus metus; kitą kartą sąrašas turi būti atnaujintas 2015 m. lapkričio mėn.

102

2014 m. Europos energetinio saugumo strategijoje sudarytas dar vienas 33 projektų sąrašas⁶⁷; šioje strategijoje jie vadinami ypatingos svarbos BIP. Į šį sąrašą įeina 27 dujų srities projektai ir tik 6 – elektros energijos, kurių numatomos išlaidos sudaro apie 17 milijardų eurų. Komisija šiuos projektus laiko labai svarbiais užtikrinant energijos tiekimo saugumą ir geriau sujungiant energijos rinkas trumpuoju ir vidutinės trukmės laikotarpiais.

103

Visi šie sąrašai parengti neturint aiškaus, pagrindžiančio, analitinio vertinimo, kuriems projektams turėtų būti teikiama pirmenybė, kad ES galėtų įgyvendinti energetikos politikos tikslus (žr. 82 dalį). Kai sprendimai dėl ES finansavimo priimami remiantis tokiais sąrašais, kyla įvairi rizika ir, jei Komisija ketina toliau naudotis šiais sąrašais kaip investavimo prioritetų nustatymo priemone, ji turėtų turėti omenyje susijusią riziką:

a)į sąrašą gali būti įtraukta tiek daug projektų, kad prioritetinių projektų sąrašo sąvoka yra stipriai sumenkinama, kadangi sąraše nesutelktas dėmesys į nedidelį projektų, kuriais siekiama patenkinti neatidėliotinas ES lygmens reikmes, skaičių. Pirmajame TEN-E BIP sąraše buvo 550 projektų; 2006 m. šis sąrašas persvarstytas, tačiau jį vis tiek sudarė 248 projektai;

b)kadangi sąrašai sudaromi remiantis valstybių narių pasiūlymais, o ne įtraukiant tik tuos projektus, kuriais aiškiai tenkinamos ES lygmens reikmės, kartais praktikoje projektų sąrašas yra tik projektų, kuriuos valstybių narių projektų vykdytojai norėtų finansuoti dėl vietos priežasčių, visuma;

c)kai kurie į šiuos sąrašus įtraukti projektai gali būti jau pradėti įgyvendinti arba užbaigti, gavus kitų nacionalinių arba privačių šaltinių finansavimą⁶⁸.

EEPEG, EITP ir ESI fondų pagrindinis tikslas nėra stiprinti energijos vidaus rinką

104

Pagrindinis Europos energetikos programos ekonomikai gaivinti tikslas buvo finansuoti brandžius energetikos infrastruktūros projektus, kuriuos įgyvendinus būtų galima per trumpą laiką užtikrinti ekonomikos augimą. Todėl programos pagrindinis tikslas nebuvo sukurti energijos vidaus rinką ir užtikrinti energijos tiekimo saugumo teikiamą naudą. Visoms valstybėms narėms skirtas tam tikras finansavimas energetikos infrastruktūros projektams. Iš esmės pradinis programos tikslas siekti ekonominio augimo per trumpą laiką nebuvo pasiektas, kadangi:

a)kai kurie projektai, kuriems skirtas finansavimas, nebuvo pakankamai brandūs. Nutraukta keletas projektų, kurių bendra vertė sudaro 422 milijonus eurų, t. y. 18,6 % visų pagal EEPEG skirtų subsidijų. Pavyzdžiui, dujotiekis „Nabucco“, jungiamasis dujotiekis „ITGI-Poseidon“, dujotiekio projektas „GALSI“ ir Rumunijos dujų tiekimo priešinga kryptimi projektai;

b)įgyvendinant projektus būta ilgų uždelsimų ir dėl to iki 2015 m. vasario 28 d. pagal EEPEG išmokėta tik 1,1 milijardo eurų išmokų. Tai sudaro 48 % skirtų lėšų sumos.

105

Europos infrastruktūros tinklų priemonės (EITP) tikslas energetikos srityje – teikti paramą BIP įgyvendinti. Pagal EITP gali būti finansuojami tik tie BIP, kurie, atsižvelgiant į esamą reguliavimo sistemą ir paskirsčius tarpvalstybines išlaidas, nėra perspektyvūs komerciniu požiūriu. Pagal šią priemonę, skelbiant kvietimus teikti paraiškas, skiriamos dotacijos ir kitos finansavimo priemonės, skirtos darbams ir reikiamoms techninėms studijoms.

106

Dėl tam tikrų EITP struktūros aspektų yra ribojama galimybė pagal šią priemonę remti energijos vidaus rinkos kūrimą:

a)Komisija gali finansuoti tik projektus, kurie pateikiami skelbiant kvietimus teikti paraiškas. Tai reiškia, kad Komisija turi mažai galimybių skirti finansavimą konkretiems BIP;

b)kadangi projekto branda yra svarbus dotacijų skyrimo kriterijus, labiau tikėtina, jog finansavimas bus skirtas brandesniems veiksmams. Šių projektų poveikis energijos vidaus rinkos kūrimui nebūtinai yra didžiausias;

c)kadangi energijos vidaus rinkos įgyvendinimo valstybėse narėse būklė nėra vienas iš projektų atrankai taikytų kriterijų, Komisija turi nedaug galimybių taikyti EITP tam, kad paskatintų valstybes nares imtis su energijos vidaus rinka susijusių reformų.

107

2007–2013 m. iš Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) skirta apie 1,3 milijardo eurų elektros energijos ir dujų infrastruktūrai finansuoti. 2014–2020 m. ši suma turėtų išaugti iki maždaug 2 milijardų eurų. 2007–2013 m. finansavimą gavo vienuolika valstybių narių; Lenkija gavo didžiausią sumą – 63 % visų energetikos infrastruktūrai iš ESI fondų skirtų lėšų.

108

Didžiausia šių lėšų dalis išnaudota regionų lygmens jungiamosioms linijoms tiesti ir valstybių narių esamai energetikos infrastruktūrai modernizuoti. Tam tikra dalis taip pat išnaudota tarpvalstybinėms jungtims, SGD terminalams ir požeminėms dujų saugykloms statyti. 2014–2020 m. šešios valstybės narės – Bulgarija, Čekija, Graikija, Lietuva, Lenkija ir Rumunija – ESI skirtas lėšas planuoja naudoti investicijoms į energetikos infrastruktūrą.

109

Projektus, kuriems bus skirta ESI fondų parama, atrenka valstybės narės. Komisija tvirtina tik didelės apimties projektus⁶⁹. Derybose dėl valstybių narių 2014–2020 m. finansavimo laikotarpio partnerystės susitarimų ir veiksmų programų Komisija turėjo galimybę reikalauti į juos įtraukti su energijos vidaus rinkos kūrimu susijusios veiklos rodiklius, tačiau to nepadarė. Investicijos į energetikos infrastruktūrą nėra ESI fondų prioritetas. Jos sudaro apie 0,5 % visų ERPF, Sanglaudos fondo ir ESF lėšų 2007–2013 m. ir 2014–2020 m. skirtų lėšų.

Daugelis ES bendrai finansuojamų energetikos infrastruktūrų vis dar turi turėti poveikį energijos vidaus rinkai

110

Audito metu peržiūrėta 15 energetikos infrastruktūros projektų, kuriems skirtas ES bendras finansavimas – 10 iš jų yra dujų srities ir 5 – elektros energijos (žr. 6 lentelę). Nagrinėjome projektų galimą poveikį energijos vidaus rinkos veikimui.

111

2015 m. liepos mėn. duomenimis:

a)vienas iš šių projektų – Suomijos ir Estijos elektros energijos tinklų jungties „EstLink 2“ statybos projekto (jungtis yra užbaigta ir visiškai eksploatuojama) – padarė didelį poveikį energijos vidaus rinkai (žr. 13 langelį);

b)neseniai užbaigtas dar vienas svarbus projektas – Prancūzijos ir Ispanijos elektros energijos jungiamosios linijos statybos projektas ir ši jungiamoji linija neseniai parengta eksploatuoti (taip pat žr. 10 langelį).

13 langelis

Įgyvendinus projektą „EstLink 2“, pasikeitė regiono elektros energijos rinka

Projektui „EstLink 2“ pervesta 100 milijonų eurų pagal EEPEG. Projekto tikslas buvo pastatyti antrą Suomijos ir Estijos 650 MW pralaidumo elektros energijos jungiamąją liniją. Šis projektas įgyvendintas sėkmingai: įveikus technines ir kitokias kliūtis jungiamoji linija užbaigta ir pradėta eksploatuoti. Projektas teigiamai veikia elektros energijos rinką, ypač Estijos: elektros energijos kainos tapo stabilesnės ir supanašėjo su Suomijos kainomis.

© Elering

6 lentelė

Audito tikslu peržiūrėtų projektų sąrašas

Projektas
Būklė
(2015 m. birželio mėn.)
Valstybės narės
Projekto išlaidos
(milijonais eurų)
ES bendras finansavimas
(milijonais eurų)
ES finansavimo priemonė

Dujos
Bulgarijos ir Graikijos jungiamasis dujotiekis
Numatyta baigti 2018 m.
Bulgarija, Graikija
220
45
EEPEG

Bulgarijos ir Rumunijos jungiamasis dujotiekis
Numatyta baigti 2015 m.
Bulgarija, Rumunija
24
9
EEPEG

Dujotiekis „Nabucco“
Nutrauktas
Austrija, Bulgarija, Vengrija, Vokietija, Rumunija
7 900
(planuota)
200
(skirta)
EEPEG

Latvijos ir Lietuvos jungiamasis dujotiekis
Baigtas 2013 m.
Lietuva, Latvija
33
13
EEPEG

Dujotiekis Jurbarkas–Klaipėda
Baigtas 2013 m.
Lietuva
46
21
ESI fondai

Dujotiekio Klaipėda–Kiemėnai pajėgumų didinimas
Vykdomas
Lietuva
64
28
EITP

Swinuojscie
SGD terminalas
Numatyta baigti 2015 m.
Lenkija
657
55
EEPEG

199
ESI fondai

Dujotiekis Gustorzyn–Odolanow
Baigtas 2014 m.
Lenkija
102
49
ESI fondai

GIPL
jungiamasis dujotiekis
Vykdomas
Lenkija, Lietuva
558
306
EITP

Prancūzijos ir Ispanijos jungiamasis dujotiekis
Baigtas 2012 m.
Prancūzija, Ispanija
617
45
EEPEG

Tarpinė suma
2 321
970

Elektros energija
Prancūzijos ir Ispanijos
jungiamoji linija
Pradėta eksploatuoti 2015 m. birželio mėn.
Prancūzija, Ispanija
721
225
EEPEG

Portugalijos ir Ispanijos jungiamosios linijos stiprinimas
Baigta 2011 m.
Portugalija, Ispanija
136
46
EEPEG

Jungtis „EstLink 2“
Pradėta eksploatuoti 2014 m.
Estija, Suomija
320
100
EEPEG

Jungtis „Nordbalt“
Numatyta baigti 2015 m.
Švedija, Lietuva
366
175
EEPEG

Jungtis
„LitPol“
Numatyta baigti 2015 m.
Lenkija
528
207
ESI fondai

2
TEN-E

Lietuva
132
2
TEN-E

58
EITP (pagal paraiškas)

Tarpinė suma
1 543
815

Iš viso
3 864
1 785

112

Kiti projektai nepadarė tokio masto poveikio energijos vidaus rinkai, kadangi:

a)vienam iš dešimties dujų projektų, būtent Lenkijos ir Lietuvos projektui GIPL, metu atveriamos naujos rinkos galimybės; užbaigus šį projektą, dujomis galės prekiauti šalys, kurių dujotiekiai šiuo metu nesujungti. Kitais devyniais projektais visų pirma siekta padidinti esamą pralaidumą arba tiesiogiai išspręsti su energijos tiekimo saugumu susijusias problemas;

b)užbaigti penki projektai iš 15. Kuo anksčiau užbaigiamas projektas ir infrastruktūra pradedama eksploatuoti, tuo didesnis jo poveikis vidaus rinkai. Tačiau kad būtų užbaigti projektai, kurie nebuvo visiškai brandūs priimant sprendimus dėl finansavimo, gali prireikti daugiau laiko nei planuota. Taigi didelės apimties infrastruktūros projektai yra sudėtingi techniniu požiūriu ir dažnai planuoti darbai trunka ilgiau, nei numatyta; iš dalies tai lemia nenumatytos aplinkybės (žr. 14 langelyje pateiktą pavyzdį);

14 langelis

Projektas „NordBalt“

Projektas „NordBalt“ – Švedijos ir Lietuvos elektros energijos tinklų jungiamosios linijos statybos projektas. Įgyvendinus šį projektą gali būti padarytas svarbus poveikis valstybių narių, bendradarbiaujančių pagal BEMIP, elektros energijos rinkų veikimui, kadangi gali suintensyvėti prekyba bendroje Šiaurės ir Baltijos regionų elektros biržoje. Tačiau paaiškėjo, kad kabelio tiesimas Baltijos jūra – sudėtingas procesas, todėl šį projektą planuojama baigti tik 2016 m. birželio mėn, t. y. praėjus šešeriems su puse metų nuo to laiko, kai jis buvo įtrauktas į projektų, finansuotinų pagal EEPEG priemonę, sąrašą.

