EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBURG

Tel. +352 4398-1

E-mail: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál (http://europa.eu).

Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2015

Print | ISBN 978-92-872-3587-9 | ISSN 1831-0893 | doi:10.2865/985416 | QJ-AB-15-022-HU-C
PDF | ISBN 978-92-872-3628-9 | ISSN 1977-5733 | doi:10.2865/76269 | QJ-AB-15-022-HU-N
EPUB | ISBN 978-92-872-3631-9 | ISSN 1977-5733 | doi:10.2865/335726 | QJ-AB-15-022-HU-E

© Európai Unió, 2015

A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.

HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?

Ingyenes kiadványok:

•egy példány:
az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu),

•több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:
az Európai Unió képviseletein keresztül (http://ec.europa.eu/represent_hu.htm),
nem uniós országokban a küldöttségektől (http://eeas.europa.eu/delegations/index_hu.htm),
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül (http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm)
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egész területéről) (*).

(*)A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül, telefonfülkékből és hotelekből a számot csak díjfizetés ellenében lehet hívni).

Megvásárolható kiadványok:

•az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu).

HU
2015

22SZ.

Különjelentés

A hitelminősítő intézetek
uniós felügyelete
megfelelően van
kidolgozva, de még nem
teljesen eredményes

(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése alapján)

Az ellenőrző csoport

A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabályszerűségi ellenőrzés eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, ezek megválasztásakor és megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi kockázatokat, az érintett bevétel vagy kiadás nagyságát, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését.

Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a bevételek, kutatás és belső politikák, valamint az uniós intézmények és szervek pénzügyi és gazdasági irányításának ellenőrzésére szakosodott, Milan Martin Cvikl számvevőszéki tag elnökölte IV. Kamara végezte. Az ellenőrzést Baudilio Tomé Muguruza számvevőszéki tag vezette, Daniel Costa de Magalhães, kabinetfőnök és Ignacio García de Parada, a kabinet attaséja; Zacharias Kolias, igazgató; Daniela Hristova, az ellenőrző csoport vezetője; Irene Madsen, az ellenőrző csoport vezetője; Christian Detry, Adrian Savin, Matthias Blaas számvevők támogatásával.

Balról jobbra: D. Costa de Magalhães, C. Detry, I. Madsen, M. Blaas, B. Tomé Muguruza, Z. Kolias, D. Hristova, A. Savin.

Tartalomjegyzék

Rövidítések

Összefoglaló

Bevezetés

Szabályozási reformok

A hitelminősítőkről szóló rendelet főbb jellemzői

Az ESMA szerepe

Az ellenőrzés módszere

I. rész – Regisztráció és periméter tevékenységek

Bevezetés

Az ESMA lerövidítette a regisztrációs folyamatot, de bizonyos kritériumok értékelése továbbra is kihívást jelent

Az ESMA megfelelően alakította ki a hitelminősítők regisztrációs eljárásait

Az ESMA lerövidítette a regisztrációs folyamatot, de az a szabályozási követelmények miatt továbbra is nehézkes maradt

A hitelminősítők által a módszertanokról közölt adatok részletessége változó volt

Az ESMA nem rendelkezett a periméter tevékenységek nyomon követésére szolgáló strukturált megközelítéssel

Az eurórendszer által alkalmazott jelen megközelítés nem garantálja az ESMA által regisztrált minden hitelminősítő egyenrangú kezelését

II. rész – Tervezés és kockázatkezelés

A kockázatorientált tervezési folyamat nem nyújt teljes bizonyosságot arról, hogy az ESMA a lehető legjobban használja fel erőforrásait

A kockázatok azonosítása átfogó, de nehezen követhető

A nagy kockázatú területeket nem minden esetben fedték le megfelelően

Az ESMA korlátozott erőforrásai miatt nehézségekbe ütközik valamennyi szabályozási előírás teljesítése

III. rész – Felügyelet

AZ ESMA általi folyamatos felügyelet és vizsgálatok

A felügyeleti folyamat kialakítása megtörtént és azt alkalmazzák, de még nem elég kiforrott

Az ESMA megfelelő alapokat fektetett le a hitelminősítők eredményes felügyeletéhez

A belső iránymutatásokat és nyomonkövetési eszközöket tovább lehetne fejleszteni a folyamatos felügyeleti tevékenység támogatásához

AZ ESMA hatalmas mennyiségű felügyeleti információt kezel, de nem rendelkezik külön erre célra szolgáló informatikai eszközzel az adatok nyilvántartására és feldolgozására

Nehézségekbe ütközik az elvégzett felügyeleti ellenőrzések leírásának beszerzése

Az elemzett tematikus területeken valódi haladás figyelhető meg, de a lefedettség még nem megfelelő

A módszertanok felügyelete megvalósul, de nincs minden terület lefedve, és a követelmények nem minden esetben egyértelműek

Az ESMA még nem vizsgálta az összeférhetetlenség bizonyos típusait

IV. rész – Adatközlés

A hitelminősítők általános adatközléseinek az ESMA általi felügyelete

Az ESMA rendszeresen ellenőrizte az egyes hitelminősítők nyilvános általános adatközlését, de csak 2014 végén végezték el először az általános adatközlés minden hitelminősítőre kiterjedő értékelését

A piaci átláthatóságot a korlátozások és a hitelminősítők eltérő adatközlési gyakorlatai akadályozzák

A CEREP nem tesz közzé elég információt a hitelminősítők minősítési teljesítményéről

Az ESMA nem tesz közzé elegendő információkat weboldalán a minősítések felhasználói számára

Következtetések és ajánlások

Nyilvántartásba vétel

Kockázatértékelés és tervezés

Folyamatos felügyelet és vizsgálatok

Módszertanok

Összeférhetetlenség

Általános adatközlés

A CEREP-ben szereplő információk

Az ESMA weboldalán található információk

I. melléklet | – | Az ESMA irányítási struktúrája
II. melléklet | – | Az ellenőrzés módszere
III. melléklet | – | Az ESMA vizsgálatainak fő megállapításai és ajánlásai