© Litgrid

3 nuotrauka. Projekto „NordBalt“ antžeminė stotis Klaipėdoje (Lietuva)

c)jungiamųjų linijų potencialą užtikrinti geresnes energijos srautų tiekimo sąlygas lemia energijos perdavimo sistemų, esančių valstybių narių viduje, pralaidumas (žr. 73 dalį). Ši problema nustatyta dviejuose audito tikslu peržiūrėtuose projektuose (žr. 15 langelį);

d)dviejų jungiamųjų dujotiekių statybos projektų veiksmingumas tikriausia bus ribotas, nes jie apima naujų perdavimo pajėgumų statybą šalia esamų pajėgumų (žr. 16 langelyje pateiktus pavyzdžius).

15 langelis

Atvejų, kai jungiamųjų linijų statyba nėra remiama vietos rinkų, pavyzdžiai

Projektas „LitPol“ apima elektros jungiamosios linijos tarp Lenkijos ir Lietuvos statybą; šios linijos tikslas – sumažinti trijų Baltijos šalių atskirtį nuo Europos Sąjungos energijos rinkos. Tačiau galimybės šią liniją naudoti elektros energijai iš Lenkijos į Lietuvą importuoti yra ribotos dėl nepakankamo šalia Lietuvos sienos esančių Lenkijos tinklų gamybos pajėgumo ir nepakankamo šių tinklų sujungimo su kitų Lenkijos regionų tinklais, kurių elektros energijos gamybos pajėgumas yra didesnis. Tiekti energijos srautus dviem kryptimis bus galima tik jei bus sustiprintas Lenkijos tinklas, tačiau iki 2020 m. to daryti nenumatyta.

Užbaigus tiesti Bulgarijos ir Rumunijos jungiamąjį dujotiekį, bus galima iš Rumunijos į Bulgariją tiekti 1,3 milijono m³ gamtinių dujų per dieną. Tačiau esamomis sąlygomis, dėl per žemo spaudimo Rumunijos dujų sistemoje, būtų neįmanoma į Bulgariją tiekti tokio dujų kiekio. Kalbant apie galimus dujų srautus į Vengriją ir iš jos, šiuo metu taip pat būtų susiduriama su šiais apribojimais. Reikalingos papildomos investicijos į Rumunijos dujų perdavimo tinklą, kad šalies dujų perdavimo sistemą būtų galima sujungti su per Rumuniją nutiestu dujų tiekimo tranzitu dujotiekiu. Taip pat Rumunija turėtų panaikinti vieną šalies įstatymą, kuriuo draudžiama eksportuoti dujas.

16 langelis

Nauji dujotiekiai tiesiami šalia esamų dujotiekių

Pagal jungiamųjų dujotiekių tarp Rumunijos, Bulgarijos ir Graikijos tiesimo projektus šalia esamų dujotiekių yra tiesiami nauji dujotiekiai. Taip yra todėl, kad esamą dujų tiekimo tranzitu per Rumuniją ir Bulgariją į Graikiją tinklo pajėgumą jau yra užsisakęs trečiosios šalies tiekėjas pagal ilgalaikę sutartį.

24Dėl elektros energijos žr. 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/54/EB, 49 straipsnio 1 dalį (OL L 211, 2009 8 14, p. 55). Dėl dujų žr. 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/73/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinančios Direktyvą 2003/55/EB, 54 straipsnio 1 dalį (OL L 211, 2009 8 14, p. 94).

25Reglamentas (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1228/2003. Reglamentas (EB) Nr. 715/2009 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų, panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1775/2005. 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 713/2009, įsteigiantis Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą.

26Europos Vadovų Tarybos 2011 m. vasario 4 d. patvirtintos išvados.

272014 m. gruodžio 9 d. Briuselyje vykusio Tarybos (Transporto, telekomunikacijų ir energetikos tarybos) posėdžio išvados.

28Atlikdama vertinimą Komisija remiasi oficialiais valstybių narių dokumentais, rangovų ataskaitomis, nacionalinių biurų turimomis žiniomis, rinkos stebėjimu pasitelkiant žiniasklaidos priemones ir trečiųjų šalių pateikta informacija į konkrečias užklausas.

29Iš Lenkijos energetikos reguliavimo tarnybos 2014 m. nacionalinėje ataskaitoje paskelbtų duomenų matyti, kad rinkoje įsitvirtinęs dujų tiekėjas valdo maždaug 95 % Lenkijos didmeninės dujų rinkos.

30Iki 2015 m. birželio 1 d. Komisija buvo paskelbusi 109 nuomones. Septyni dujų ir trys elektros energijos PSO vis dar laukia sertifikavimo: Estijos, Latvijos, Suomijos, Italijos, Vengrijos, Belgijos ir Jungtinės Karalystės dujų PSO (pakartotinis sertifikavimas), taip pat Vengrijos, linijos „Baltic Cable“ (tarp Švedijos ir Vokietijos) ir Italijos elektros energijos PSO (pakartotinis sertifikavimas).

31COM(2015) 80 final, 2015 m. vasario 25 d., „Atsparios energetikos sąjungos ir perspektyvios klimato kaitos politikos pagrindų strategija“.

322014–2020 m. valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairės (2014/C 200/01).

33Kainų reguliavimo kriterijus, siekiant atitikti ES teisės aktus, neseniai patvirtino Teisingumo Teismas 2015 m. rugsėjo 15 d. pateiktame sprendime, susijusiame su pažeidimo byla prieš Lenkiją dėl reguliuojamų dujų kainų ne namų ūkiams (C-36/14).

34Komisijos komunikatas „Energijos kainos ir sąnaudos Europoje“, SWD(2014) 19 final ir SWD(2014) 20 final.

35Daugiau informacijos apie ELBAS pateikiama http://www.nordpoolspot.com/TAS/Intraday-market-Elbas/.

36Čekija, Ispanija, Prancūzija, Vengrija, Lenkija, Portugalija ir Rumunija.

37Reglamentas (ES) Nr. 1227/2011, 2014 m. gruodžio viduryje papildytas REMIT įgyvendinimo aktais.

38Panašus aukščiausios ir žemiausios didmeninės elektros energijos kainos skirtumas taip pat nustatytas 2013 m. ir 2015 m. pirmajame ketvirtyje.

39Išskyrus Graikiją, Airiją ir Lenkiją.

40Tinklų sujungimo 10 % tikslą nustatė Europos Vadovų Taryba 2002 m. Barselonoje vykusiame susitikime. Taip valstybės narės raginamos iki 2020 m. išplėsti tinklų sujungimo pajėgumą, kad jis sudarytų ne mažiau kaip 10 % įrengtojo elektros energijos gamybos pajėgumo. Tai reiškia, kad kiekviena valstybė narė turėtų būti nutiesusi elektros energijos kabelius, kuriais būtų galima per jos sienas kaimyninėms šalims perduoti bent 10 % jos elektrinėse pagamintos elektros energijos.

41Tarpvalstybinę prekybą dujomis iš vieno dujų mazgo į kitą šiuo metu gali vykdyti Belgija, Vokietija, Prancūzija, Italija, Nyderlandai, Austrija ir Jungtinė Karalystė.

42Kai kurios šalys įgyvendina tam tikras mišrias sistemas. Pavyzdžiui, Lenkijoje didmeninė ir mažmeninė dujų kaina yra reguliuojamos, tačiau dalis importuojamų dujų ir tam tikras neišnaudotas pajėgumas yra parduodami biržoje. 2014 m. ketvirtąjį ketvirtį dujų kaina biržoje buvo 26,2 euro už 1 MWh, o reguliuojama kaina buvo 36 eurai už 1 MWh. 2013 m. tik trys procentai visos prekybos dujomis vyko per biržą.

43Remiantis ACER pateikta informacija, visose septyniose valstybėse narėse, turinčiose dujų mazgus, vidutinė 2014 m. dujų kaina mazguose buvo 24,8 euro per MWh, o vidutinė 2014 m. importo kaina pagal B2B sutartis – 27,0 eurai (žr. II priedą). Aukščiausia ir žemiausia kaina pagal B2B sutartis siekė 22,1–32,0 eurai už MWh, o dujų mazguose – 23,4–27,8 euro už MWh. Kaip matyti iš 6 langelio, Lietuva, apskaičiuodama vidutinę kainą pagal B2B sutartis, atsižvelgia į suteiktą atgaline data taikomą 21 % nuolaidą.

44Tinklų sujungimo laipsnis nustatomas palyginant valstybės narės įrengtąjį elektros energijos gamybos pajėgumą ir bendrą elektros energijos jungiamųjų linijų pajėgumą. Įvairiai aiškinama tai, ar pagamintas elektros energijos kiekis turėtų būti apskaičiuojamas pagal įrengtąjį pajėgumą ar faktiškai panaudotą pajėgumą.

45Europos Vadovų Tarybai pirmininkavusios valstybės narės išvados. 2002 m. kovo 15–16 d. Barselonos Europos Vadovų Tarybos susitikimas, SN 100/1/02 REV 1.

46N-1 kriterijus nustatytas 2010 m. spalio mėn. Reglamentu (ES) Nr. 994/2010 dėl dujų tiekimo saugumo. Remiantis elektros energijos sektoriaus pavyzdžiu, šia taisykle nustatomas įpareigojimas toms valstybėms narėms, kurios yra priklausomos nuo dujų importo iš vienintelio šaltinio (dujotiekiu, iš požeminės saugyklos arba kitokios pagrindinės infrastruktūros), kad būtų užtikrinta, jog dujų paklausa ypatingai šaltomis dienomis bus patenkinta net ir tuo atveju, jei pagrindinė importo infrastruktūra sutriktų.

47SWD (2014) 325 final, 2014 m. spalio 16 d., Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „Ataskaita dėl Reglamento (ES) Nr. 994/2010 įgyvendinimo ir jo indėlio užtikrinant solidarumą ir pasirengimą dujų tiekimo sutrikimams ES“ (angl. Report on the implementation of Regulation (EU) 994/2010 and its contribution to solidarity and preparedness for gas disruptions in the EU). Minėtos 6 valstybės narės – Švedija, Lietuva, Bulgarija, Graikija, Slovėnija ir Liuksemburgas. Trims iš jų – Liuksemburgui, Slovėnijai ir Švedijai – buvo suteikta išlyga pagal Reglamento 6 straipsnio 10 dalį.

48Išskyrus Estiją ir Švediją.

49Bulgarijos statistikos biuro duomenimis, dujų vartojimas sumažėjo nuo 3 218 milijardų m³ 2011 m. iki 2 840 milijardų m³ 2014 m.

50Pagal Eurostato statistinius duomenis, visa Estijos, Latvijos ir Lietuvos gamtinių dujų paklausa sumažėjo nuo 5,6 milijardo m³ 2010 m. iki 4,6 milijardo m³ 2014 m.

51Suomijos ir Estijos ministrų pirmininkų 2014 m. lapkričio mėn. susitarime numatoma statyti didesnį regioninį SGD terminalą Suomijoje ir mažesnį, skirtą vietos reikmėms tenkinti, – Estijoje. Jei Suomijos projekto nepavyks įgyvendinti pagal tvarkaraštį, Estijai bus suteikta galimybė statyti regioninį terminalą.

52ACER nuomonė Nr. 8/2014.

53Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „Investavimo į energetikos infrastruktūrą projektai“, pridėtas prie Komisijos komunikato Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Energijos vidaus rinkos kūrimo pažanga“ (SWD(2014) 313 final, 2014 10 13, p. 4).

54Nuomonėje Nr. 16/2014 ACER išreiškė susirūpinimą dėl DMTPP, ypač dėl klausimų, susijusių su duomenų nepakankamumu, informavimu apie tinklų pralaidumą, sąnaudų ir naudos analizės naudojimu visų investicijų į perdavimo infrastruktūrą tikslu ir su kai kurių investicijų aprašymų aiškumo stoka.

55Bendra deklaracija, kurią 2015 m. kovo 4 d. pasirašė Europos Komisijos pirmininkas Jeanas-Claude‘as Junckeris, Prancūzijos prezidentas François Hollande‘as, Ispanijos ministras pirmininkas Mariano Rajoy ir Portugalijos ministras pirmininkas Pedro Passos Coelho ir kuria jie susitarė dėl jungčių tarp Pirėnų pusiasalio ir likusios ES energijos rinkos dalies stiprinimo būdų.

56CORESO (Elektros energijos sistemų operatorių koordinavimas) – pirmas regioninis elektros energijos sistemų operatorių techninio koordinavimo centras, jungiantis keletą Prancūzijos, Belgijos, Vokietijos, Italijos ir Jungtinės Karalystės PSO.

57CEER – Europos energetikos reguliavimo institucijų taryba – Briuselyje įsteigta NVO, siekianti energijos vidaus rinkos kūrimo procese atstovauti NRI interesams.

58Valstybių narių organizacijos labai nevienodai dalyvauja įgyvendinant regioninio bendradarbiavimo iniciatyvas. Pavyzdžiui, Švedijos NRI dalyvavo visų ACER darbo grupių veikloje, taip pat įgyvendinant visas ankstyvo tinklų kodeksų priėmimo iniciatyvas. Be to, Švedijos elektros energijos PSO dalyvauja įvairiose regioninio bendradarbiavimo iniciatyvose bei ankstyvo tinklų kodeksų įgyvendinimo darbo grupėse. Tačiau audito metu du Bulgarijos PSO nedalyvavo jokiame regioniniame bendradarbiavime ar ankstyvo tinklų kodeksų įgyvendinimo grupių veikloje.

59Kiti projektai, kuriems paskirti koordinatoriai: „Lenkijos ir Lietuvos jungtis“, „Nabucco“ ir „Danijos, Vokietijos ir Lenkijos jūros vėjo elektrinių parkų sujungimas“.

60Europos koordinatoriaus Mario Monti ataskaita, europinės svarbos projektas EI 3 „Prancūzijos ir Ispanijos elektros energijos tinklų jungtis“, Briuselis, 2008 m. rugsėjo mėn. (Rapport du Coordonnateur Europeen, Mario Monti, Projet d‘Interet Europeen EI 3, „Interconnexion électrique France - Espagne“, Bruxelles, Septembre 2008).

612020 COM (2010) 677.

62Pagal Europos Komisijai valstybių narių pateiktą informaciją.

63Į šią sumą neįeina parama energetikos infrastruktūrai, kurią ateityje būtų galima gauti iš Europos strateginių investicijų fondo, kuris numato suteikti 16 milijardų eurų dydžio garantijas, finansuojamas iš ES biudžeto.

64Reglamentas (ES) Nr. 347/2013.

65„2020 m. ir vėlesnio laikotarpio energetikos infrastruktūros prioritetai“, 2011 m., p. 14. Elektros energijos koridoriai: jėgainių tinklas Šiaurės jūrose, Šiaurės-Pietų jungtys Vakarų Europoje, Šiaurės-Pietų jungtys Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europoje, Baltijos energijos rinkos (elektros) jungčių planas, pažangiojo elektros energijos tinklo technologijų diegimas, ilgalaikės elektros energijos magistralės; dujų koridoriai: Šiaurės-Pietų jungiamieji vamzdynai Vakarų Europoje, Šiaurės-Pietų jungiamieji vamzdynai Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europoje, Pietų koridorius, Baltijos energijos rinkos (dujų) jungčių planas.

66Kiti devyni – tai septyni naftos projektai ir du pažangiųjų tinklų projektai.

67COM(2014) 330 final, p. 10.

682014 m. spalio mėn. Ispanijoje baigta tiesti 400 kV elektros energijos liniją tarp Bescanó ir Santa Llogaia; tai buvo žingsnis į priekį tiesiant naują Prancūzijos ir Ispanijos elektros energijos tinklų jungtį. Šis projektas vis dar yra įtrauktas į BIP ir ESIF sąrašus.

69Energetikos infrastruktūros investicijų, susijusių su teminiu tikslu skatinti tvaraus transporto rūšis ir panaikinti grūstis pagrindinėse tinklo infrastruktūrose, atveju tai yra projektai, kurių bendros tinkamos finansuoti išlaidos sudaro daugiau nei 75 milijonus eurų, kitų ESI energetikos infrastruktūros investicijų atveju – iš esmės jos nėra susijusios su šios ataskaitos taikymo sritimi – riba yra 50 milijonų eurų.

Išvados ir rekomendacijos

113

ES tikslas – iki 2014 m. sukurti energijos vidaus rinką – nebuvo nepasiektas. Apskritai kalbant, Europos energetikos infrastruktūra dar nėra pritaikyta visiškai integruotoms rinkoms ir dėl to energijos tiekimo saugumas šiuo metu nėra veiksmingai užtikrinamas. Iš ES biudžeto teikta finansinė parama energetikos infrastruktūrai remti – tik nedidelis įnašas į energijos vidaus rinkos kūrimą ir energijos tiekimo saugumo užtikrinimą (žr. 27 dalį).

Tikslas – iki 2014 m. sukurti energijos vidaus rinką – nebuvo pasiektas.

114

Nuo 2007 m. daugiausia dėmesio įgyvendinant ES energetikos politiką skiriama energijos vidaus rinkai. 2009 m. patvirtintame trečiajame energetikos dokumentų rinkinyje buvo reikalaujama Dujų ir Elektros direktyvas į nacionalinę teisę perkelti iki 2011 m. kovo 3 d. Tačiau tais metais šis tikslas nebuvo pasiektas. 2011 m. Taryba dar kartą patvirtino savo įsipareigojimą prisidėti kuriant energijos vidaus rinką, teigdama, kad ji turėtų būti sukurta iki 2014 m. Tačiau dėl įvairių problemų nepasiektas ir šis vėlesnis tikslas (žr. 29 dalį).

115

Reikia dar labai daug nuveikti, kad būtų galima teigti, jog trečiasis energetikos dokumentų rinkinys yra visiškai įgyvendintas. Komisijos vykdomas nuostatų įgyvendinimo valstybėse narėse stebėjimas tęsiamas ir praėjus 2014 m. terminui (žr. 30–33 dalis).

1 rekomendacija
Patikrinimų dėl neatitikties nustatymo užbaigimas

Kol energijos vidaus rinka dar nebaigta kurti, Komisija iki 2016 m. pabaigos turėtų baigti pradėtus vertinimus ir valstybių narių atžvilgiu pradėti reikiamas pažeidimų nagrinėjimo procedūras.

116

Visos ES nacionalinėms reguliavimo institucijoms (NRI) toliau tenka spręsti problemas, susijusias su jų nepriklausomumu ir kompetencijos vykdymu. Ne visų NRI turimi ištekliai yra proporcingi užduotims, kurias joms reikia vykdyti, įskaitant bendradarbiavimą ES lygmens veikloje, pavyzdžiui, Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros (ACER) vadovaujamoje veikloje. ACER neturi įgaliojimų priversti visų valstybių narių NRI pateikti reikiamus duomenis apie energijos rinkas (35 ir 36 dalys).

2 rekomendacija
NRI ir ACER

(a)Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad jų NRI būtų nepriklausomos ir kad nebūtų ribojamas jų vaidmuo. Turėtų būti skiriama pakankamai NRI veiklai reikalingų išteklių, taip pat joms turėtų būti leidžiama visomis teisėmis dalyvauti ES lygmens bendradarbiavimo veikloje;

(b)Komisija turėtų užtikrinti, kad ACER būtų suteikti reikiami įgaliojimai, kad ji galėtų prašyti valstybių narių pagrindinių institucijų suteikti informaciją, kurios jai reikia pavestoms užduotims vykdyti.

117

Kadangi valstybės narės skirtingai organizuoja savo energijos rinkas, tolesnis energijos vidaus rinkos kūrimas užtrunka. Iš tiesų yra taikomos 28 nacionalinės teisinės sistemos – praktikoje tai yra atskirų vietos, nacionalinių ir regioninių rinkų visuma, o ne energijos vidaus rinka. Atsiejimo ir kitų priemonių tikslas buvo sukurti energijos vidaus rinkos reguliavimo sąlygas, tačiau dažnai nepavyko sukurti liberalizuotos ir konkurencingos rinkos. Toliau kurti ES energijos vidaus rinką ir rasti praktinių būdų, kaip šios rinkos galėtų veikti kartu, tebėra didelė užduotis. Taip yra dėl to, kad ES valstybėse narėse taikoma keletas skirtingų prekybos mechanizmų, ir tai, kad energijos rinkoms daro įtaką įvairios intervencinės priemonės (39 ir 43–46 dalys).

3 rekomendacija
Skaidri prekyba

Komisija turėtų skatinti plačiai plėtoti skaidrius prekybos dujomis ir elektros energija mechanizmus. Ji turėtų sudaryti sąlygas ir teikti paramą, kad valstybės narės galėtų įsteigti biržas, jei jų dar neturi arba jei jų rinkose dominuoja B2B prekybos mechanizmai.

118

Tinklų kodeksai – techninės taisyklės, kuriomis siekiama sukurti pagrindą, kuriuo remiantis būtų užtikrintas ES elektros energijos ir dujų perdavimo sistemų techninis sąveikumas. Kodeksuose nustatomi bendri techniniai standartai, kuriuos taikant turėtų būti užtikrintas laisvas energijos tiekimas be sienų. Nors jau padaryta pažanga dujų tinklų kodeksų tvirtinimo srityje, taikant komiteto procedūrą kol kas galutinai nepatvirtintas nė vienas elektros energijos tinklų kodeksas. Kai kuriuos tinklų kodeksus, prieš juos galutinai tvirtinant pagal regionines ankstyvo kodeksų įgyvendinimo iniciatyvas, priima valstybės narės (47–51 dalys).

4 rekomendacija
Tinklų kodeksų tvirtinimas ir įgyvendinimas

Komisija turėtų paspartinti komiteto procedūrą, kad galėtų užtikrinti, jog iki 2015 m. pabaigos būtų patvirtinti elektros energijos tinklų kodeksai. Ji taip pat turėtų raginti ACER ir Europos elektros energijos ir dujų perdavimo sistemų operatorių tinklus remti ankstyvą tinklų kodeksų įgyvendinimą valstybėse narėse pagal regioninio bendradarbiavimo iniciatyvas.

119

Jau padaryta pažanga, tačiau visos kainos taikymo poveikio, kuris būtų patiriamas sukūrus energijos vidaus rinką, dar nematyti ir valstybių narių energijos kainos vis dar smarkiai skiriasi.

120

Elektros energijos kainų konvergencija ES nepasiekta ir net kai kurių kaimyninių valstybių narių energijos kainos labai skiriasi. Siekdama skatinti tarpvalstybinę prekyba elektros energija, ES nustatė tikslą, t. y., kad valstybių narių tarpvalstybinių elektros energijos jungčių pajėgumas turi siekti bent 10 % šalies įrengtojo gamybos pajėgumo. Tačiau šis tikslas nepakankamai aktualus, nes juo siekiama plėtoti infrastruktūrą ir jis nėra pagrįstas paklausos dinamika, siekiant užtikrinti kainų konvergenciją (59–64 dalys).

121

Net jei būtų įgyvendintas dabartinis tikslinis dujų rinkos modelis, pagrįstas prekyba per dujų mazgus, jo poveikis vidutinėms didmeninėms dujų kainoms galėtų būti tik nedidelis. Kad būtų galima visoje ES nutiesti svarbius dujotiekius ir taip padėti Europoje lengviau plėtoti konkurencingą prekybą per dujų mazgus, reikia didelių investicijų. Tačiau kai kuriais atvejais nėra ekonominių argumentų, kodėl reikėtų tai daryti. Yra ir kitų konkurencijos sukūrimo dujų rinkose būdų, pavyzdžiui, strateginėse vietose įrengiant SGD terminalus, iš kurių būtų aptarnaujama viena arba kelios nacionalinės rinkos (65–71 dalys).

5 rekomendacija
Elektros energijos ir dujų rinkų ir infrastruktūros plėtros modeliai

Komisija turėtų:

a)apsvarstyti, kaip būtų galima nustatyti elektros energijos tinklų sujungimo tikslus remiantis rinkos reikmėmis, o ne nustatytu šalies gamybos pajėgumu;

b)dar kartą įvertinti galimas išlaidas, susijusias su tiksliniu dujų rinkos modeliu, ir susijusią naudą bei, atsižvelgiant į tai, kad paklausa nėra aiški, apsvarstyti, ar yra alternatyvų didelių dujotiekių statybai, pavyzdžiui, ar būtų galima strateginėse vietose įrengti SGD terminalus, iš kurių būtų aptarnaujama vienos šalies rinka arba keleto šalių rinkos, taikant suderinamus energijos vidaus rinkos sprendimus. Tai turėtų daroma remiantis išsamiu ES lygmens reikmių vertinimu (žr. 7 rekomendaciją).

Europos energetikos infrastruktūra dar nėra pritaikyta visiškai integruotoms rinkoms ir dėl to energijos tiekimo saugumas šiuo metu nėra veiksmingai užtikrinamas

122

Kol kas valstybių narių vidaus ir tarpvalstybinė energetikos infrastruktūra nėra tinkama, kad galėtų veikti energijos vidaus rinka. Praktikoje dėl nepakankamo valstybės narės infrastruktūros pajėgumo gali būti kliudoma vykdyti galimą importą ir eksportą ir gali būti neišnaudojamos valstybės narės kaip tranzito šalies galimybės. Taip pat dar nepašalinti valstybių narių tarpvalstybinės dujų ir elektros energijos perdavimo infrastruktūros trūkumai (73–81 dalys).

6 rekomendacija
Optimalus esamos infrastruktūros naudojimas

Komisija turėtų:

a)nustatyti, kuri tarpvalstybinė energetikos infrastruktūra, atsižvelgiant į visas galimybes ją naudoti kuriant energijos vidaus rinką, nėra visiškai išnaudojama dėl to, kad ji suvaržyta ilgalaikėmis dvišalėmis sutartimis, užkertančiomis kelią trečios šalies patekimui, arba kad nėra išnaudojami tos infrastruktūros techniniai pajėgumai, pavyzdžiui, tiekti srautus priešinga kryptimi;

b)bendradarbiauti su valstybių narių suinteresuotaisiais subjektais, kad būtų galima aktyviau nenutrūkstamai naudoti šią infrastruktūrą kuriant energijos vidaus rinką;

c)išnagrinėti, kokią naudą būtų galima gauti įsteigus regionų PSO, kurie skatintų tiekti energijos srautus per sienas ir juos veiksmingai valdytų, kuo daugiau išnaudodami esamą infrastruktūrą.

123

Išsamus ES lygmens energetikos infrastruktūros reikmių vertinimas reikalingas tam, kad būtų galima pagrįsti su energijos vidaus rinkos kūrimu ir energijos tiekimo saugumu susijusius sprendimus (82 dalis). Kadangi visoje ES reikalingos didelės investicijos į energijos infrastruktūrą, ši išsami analizė – pagrindinė priemonė, padėsianti lengviau paskirstyti sektoriuje ES ir kitas lėšas (82, 84 ir 99 dalys). Šiuo metu Komisijos naudojamos planavimo priemonės, daugiausia – bendro intereso projektų sąrašai ir dešimties metų tinklų plėtros planai, kai kuriais svarbiais aspektais yra riboti (85–87 dalys). Taip pat Komisija nėra sukūrusi pažangaus rinkos kūrimo modelio, kuriuo remiantis būtų atliekama reikmių analizė (83 dalis).

7 rekomendacija
Išsamus ES lygmens infrastruktūros reikmių vertinimas

Komisija turėtų:

a)atlikti išsamų ES lygmens energetikos infrastruktūros reikmių vertinimą, kuriuo būtų galima remtis kuriant energijos vidaus rinką; jis turėtų būti kaip nuoroda į kitus strateginius dokumentus, pavyzdžiui DMTPP.

b)kad būtų lengviau atlikti reikmių vertinimą, įstaigos viduje arba Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūroje (ACER) sukurti pajėgumą kurti energijos rinkas, įskaitant pajėgumą rengti įvairiausias paklausos prognozes;

c)bendradarbiauti su ENTSO-E ir ENTSO-G, kad remiantis reikmių vertinimu būtų galima planuoti su energijos vidaus rinka susijusią ES infrastruktūrą, įskaitant dešimties metų tinklo plėtros planų (DMTPP) rengimą.

124

Kad būtų galima sukurti tarpvalstybinę energetikos infrastruktūrą, būtinas kaimyninių valstybių narių bendradarbiavimas. Dėl to gali kilti sunkumų finansuojant projektus, skirstant išlaidas ir siekiant gauti planavimo leidimus. ES yra gerosios patirties regioninio bendradarbiavimo energetikos sektoriuje pavyzdžių – kuriamos politinės ir techninės iniciatyvos. Kai kurie Komisijos atliekami koordinavimo veiksmai davė teigiamų rezultatų (žr. 88–93 dalis).

Europos Sąjungos finansinė parama energetikos infrastruktūrai remti – tik nedidelis įnašas į energijos vidaus rinkos kūrimą ir energijos tiekimo saugumo užtikrinimą

125

Dėl netinkamo projektų pirmenybės nustatymo sumažėjo energetikos infrastruktūrai skirto ES finansavimo veiksmingumas. Komisija remiasi keletu konkrečių projektų sąrašų kaip priemone, padedančia nustatyti iš ES biudžeto teikiamų investicijų pirmenybę ir nustatyti finansuoti tinkamus projektus. Tačiau Komisija šiuo sąrašus rengė neturėdama išsamaus ES lygmens infrastruktūros plėtros reikmių vertinimo. Tai reiškia, jog yra tam tikra rizika, kad šie planai nėra tinkama investicijų pirmenybės nustatymo ir ES lėšų paskirstymo priemonė (100–103 dalys).

8 rekomendacija
Tinkamesnis BIP projektų sąrašų naudojimas

Atsižvelgdama į išsamų ES lygmens energetikos infrastruktūros reikmių vertinimą, Komisija turėtų patobulinti planavimo procedūras, ypač susijusias su bendro intereso projektų (BIP) pirmenybės nustatymu ir finansavimu.

126

Svarbiausias pagrindinių energetikos infrastruktūros projektams finansuoti taikomų ES finansinių priemonių – EEPEG, Europos infrastruktūros tinklų priemonės ir Europos struktūrinių ir investicijų fondų – tikslas nėra stiprinti energijos vidaus rinką, ir tai aiškiai matyti iš tam tikrų šių priemonių taikymo aspektų. Finansavimas pagal EITP nėra susijęs su energijos rinkos reformomis ir energijos rinkos kūrimo sąlygos nėra įtrauktos į ESI fondų 2014–2020 m. partnerystės susitarimus (104–109 dalys).

9 rekomendacija
Tinkamas ir nuoseklus EVR funkcionavimas kaip ES energetikos infrastruktūros projektų finansavimo sąlyga

Komisija turėtų parengti teisės aktų pasiūlymus, kaip priimti sprendimus, susijusius su finansuojamų energetikos infrastruktūros projektų atranka, siekiant užtikrinti tinkamą ir nenutrūkstamą energijos rinkos funkcionavimą valstybėse narėse.

127

Yra pavyzdžių, iš kurių matyti, kad ES finansuoti energetikos infrastruktūros projektai teigiamai paveikė energijos vidaus rinką ir energijos tiekimo saugumą. Tačiau daugelio kitų projektų poveikis kol kas nedidelis. Taip yra dėl to, kad kai kuriuose projektuose per mažai dėmesio sutelkta į vidaus rinkos kūrimo reikmių užtikrinimą; keletas projektų jau įgyvendinta ir infrastruktūra pradėta eksploatuoti; kai kurių projektų visa nauda neišnaudojama dėl kaimyninių valstybių narių problemų, susijusių su tinklų pralaidumu; yra projektų, kurių veiksmingumas nedidelis, nes jais siekiama šalia esamos infrastruktūros sukurti naują infrastruktūrą (110–112 dalys).

Šią ataskaitą priėmė II kolegija, vadovaujama Audito Rūmų nario Henri GRETHEN, 2015 m. spalio 21 d. Liuksemburge įvykusiame posėdyje.

Audito Rūmų vardu

Pirmininkas
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Priedai

I priedas

a) Vidutinės mažmeninės elektros energijos kainos, įskaitant mokesčius, namų ūkių vartotojams 2015 m. I ketvirtį (euro centų už 1 KWh)

Pastaba. Vartotojų kainų prieinamumas – atskira tema, kuri turėtų būti nagrinėjama atsižvelgiant į kiekvienos valstybės narės grynųjų disponuojamųjų pajamų dydį. Kaip minėta 23 dalyje, atliekant šį auditą energijos nepritekliaus klausimas nenagrinėtas.

Šaltinis: Europos Komisija.

b) Vidutinės elektros energijos kainos, neįskaitant PVM ir nesusigrąžinamų mokesčių, pramonės vartotojams 2015 m. I ketvirtį (euro centų už 1 kWh)

Šaltinis: Europos Komisija.

II priedas

ES valstybių narių įvertintos dujų tiekimo kainos. Vidutinės 2014 m. kainos (eurais už 1 MWh)

Šaltinis: Europos Audito Rūmai. Duomenys parengti remiantis ACER pateikta informacija. Kipras ir Malta šiuo metu dujų rinkų neturi, todėl šios šalys neįtrauktos.

III priedas

Valstybių narių dalyvavimas ACER darbo grupėse 2013 m. sausio mėn. – 2015 m. gegužės mėn.

| Reguliavimo valdyba | Elektros energijos rinkų darbo grupė | Dujų rinkų darbo grupė | Įgyvendinimo, stebėjimo ir kriterijų darbo grupė | Rinkos vientisumo ir skaidrumo darbo grupė
Surengtų posėdžių skaičius | 22 | 24 | 25 | 24 | 20
Austrija | 22 | 24 | 25 | 19 | 20
Vokietija | 22 | 23 | 25 | 17 | 19
Jungtinė Karalystė | 22 | 24 | 24 | 15 | 20
Prancūzija | 20 | 23 | 24 | 17 | 20
Belgija | 22 | 21 | 25 | 24 | 11
Ispanija | 22 | 19 | 25 | 19 | 17
Švedija | 22 | 23 | 21 | 17 | 19
Portugalija | 22 | 24 | 25 | 5 | 16
Italija | 22 | 20 | 21 | 11 | 16
Nyderlandai | 22 | 24 | 22 | 6 | 16
Lenkija | 21 | 22 | 25 | 2 | 16
Vengrija | 22 | 18 | 22 | 0 | 19
Danija | 22 | 21 | 16 | 6 | 11
Suomija | 22 | 21 | 15 | 0 | 16
Čekija | 22 | 13 | 9 | 4 | 19
Airija | 22 | 14 | 14 | 0 | 12
Liuksemburgas | 19 | 8 | 9 | 0 | 14
Slovėnija | 18 | 0 | 8 | 0 | 7
Kroatija | 15 | 3 | 5 | 1 | 4
Graikija | 20 | 1 | 5 | 0 | 2
Lietuva | 18 | 1 | 3 | 0 | 2
Latvija | 16 | 0 | 6 | 0 | 1
Мalta | 22 | 0 | 0 | 0 | 0
Rumunija | 18 | 1 | 2 | 0 | 1
Estija | 18 | 0 | 0 | 0 | 0
Kipras | 14 | 0 | 0 | 0 | 0
Bulgarija | 2 | 0 | 0 | 0 | 0
Slovakija | 1 | 0 | 0 | 0 | 0

Komisijos atsakymas

Santrauka

IV

Komisija pabrėžia, kad tinkamai veikianti elektros energijos ir dujų rinka svarbi užtikrinant tiekimo saugumą.

V

Komunikate „Energijos vidaus rinkos kūrimo pažanga“ (COM(2014) 634 final) pripažinta, kad Europa, kurdama energijos vidaus rinką, jau nuėjusi nemažai kelio. Tarpvalstybinė prekyba auga, atsinaujinantieji energijos ištekliai sėkmingai integruojami į sistemą ir jau pradėtas darbas, susijęs su pažangiųjų elektros energijos tinklų diegimu ir lengvesnių paskirstytosios energijos gamybos sąlygų sudarymu. Tačiau taip pat buvo aišku, kad darbas dar nebaigtas; esama kliūčių, dėl kurių rinka negali sklandžiai veikti. Šioms kliūtims pašalinti sukurtas Energijos sąjungos projektas. Komisija ėmėsi konkrečių veiksmų, kad pašalintų likusias kliūtis rinkoje, trukdančias kurti energijos vidaus rinką, konkrečiai – įgyvendindama rinkos kūrimo iniciatyvą.

Kalbant apie energetikos infrastruktūrą, svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad:

–tikimasi, jog energetikos infrastruktūra bus finansuojama rinkos dalyvių lėšomis, t. y. taikant nepriklausomų reguliavimo institucijų patvirtintus tarifus infrastruktūros naudotojams; todėl finansinė parama iš ES biudžeto turėtų būti išimtis, o ne taisyklė;

–skyrus finansinę paramą, labai padidėjo energijos tiekimo į kai kuriuos regionus saugumas (žr., pvz., finansavimo pagal Europos energetikos programą ekonomikai gaivinti (EEPEG) pavyzdžius, pateiktus 103 dalyje esančioje Audito Rūmų pastaboje, arba keleto Europos infrastruktūros tinklų priemonės (EITP) ir Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) lėšomis bendrai finansuotų, audito metu tikrintų projektų pavyzdžius, pateiktus 109–111 dalyse esančiose Audito Rūmų pastabose).

1 rekomendacija.

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Komisijos tarnybos yra paskelbusios, kad trečiojo energetikos dokumentų rinkinio taisyklių vykdymo užtikrinimas – vienas iš 2015 m. prioritetinių uždavinių. Visose 28 valstybėse narėse atliktos atitikties patikros, susijusios su trečiojo energetikos dokumentų rinkinio įgyvendinimu, ir šiuo metu kartu su atitinkamų valstybių narių institucijomis yra aptariami visi galimi vidaus rinkos teisės aktų neatitinkantys dalykai.

2 rekomendacija. a)

Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms. Tačiau Komisija pritaria šiai rekomendacijai ir dės pastangas, kad, vertinant atitiktį trečiojo energetikos dokumentų rinkinio energijos vidaus rinkos taisyklėms, taip pat būtų atliekama patikra dėl NRI nepriklausomumo.

2 rekomendacija. b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir ieško būdų, kaip būtų galima sustiprinti esamus ACER įgaliojimus, įskaitant valstybių narių atžvilgiu, kad ji galėtų prisitaikyti prie tikrosios labiau integruotos rinkos padėties.

3 rekomendacija.

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Siekdama išspręsti nepakankamai išplėtotos prekybos per biržas problemą, Komisija priėmė keletą dujų ir elektros energijos srities reglamentų, pagal kuriuos bus privaloma įsteigti energijos biržas (pvz., dujų sektoriui skirti CAM ir balansavimo reglamentai ir elektros energijos sektoriui skirtas CACM reglamentas, kuriuo nustatomos ES rinkų susiejimo taisyklės). Be to, toliau įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1227/2011 dėl didmeninės energijos rinkos vientisumo ir skaidrumo (REMIT).

4 rekomendacija.

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Už klimato politiką ir energetiką atsakingas Komisijos narys yra pareiškęs, kad vienas iš prioritetų – patvirtinti tinklų kodeksus. Komisija, bendradarbiaudama su reguliavimo institucijomis, PTO ir kitais suinteresuotaisiais subjektais, intensyviai dirbo, siekdama pasiūlytus tinklų kodeksus performuluoti taip, kad būtų užtikrintas tinklų neutralumas ir veiksmingas kodeksų įgyvendinimas. Tikimasi, kad iki 2015 m. pabaigos komitete bus patvirtinti 8 iš 10 pasiūlytų elektros energijos tinklų kodeksų.

Komisija aktyviai ragina ankstyvą tinklų kodeksų įgyvendinimą pagal regioninio bendradarbiavimo iniciatyvas.

5 rekomendacija. a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Nors esamas 10 proc. tikslas, kuris turi būti pasiektas iki 2020 m., yra pagrįstas gamybos pajėgumu, nustatant regiono arba šalies lygmens 2030 m. tinklų sujungimo tikslą bus atsižvelgiama į sąnaudų aspektus ir prekybinių mainų vykdymo potencialą, ir tai bus svarbūs veiksniai. Taip atsiras daugiau reikiamo lankstumo, siekiant iki 2030 m. įgyvendintiną ne mažesnį kaip 15 proc. elektros energijos tinklų sujungimo tikslą pritaikyti prie rinkos poreikių.

5 rekomendacija. b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

2015 m. dujų dešimties metų tinklo plėtros planai (DMTPP) jau pateikiamas tinkamas infrastruktūros reikmių esant daugybei įvairių scenarijų, susijusių su būsima paklausa, kainomis, infrastruktūros plėtra ir kitais aspektais, vertinimas. Iš analizės aiškiai matyti, kad bus reikalingi ne visi planuoti projektai. Šiuo vertinimu grindžiamas vykstantis BIP nustatymo procesas. Be to, siekiant nuodugniau įvertinti ES dujų rinkos poreikius, pradėtas parengiamasis darbas, susijęs su ES SGD ir dujų laikymo strategija, ir Komisija šią strategiją paskelbs 2016 m. sausio mėn.

VII

Komisijos nuomone, transeuropinę infrastruktūrą reikia tobulinti, kad būtų matomas visas jos poveikis energijos vidaus rinkai. Komisija pripažįsta, kad reikalingas išsamus ES lygmens infrastruktūros reikmių vertinimas, tačiau taip pat nori pabrėžti, kad ES lygmens infrastruktūros planavimas jau vykdomas plačiu mastu ir kaip jis padeda įgyvendinti Komisijos politiką. Nors gali prireikti optimizuoti procedūras ir priemones, jau atliktas išsamus reikmių, susijusių su pagrindine Europos energetikos infrastruktūra, vertinimas. Žr. Komisijos atsakymą į 7 rekomendaciją ir 82 dalies pastabas.

6 rekomendacija. a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija. Ji jau pradėjo įgyvendinti atitinkamus veiksmus. Visų pirma turima omenyje Vidurio ir Pietryčių Europos dujų tinklų sujungiamumo aukšto lygio grupė. Šios grupės tikslas – koordinuoti pastangas, kad būtų lengviau kurti tarpvalstybinę ir transeuropinę infrastruktūrą, padedančią įvairinti dujų tiekimo į regioną šaltinius, taip pat įgyvendinti suderintas taisykles.

6 rekomendacija. b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija. Ji jau dirba ta kryptimi, įgyvendindama regionines iniciatyvas; vienas iš pagrindinių regioninių iniciatyvų tikslų – sutelkti dėmesį į tarpvalstybinės infrastruktūros kliūtis (fizines arba reguliavimo).

6 rekomendacija. c)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Daugelyje įgyvendinimo taisyklių (tinklų kodeksų) jau nustatytas privalomas PSO bendradarbiavimas eksploatuojant tinklus ir prekiaujant energija.

Įgyvendindama elektros energijos rinkos kūrimo iniciatyvą, Komisija ieško būdų, kaip PSO galėtų glaudžiau bendradarbiauti ir dalytis atsakomybe, remiantis regioninių saugumo užtikrinimo iniciatyvų (RSUI) koncepcija, ypač artimai susijusiuose regionuose; tai pirmas žingsnis siekiant regionų lygmeniu geriau sujungti PSO.

7 rekomendacija. a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Ji jau ėmėsi veiksmų ta kryptimi. Vyksta nenutrūkstami DMTPP kūrimo ir (nuo 2013 m.) prie jų pridedamų sąnaudų ir naudos analizių rengimo darbai. Be to, TEN-E reglamento 11 straipsnio 8 dalyje numatyta, kad Europos perdavimo sistemos operatorių tinklai (ENTSO) turi sukurti tarpusavyje susijusio elektros energijos ir dujų tinklo modelį ir jį pateikti Komisijai ir ACER iki 2016 m. gruodžio 31 d. Komisija užtikrins, kad tai būtų padaryta laiku.

7 rekomendacija. b)

Komisija iš dalies sutinka su šia rekomendacija.

Analizių ir modelių rengimo pajėgumų kūrimas institucijos viduje gali turėti didelį poveikį Komisijos arba ACER ištekliams. Tinkama alternatyva galėtų būti naudotis ENTSO turimais pajėgumais, prižiūrint ir vadovaujant ACER ir Komisijai.

7 rekomendacija. c)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

ENTSO, glaudžiai bendradarbiaudami su Komisija ir ACER, rengia visos energijos sistemos sąnaudų ir naudos analizes, kuriomis grindžiamas planavimas ir reikmių vertinimas, taip pat rengia DMTPP.

8 rekomendacija.

Komisija iš dalies sutinka su šia rekomendacija.

Dėl projektų pirmenybės nustatymo Komisija primena, kad planavimo procedūrų tobulinimas yra įprastinio bendradarbiavimo su visais susijusiais suinteresuotaisiais subjektais mechanizmo dalis.

Pavyzdžiui, BIP atrankos tikslas – nustatyti projektus, kuriais labiausiai prisidedama prie ES energetikos politikos tikslų (prieinamumo, tiekimo saugumo ir tvarumo) įgyvendinimo.

Iki 2016 m. pabaigos bus parengta nuodugnesnė reikmių analizė, apimanti elektros energijos ir dujų rinkas. Žr. Komisijos atsakymą į 7 a rekomendaciją.

Kalbant apie finansavimą, pažymėtina, jog atrenkant projektų, kuriems, kaip nustatyta, reikia suteikti viešąją paramą, finansuotinus veiksmus, taip pat yra atsižvelgiama į projektų brandą ir kitus vertinimo kriterijus. Komisija glaudžiai bendradarbiauja su EIB ir kitais suinteresuotaisiais subjektais, siekdama didinti techninę paramą dujotiekiams, statomiems įgyvendinant strateginės svarbos projektus, tobulinti. Todėl kitų veiksmų nėra numatyta.

9 rekomendacija.

Komisija su šia rekomendacija nesutinka.

Komisija tvirtai įsitikinusi, jog tam, kad būtų užtikrintas veiksmingas energijos vidaus rinkos veikimas, reikalinga vienoda pažanga infrastruktūros plėtojimo ir rinkos reguliavimo srityse. Tačiau būtų per sudėtinga įgyvendinti griežtą sąlygą, teisiškai užtikrinant jos vykdymą, o rizika neigiamai paveiktų reikalingos infrastruktūros plėtrą.

Įvadas

03

Pagrindinė atsakomybė už ES teisės taikymą ir vykdymo užtikrinimą tenka valstybėms narėms ir svarbiausias dalykas yra jų noras visiškai ir tinkamai įgyvendinti teisės aktus. Šiuo metu nacionalinės valdžios institucijos yra atsakingos už energetikos srities teisės aktų ir politikos, darančių poveikį vidaus rinkai, kūrimą. Jos, kaip energijos tiekimo ir perdavimo bendrovių savininkės, taip pat yra vienos pagrindinių ES energijos rinkų dalyvių.

05

Komisija mano, kad, sukūrus tikrai atvirą, konkurencingą ir tinkamai sujungtą energijos rinką, energijos tiekimo saugumas būtų užtikrintas geriausiai ir Europa galėtų ekonomiškai efektyviausiu ir saugiausiu būdu sektoriuje pereiti prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų, o tai yra būtina.

Todėl Komisija, pritariant Tarybai ir Parlamentui, parengė Energetikos sąjungos strategiją; viena svarbiausių šios strategijos dalių yra susijusi su įsipareigojimu pašalinti pagrindines kliūtis, trukdančias geriau sujungti Europos energijos rinkas.

Įgyvendindama šią strategiją Komisija dės daugiau pastangų, kad būtų užtikrintas visiškas esamų energetikos srities ir su ja susijusių teisės aktų įgyvendinimas. Taip pat Komisija, siekdama, prireikus, esamo trečiojo energetikos dokumentų rinkinio taisykles pritaikyti taip, kad būtų skatinama integruoti rinkas, pradėjo nuodugnią ES esamų energetikos srities teisės aktų, būtent susijusių su elektros energija (rinkos kūrimo iniciatyva), peržiūrą. Be to, ji pradėjo su tiekimo saugumu susijusių savo teisės aktų nuodugnios peržiūros procesą.

13

Žr. Komisijos atsakymą į 5 dalies pastabas.

Komisija mano, kad, kadangi pagal ES teisę valstybės narės privalo atsižvelgti į savo nacionalinių sprendimų poveikį kaimyninėms šalims, kuriant energijos vidaus rinką yra būtinas glaudus ES ir valstybių narių ir (arba) nacionalinės valdžios institucijų bendradarbiavimas.

Bendras Komisijos atsakymas į 14–18 dalių pastabas

Kalbant apie energetikos infrastruktūrą, Europos elektros energijos ir dujų perdavimo sistemų sujungimo lygis didėja, tačiau dar reikia didelių investicijų į infrastruktūrą. Iki 2015 m. pabaigos bus baigta įgyvendinti 13 dujų ir elektros energijos srities projektų, įtrauktų į pirmąjį Sąjungos bendro intereso projektų (BIP) sąrašą. Šiek tiek daugiau nei 100 BIP – leidimų suteikimo etape ir galima tikėtis, kad netrukus bus pradėtas statybos etapas. Nors į energetikos infrastruktūrą daugiausia investuoja privatusis sektorius, keletas ES priemonių specialiai parengta tam, kad būtų lengviau išspręsti būsimus finansinius uždavinius. Nuo 2014 m., kai buvo pradėta įgyvendinti EITP, Europos pagrindinės energetikos infrastruktūros projektų pasiūlymams skirta 796 mln. EUR dotacijų. Taip pat galima gauti papildomą Europos struktūrinių ir investicijų fondų (ESI fondų) paramą. Be to, Europos strateginių investicijų fondas toliau teiks paramą strateginės svarbos energetikos projektams.

Kad būtų veiksmingiau sprendžiamos konkrečios kai kurių Europos regionų infrastruktūros problemos, sustiprintas atitinkamų valstybių narių regionų bendradarbiavimas. Dėl to buvo sukurta Pirėnų pusiasalio dujų ir elektros energijos tinklų sujungiamumo aukšto lygio grupė ir Vidurio ir Pietryčių Europos dujų tinklų sujungiamumo (VPEDTS) aukšto lygio grupė, taip pat pradėta Baltijos jūros regiono aukšto lygio grupės (angl. BEMIP) vykdoma reforma. Tikimasi, kad šios grupės pasiūlys konkrečių infrastruktūros problemų sprendimų ir užtikrins, kad būtų įgyvendinti susiję projektai.

Pastabos

29 – Pirma pastraipa.

Vidaus rinkos kūrimas – valstybių narių rankose. Taip pat žr. Komisijos atsakymą į 3 dalies pastabas. Jų veiksmai lemia tai, ar iš tiesų bus pašalintos tarpvalstybinės prekybos energija kliūtys ir ar sistemos eksploatavimas bus derinamas su kaimynais. Tik kartu su valstybėmis narėmis, kurios imasi aktyvių veiksmų, siekdamos pašalinti tarpvalstybinės prekybos kliūtis, Komisija gali sėkmingai atlikti savo užduotį – sukurti energijos vidaus rinką.

32 – Trečia pastraipa.

Su vartotojų apsauga susiję trečiojo energetikos dokumentų rinkinio klausimai – papildomas svarbus aspektas, kurį Komisija tikrina vykdydama perkėlimo į nacionalinę teisę ir atitikties patikras.

35

Komisija mano, kad vis svarbiau yra rasti atsakymus į valstybių narių ginčytinus tarpvalstybinius klausimus. Kuo artimiau sujungiamos rinkos, tuo didesnis poreikis, kad nepriklausoma institucija tarpininkautų sprendžiant ir galiausiai spręstų su reguliavimo aspektais susijusius valstybių narių konfliktus.

Komisija toliau ragina visas valstybes nares dalyvauti darbo grupių posėdžiuose. Siekiant užtikrinti grupių darbo skaidrumą, su posėdžių rezultatais gali susipažinti visos valstybės narės.

40

2015 m. liepos 15 d. pradėtos įgyvendinti Komisijos rinkos kūrimo iniciatyvos (COM(2015) 340) tikslas ir yra stiprinti PSO bendradarbiavimo teisinę sistemą.

44

Komisija taip pat mano, kad, atsižvelgiant į dabartines aplinkybes, esami mechanizmai yra nenuoseklūs. Siekdama išspręsti šį dalyką, Komisija patvirtino keletą teisės aktų, skirtų prekybos dujomis ir elektros energija mechanizmams suderinti. Šie teisės aktai toliau įgyvendinami (konkrečiai – patvirtinus pajėgumų skyrimo ir perkrovos valdymo (angl. CACM) gaires, skirtas elektros energijos sektoriui, ir tinklų CAM / CMP ir balansavimo kodeksus ar gaires, skirtas dujų sektoriui) ir padės smarkiai sumažinti su energijos prekyba susijusį esamos reguliavimo sistemos neveiksmingumą.

46

Komisija mano, kad viena iš pagrindinių integruotos rinkos kūrimo problemų yra ta, kad valstybių intervencija į energijos rinkas nėra koordinuojama, todėl šis klausimas nepaprastai svarbus užtikrinant energijos vidaus rinkos funkcionavimą ir tiekimo saugumą. Komisija komunikate „Elektros energijos vidaus rinkos kūrimas ir geriausių viešojo įsikišimo rezultatų užtikrinimas“ (C(2013) 7243 final) nurodė pagrindines problemas ir siūlomas priemones; įgyvendinamoje rinkos kūrimo iniciatyvoje (žr. komunikatą „Pradedamos viešos konsultacijos dėl naujo energijos rinkos modelio“ (COM(2015) 340) ji ypač pabrėžia būtinybę panaikinti nereikalingą intervenciją.

50 a)

Komisija atkreipia dėmesį į tai, kad nacionaliniai PSO, NRI ir valstybės narės dažnai nenorėjo sutikti su tuo, kad esamos regioninės arba nacionalinės taisyklės būtų pritaikytos siekiant rasti kompromisinį sprendimą, kuris padėtų sukurti labiau integruotą ir (arba) didesnę regiono arba ES rinką. Komisija skatina tolesnę energijos vidaus rinkos integraciją net ir tinkamai veikiančiose rinkose, kad būtų galima pasiekti visą galimą integruotos Europos rinkos teikiamą naudą, pvz., didesnę konkurenciją, likvidumą ir didesnį tiekimo saugumą.

50 b)

Kad būtų galima priimti ES teisės aktus dėl techninių taisyklių, būtina keisti sukurtas nacionalines sistemas, todėl visos 28 valstybės narės turi rasti kompromisą techniniais sistemos eksploatavimo arba energijos prekybos klausimais, kurie dažnai yra sudėtingi ir daro didelį pasiskirstymo poveikį. Dėl to sunkiau tiksliai suplanuoti, kiek laiko reikia būtiniems kompromisams rasti.

Komisija ėmėsi veiksmų, siekdama užtikrinti planavimo aiškumą ir skaidrumą, – ji reguliariai skelbia informaciją apie numatomą tvirtinimo procesą.

50 c)

Įgyvendindama rinkos kūrimo iniciatyvą Komisija ieško būdų, kaip būtų galima patobulinti tinklų kodeksų tvirtinimo procesą.

50 d)

Tinklų kodeksai ir gairės – Komisijos dokumentai, kurių tikslas – pašalinti prekybos kliūtis, taikant suderintas rinkos valdymo ir tinklo eksploatavimo taisykles.

Komisijos užduotis – užtikrinti, kad ENTSO-E ir ACER pasiūlyti dokumentų projektai atitiktų ES teisę, būtų nešališki visų suinteresuotųjų subjektų atžvilgiu ir kad juose būtų ne vien tik patvirtinama esama padėtis, bet nurodoma tikroji energijos vidaus rinkos kūrimo pažanga (žr. Komisijos atsakymą į 50 a dalies pastabas).

Kalbant apie pasiūlytus elektros energijos tinklų kodeksus, Komisija turėjo intensyviai dirbti dėl pasiūlytų dokumentų, kad galėtų juos priimti kaip ES teisės aktus. Dėl šios priežasties tvirtinimo procesas truko ilgiau, nei buvo numatyta iš pradžių; tai susiję ir su didele patvirtintų taisyklių ekonomine svarba bei galimu pasiskirstymo poveikiu. Vertėjo skirti laiko kodeksams patobulinti ir tam, kad su valstybėmis narėmis ir suinteresuotaisiais subjektais būtų susitarta dėl būtinybės priimti plataus užmojo teisės aktų, nes priimti kodeksai padės pasiekti tikrą pažangą derinimo srityje.

51

Komisija atkreipia dėmesį į tai, kad ypač elektros energijos PSO ir NRI labai aktyviai dalyvavo ankstyvo tinklų kodekso įgyvendinimo projektuose (žr., pvz., savanoriško rinkų susiejimo procesą, balansavimo iniciatyvas arba su regioniniais saugumo koordinavimo centrais susijusį darbą).

53

Komisija aktyviai dirba su Bulgarija, kad būtų paspartintas energijos biržos kūrimo procesas ir šalis galėtų visiškai dalyvauti ES energijos prekyboje (rinkų susiejimas), įskaitant prekybą su Energijos bendrijos šalimis (jos visos kartu sudaro 8-tą regioną).

54

Komisija atkreipia dėmesį į tai, kad REMIT įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1348/2014 sukurta REMIT stebėsenos sistema dar nėra taikoma B2B prekybai (vadinamiesiems nestandartiniams sandoriams). Kol kas šis reglamentas taikomas tik vadinamiesiems standartiniams sandoriams (t. y. sandoriams prekybos vietose). Nuostatos dėl nestandartinių sandorių (t. y. dvišalių sandorių ne prekybos vietose) įsigalios 2016 m. kovo mėn.

59

Kainų konvergencija neatitinka lūkesčių – daugiausia dėl labai skirtingos valstybių intervencijos, kurią taikant palaikomi labai skirtingi elektros energijos tiekimo būdai. Tačiau vidaus rinkos iniciatyvos, pvz., rinkos susiejimas, tikrai padėjo suvienodinti kainas (žr. naujausią patirtį srautu grindžiamo rinkos susiejimo srityje) ir gali padėti tai daryti ateityje, ypač jei valstybės narės nuspręstų labiau suderinti valstybės intervencijos būdus.

61

CACM reglamentu, kuris 2015 m. rugpjūčio mėn. tapo teisiškai privalomas visoms valstybėms narėms, sukurta keletas suderintų prekybos mechanizmų. Komisija pritaria, kad pasiekti visišką kainų konvergenciją vis dar trukdo kiti veiksniai (pvz., tinklų jungčių nebuvimas, įvairiose valstybėse narėse taikomos nesuderintos valstybės intervencijos ir kt.).

64

Komisija pritaria, kad turėtų būti nutraukta kainų reguliavimo, siekiant mažesnių už sąnaudas kainų, praktika, ir šį klausimą iškėlė diskusijose su valstybėmis narėmis, taip pat įgyvendindama pažeidimų nagrinėjimo procedūras. Teisingumo Teismas neseniai patvirtino Komisijos vykdymo užtikrinimo veiksmus, kuriais siekiama panaikinti kainų reguliavimą (C-36/14).

70

Komisija turi padalinį, dirbantį su rinkos stebėsena ir energijos vartojimo prognozėmis susijusį darbą. Komisija pripažįsta, kad dėl ribotų išteklių jos pajėgumas rengti sudėtingas analizes yra ribotas. Ji pritartų pajėgumų stiprinimui.

Vis dėlto Komisijai gali prireikti išorės ekspertų paslaugų.

75

Pagrindinis būdas valstybėms narėms lengviau pasiekti 10 proc. tikslą – nustatyti atitinkamus bendro intereso projektus ir remti jų įgyvendinimą. Pavyzdžiui, didelė Pietvakarių Europos regioninės iniciatyvos veiksmų plano dalis yra skirta Pirėnų pusiasalio ir žemyninės dalies elektros energijos rinkų sujungiamumui padidinti.

82

Komisija pripažįsta, kad reikalingas išsamus ES lygmens infrastruktūros reikmių vertinimas, tačiau taip pat nori pabrėžti, kad ES lygmens infrastruktūros planavimas jau vykdomas plačiu mastu ir kad tai padeda įgyvendinti Komisijos politiką.

Europos perdavimo sistemos operatorių tinklo (angl. ENTSO) rengiami dešimties metų tinklo plėtros planai (DMTPP) grindžiami nuodugniu infrastruktūros reikmių vertinimu; į juos taip pat atsižvelgiama prognozuojant paklausą. Šie planai atnaujinami kas dvejus metus – taip užtikrinama, kad jie atitiktų paklausos ir gamybos tendencijų pokyčius. Remiantis šiais planais ir taikant TEN-E reglamente nurodytą, visos energijos sistemos sąnaudų ir naudos analizėje naudojamą metodiką, atrenkami į Sąjungos bendro intereso projektų (BIP) sąrašą įtrauktini projektai. BIP atrankos procesas yra skaidrus ir griežtas.

83

Atsižvelgdama į apribojimus dėl darbuotojų skaičiaus (ir panašius apribojimus ACER), Komisija mano, kad infrastruktūros modelius ir įvairius scenarijus galėtų kurti Europos perdavimo sistemos operatorių tinklai, visapusiškai vadovaujant Komisijai ir ACER.

Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad į 2014 m. elektros energijos sektoriaus DMTPP jau įtraukti keturi scenarijai. Metodikos ir scenarijai gali būti tobulinami ir atnaujinami, ir Komisija bei ACER šiuo klausimu glaudžiai bendradarbiauja su Europos perdavimo sistemos operatorių tinklais.

84

Finansavimas grindžiamas ne vien iš anksto nustatytų poreikių vertinimu (pagal principą „iš viršaus į apačią“); skiriant finansavimą būtina įvertinti atitiktį konkretiems reikalavimams. Vertinant konkrečius projektus, vienas iš pagrindinių kriterijų yra branda; taip pat atsižvelgiama į tai, kokia bus projekto nauda regionui, kuriame jis įgyvendinamas. Ši taisyklė taikoma projektams, kurie finansuojami pagal finansines priemones ir dotacijų lėšomis.

86 – Ketvirta pastraipa.

Nesiekiama, kad DMTPP visiškai atitiktų nacionalinius planus, nes jų tikslas – pateikti daugiau informacijos, o ne vien išvardyti visus nacionalinius planus. Daugiausia dėmesio juose skiriama transeuropinės infrastruktūros plėtrai, įgyvendinant pagrindinius rinkos integravimo, tiekimo saugumo ir tvarumo užtikrinimo tikslus.

87

Planavimas turi būti vykdomas remiantis išsamiais, patikimais ir tvirtais duomenimis. Vienas iš pagrindinių sunkumų, kurį tenka spręsti rengiant kito etapo DMTPP, – gauti šiuos duomenis iš projektų rėmėjų, taip pat ir iš valstybių narių.

90

Komisija yra paskelbusi, kad regioninių rinkų integravimas – viena iš pagrindinių priemonių, padedančių pasiekti pažangą kuriant energijos vidaus rinką. Ji toliau visose vidaus rinkos srityse (pvz., infrastruktūros, energijos prekybos, sistemų eksploatavimo, gamybos adekvatumo ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių rėmimo programų) aktyviai rems regionines iniciatyvas ir jas kurs, siekdama pagrindinio tikslo – sukurti integruotą ES rinką.

100

Dešimties metų tinklo plėtros planų, kuriuos rengia atitinkami Europos dujų ir elektros energijos perdavimo sistemų operatorių tinklai, kūrimo procesas – puiki galimybė nustatyti, kur reikalingos investicijos į tinklą Europos lygmeniu.

Šiais planais remiamasi ir vykdant kitas procedūras, pvz., sudarant BIP sąrašą. Tačiau svarbu prisiminti, kad pirmenybiniams arba strateginės svarbos projektams vykdyti nebūtinai reikalingas ES lygmens finansavimas. Dažnai svarbesnės yra kitos, nefinansinės kliūtys (pvz., susijusios su leidimų suteikimu). BIP nustatymo proceso tikslas – suteikti galimybių pašalinti šias kliūtis. Jei esama konkrečių su finansais susijusių kliūčių, svarstoma galimybė skirti paramą iš ES biudžeto (pvz., pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonę). Dėl to dažniausiai nėra taip, kad vienintelis sąrašų sudarymo tikslas – nustatyti investicijų iš ES biudžeto skyrimo pirmenybę.

103

Bendro intereso projektų sąrašas sudaromas remiantis nuodugniu vertinimu, kurio kokybė gerinama tobulinant įvairius sąnaudų ir naudos analizės aspektus (pvz., kaip vertinti tiekimo saugumą). Pagal esamus teisės aktus, susijusius su Europos infrastruktūros tinklų priemone, viena iš būtinųjų finansinės paramos gavimo sąlygų – projekto buvimas sąraše. Tačiau pagal dabartinę teisinę sistemą sprendimas dėl paramos skyrimo priimamas išnagrinėjus paraišką, remiantis paramos skyrimo kriterijais, kuriuos nustatant atsižvelgiama į politikos tikslus, taip pat į techninius ir finansinius aspektus.

104

Komisija pripažįsta, kad dėl uždelsto projektų įgyvendinimo programa EEPEG negalėjo padėti greitai pasiekti ekonomikos augimo.

Tačiau jų ilgalaikė nauda, ypač susijusi su tiekimo saugumu. yra labai didelė.

Užbaigti visi Vidurio ir Rytų Europoje įgyvendinti tiekimo priešinga kryptimi ir tinklų jungčių projektai, išskyrus vieną; jie labai padidino ES dujų tinklo atsparumą tiekimo sutrikimų (panašių į įvykusį 2009 m. pradžioje) atveju.

Projektas „Nordbalt 02“ padėjo užbaigti reikiamus Lietuvos perdavimo tinklo patobulinimus, kad būtų lengviau tiekti elektros energiją per jungiamąją liniją. Jūriniu kabeliu, nutiestu į Suomiją įgyvendinant projektą „Estlink 2“, Estijos / Baltijos šalių tinklas sujungtas su Šiaurės šalių elektros energijos rinka.

Italijos ir Maltos tinklus sujungus naujai nutiestu jūriniu kabeliu, panaikinta Maltos tinklo atskirtis nuo likusios Europos dalies tinklų.

109

Kalbant apie 2014–2020 m. veiksmų programas, tik šešios valstybės narės pasirinko ERPF investavimo prioritetą susieti su, inter alia, tiekimo saugumo didinimu sukuriant pažangias energijos kaupimo ir perdavimo sistemas. Teisės aktuose numatyta konkreti su šiuo investavimo prioritetu susijusi ex ante sąlyga, kuria užtikrinamas nuoseklumas su susijusiomis energijos vidaus rinkos teisės aktų dalimis ir BIP sistema. Susijusiose veiksmų programose (ne partnerystės susitarimuose) nustatomi kiekvieno suderinto konkretaus tikslo įgyvendinimo rezultatų rodikliai; jie apima su energijos vidaus rinkos aspektais susijusių rezultatų rodiklius.

Perėjimo prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomikos rėmimas, įskaitant investicijas į energijos vartojimo efektyvumo didinimą, atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybą ir pažangius paskirstymo tinklus, – vienas iš 2014–2020 m. ESI fondų paramos skyrimo prioritetų, ypač ERPF nustačius privalomą mažiausią šiam tikslui skirtinos finansavimo sumos dalį. Kai kurioms valstybėms narėms svarbios investicijos į kitokią energetikos infrastruktūrą, pvz., pagrindinės tinklų infrastruktūros kliūčių šalinimą. Iš tiesų šios investicijos vidutiniškai sudaro apie 0,5 proc. visos ERPF, SF ir ESF skiriamos sumos, tiek 2007–2013 m., tiek 2014–2020 m., tačiau kai kurios valstybės narės, atsižvelgdamos į nacionalinius poreikius ir prioritetus, skiria didesnę dalį (apie 2 proc.).

112 b)

Atidžiai stebimas visų ES biudžeto lėšomis bendrai finansuojamų projektų įgyvendinimas, ir projektų rėmėjų prašymai iš dalies pakeisti dotacijų skyrimo sprendimus yra kruopščiai nagrinėjami, taip pat atmetami, jei pateiktų argumentų nepakanka.

Išvados ir rekomendacijos

113

Svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad:

–tikimasi, jog energetikos infrastruktūra bus finansuojama taikant tarifus infrastruktūros naudotojams ir rinkos dalyvių lėšomis; todėl finansinė parama iš ES biudžeto turėtų būti išimtis, o ne taisyklė;

–skyrus finansinę paramą, energijos tiekimo į kai kuriuos regionus saugumas labai padidėjo (žr., pvz., finansavimo pagal EEPEG pavyzdžius, pateiktus 103 dalyje esančioje Audito Rūmų pastaboje, arba keleto EITP ir ESI fondų lėšomis bendrai finansuotų, audito metu tikrintų projektų pavyzdžius, pateiktus 109–111 dalyse esančiose Audito Rūmų pastabose).

1 rekomendacija

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Komisijos tarnybos yra paskelbusios, kad trečiojo energetikos dokumentų rinkinio taisyklių vykdymo užtikrinimas – vienas iš 2015 m. prioritetinių uždavinių. Visose 28 valstybėse narėse atliktos atitikties patikros, susijusios su trečiojo energetikos dokumentų rinkinio įgyvendinimu, ir šiuo metu kartu su atitinkamų valstybių narių institucijomis yra aptariami visi galimi vidaus rinkos teisės aktų neatitinkantys dalykai.

2 rekomendacija a)

Ši rekomendacija skirta valstybėms narėms. Tačiau Komisija pritaria šiai rekomendacijai ir dės pastangas, kad, vertinant atitiktį trečiojo energetikos dokumentų rinkinio energijos vidaus rinkos taisyklėms, taip pat būtų atliekama patikra dėl NRI nepriklausomumo.

2 rekomendacija b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija ir ieško būdų, kaip būtų galima sustiprinti esamus ACER įgaliojimus, įskaitant valstybių narių atžvilgiu, kad ji galėtų prisitaikyti prie tikrosios labiau integruotos vidaus rinkos padėties.

3 rekomendacija

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Siekdama išspręsti nepakankamai išplėtotos prekybos per biržas problemą, Komisija patvirtino keletą dujų ir elektros energijos srities reglamentų, pagal kuriuos bus privaloma įsteigti energijos biržas (pvz., dujų sektoriui skirti CAM ir balansavimo reglamentai ir elektros energijos sektoriui skirtas CACM reglamentas, kuriuo nustatomos ES rinkų susiejimo taisyklės). Be to, toliau įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1227/2011 dėl didmeninės energijos rinkos vientisumo ir skaidrumo (REMIT).

4 rekomendacija

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Už klimato politiką ir energetiką atsakingas Komisijos narys yra pareiškęs, kad vienas iš prioritetų – priimti tinklų kodeksus. Komisija, bendradarbiaudama su reguliavimo institucijomis, PTO ir kitais suinteresuotaisiais subjektais, intensyviai dirbo, siekdama pasiūlytus tinklų kodeksus performuluoti taip, kad būtų užtikrintas tinklų neutralumas ir veiksmingas kodeksų įgyvendinimas. Tikimasi, kad iki 2015 m. pabaigos komitete bus patvirtinti 8 iš 10 pasiūlytų elektros energijos tinklų kodeksų.

Komisija aktyviai ragina ankstyvą tinklų kodeksų įgyvendinimą pagal regioninio bendradarbiavimo iniciatyvas.

120

Kainų konvergencija neatitinka lūkesčių – daugiausia dėl labai skirtingos valstybių intervencijos, kurią taikant palaikomi labai skirtingi elektros energijos tiekimo būdai. Tačiau vidaus rinkos iniciatyvos, pvz., rinkos susiejimas, tikrai padėjo suvienodinti kainas (žr. naujausią patirtį srautu grindžiamo rinkos susiejimo srityje) ir gali padėti tai daryti ateityje, ypač jei valstybės narės nuspręstų labiau suderinti valstybės intervencijos būdus.

5 rekomendacija a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Nors esamas 10 proc. tikslas, kuris turi būti pasiektas iki 2020 m., yra pagrįstas gamybos pajėgumu, nustatant regiono arba šalies lygmens 2030 m. tinklų sujungimo tikslą bus atsižvelgiama į sąnaudų aspektus ir prekybinių mainų vykdymo potencialą, ir tai bus svarbūs veiksniai. Taip atsiras daugiau reikiamo lankstumo, siekiant iki 2030 m. įgyvendintiną ne mažesnį kaip 15 proc. elektros energijos tinklų sujungimo tikslą pritaikyti prie rinkos poreikių.

5 rekomendacija b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

2015 m. dujų DMTPP jau pateikiamas tinkamas infrastruktūros reikmių esant daugybei įvairių scenarijų, susijusių su būsima paklausa, kainomis, infrastruktūros plėtra ir kitais aspektais, vertinimas. Iš analizės aiškiai matyti, kad bus reikalingi ne visi planuoti projektai. Šiuo vertinimu grindžiamas vykstantis BIP nustatymo procesas. Be to, siekiant nuodugniau įvertinti ES dujų rinkos poreikius, pradėtas parengiamasis darbas, susijęs su ES SGD ir dujų laikymo strategija, ir Komisija šią strategiją paskelbs 2016 m. sausio mėn.

6 rekomendacija a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Ji jau pradėjo įgyvendinti atitinkamus veiksmus. Visų pirma turima omenyje Vidurio ir Pietryčių Europos dujų tinklų sujungiamumo aukšto lygio grupė. Šios grupės tikslas – koordinuoti pastangas, kad būtų lengviau kurti tarpvalstybinę ir transeuropinę infrastruktūrą, padedančią įvairinti dujų tiekimo į regioną šaltinius, taip pat įgyvendinti suderintas taisykles.

6 rekomendacija b)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Ji jau dirba ta kryptimi, įgyvendindama regionines iniciatyvas; vienas iš pagrindinių regioninių iniciatyvų tikslų – sutelkti dėmesį į tarpvalstybinės infrastruktūros kliūtis (fizines arba reguliavimo).

6 rekomendacija c)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Daugelyje įgyvendinimo taisyklių (tinklų kodeksų) jau nustatytas privalomas PSO bendradarbiavimas eksploatuojant tinklus ir prekiaujant energija.

Įgyvendindama elektros energijos rinkos kūrimo iniciatyvą, Komisija ieško būdų, kaip PSO galėtų glaudžiau bendradarbiauti ir dalytis atsakomybe, remiantis regioninių saugumo užtikrinimo iniciatyvų (RSUI) koncepcija, ypač artimai susijusiuose regionuose; tai pirmas žingsnis siekiant regionų lygmeniu geriau sujungti PSO.

7 rekomendacija a)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

Ji jau ėmėsi veiksmų ta kryptimi. Vyksta nenutrūkstami DMTPP kūrimo ir (nuo 2013 m.) prie jų pridedamų sąnaudų ir naudos analizių rengimo darbai. Be to, TEN-E reglamento 11 straipsnio 8 dalyje numatyta, kad Europos perdavimo sistemos operatorių tinklai (ENTSO) turi sukurti tarpusavyje susijusio elektros energijos ir dujų tinklo modelį ir jį pateikti Komisijai ir ACER iki 2016 m. gruodžio 31 d. Komisija užtikrins, kad tai būtų padaryta laiku.

7 rekomendacija b)

Komisija iš dalies sutinka su šia rekomendacija.

Analizių ir modelių rengimo pajėgumų kūrimas institucijos viduje gali turėti didelį poveikį Komisijos arba ACER ištekliams. Tinkama alternatyva galėtų būti naudotis ENTSO turimais pajėgumais, prižiūrint ir vadovaujant ACER ir Komisijai.

7 rekomendacija c)

Komisija sutinka su šia rekomendacija.

ENTSO, glaudžiai bendradarbiaudami su Komisija ir ACER, rengia visos energijos sistemos sąnaudų ir naudos analizes, kuriomis grindžiamas planavimas ir reikmių vertinimas, taip pat rengia DMTPP.

125

Dešimties metų tinklo plėtros planų, kuriuos rengia atitinkami Europos dujų ir elektros energijos perdavimo sistemų operatorių tinklai, kūrimo procesas – puiki galimybė nustatyti, kur reikalingos investicijos į tinklą Europos lygmeniu.

Šiais planais remiamasi ir vykdant kitas procedūras, pvz., sudarant BIP sąrašą. Tačiau svarbu prisiminti, kad pirmenybiniams arba strateginės svarbos projektams vykdyti nebūtinai reikalingas ES lygmens finansavimas. Dažnai svarbesnės yra kitos, nefinansinės kliūtys (pvz., susijusios su leidimų suteikimu). BIP nustatymo proceso tikslas – suteikti galimybių pašalinti šias kliūtis. Jei esama konkrečių su finansais susijusių kliūčių, svarstoma galimybė skirti paramą iš ES biudžeto (pvz., pagal Europos infrastruktūros tinklų priemonę). Dėl to dažniausiai nėra taip, kad vienintelis sąrašų sudarymo tikslas – nustatyti investicijų iš ES biudžeto skyrimo pirmenybę.

8 rekomendacija

Komisija iš dalies sutinka su šia rekomendacija.

Dėl projektų pirmenybės nustatymo Komisija primena, kad planavimo procedūrų tobulinimas yra įprastinio bendradarbiavimo su visais susijusiais suinteresuotaisiais subjektais mechanizmo dalis.

Pavyzdžiui, BIP atrankos tikslas – nustatyti projektus, kuriais labiausiai prisidedama prie ES energetikos politikos tikslų (prieinamumo, tiekimo saugumo ir tvarumo) įgyvendinimo.

Iki 2016 m. pabaigos bus parengta nuodugnesnė reikmių analizė, apimanti elektros energijos ir dujų rinkas. Žr. Komisijos atsakymą į 7 a rekomendaciją.

Kalbant apie finansavimą, pažymėtina, jog atrenkant projektų, kuriems, kaip nustatyta, reikia suteikti viešąją paramą, finansuotinus veiksmus, taip pat yra atsižvelgiama į projektų brandą ir kitus vertinimo kriterijus. Komisija glaudžiai bendradarbiauja su EIB ir kitais suinteresuotaisiais subjektais, siekdama didinti techninę paramą dujotiekiams, statomiems įgyvendinant strateginės svarbos projektus, tobulinti. Todėl kitų veiksmų nėra numatyta.

126

Kalbant apie ESI fondus, įgyvendinant teminį tikslą, kuriuo siekiama skatinti darnųjį transportą ir pašalinti pagrindinių tinklų infrastruktūros kliūtis, ERPF tikslas – didinti savo šalies ir kaimyninių šalių energijos tiekimo saugumą. Užtikrinti tiekimo saugumą – vienas iš vidaus rinkos tikslų. ESI fondų ex ante sąlygos, nustatytos 2014–2020 m. teisinėje sistemoje siekiant užtikrinti ESI fondų investicijų veiksmingumą ir efektyvumą, padeda vykdyti vidaus rinkos reformas ir geriau įgyvendinti ESI fondų lėšomis finansuojamus projektus.

EITP tikslai aiškiai yra energijos vidaus rinkos tikslai, kaip teigiama reglamento 4 straipsnyje. Tai pabrėžiama kaip vienas iš prioritetinių tikslų, kurie turi būti įgyvendinami pagal dvi pirmąsias 17 straipsnio 6 dalyje nurodytas darbo programas.

Tačiau, kaip paaiškinta Komisijos atsakyme į 9 rekomendaciją, finansavimo pagal EITP siejimas su energijos vidaus rinkos reformų vykdymu ar nevykdymu nėra pagrįstas.

9 rekomendacija

Komisija su šia rekomendacija nesutinka.

Komisija tvirtai įsitikinusi, jog tam, kad būtų užtikrintas veiksmingas energijos vidaus rinkos veikimas, reikalinga vienoda pažanga infrastruktūros plėtojimo ir rinkos reguliavimo srityse. Tačiau būtų per sudėtinga įgyvendinti griežtą sąlygą, teisiškai užtikrinant jos vykdymą, o rizika neigiamai paveiktų reikalingos infrastruktūros plėtrą.

QJ-AB-15-018-LT-E    ISSN 1977-5725

Atliekant šį auditą buvo siekiama nustatyti, ar įgyvendintos energijos vidaus rinkos politikos priemonės ir ES išlaidos energetikos infrastruktūrai padėjo veiksmingai pasiekti energijos tiekimo saugumo teikiamą naudą. ES tikslas – iki 2014 m. sukurti energijos vidaus rinką – nebuvo pasiektas. Iš esmės Europos energetikos infrastruktūra dar nėra pritaikyta visiškai integruotoms rinkoms ir dėl to energijos tiekimo saugumas šiuo metu nėra veiksmingai užtikrinamas. Iš ES biudžeto teikta finansinė parama energetikos infrastruktūrai remti buvo tik nedidelis įnašas į energijos vidaus rinkos kūrimą ir energijos tiekimo saugumo užtikrinimą.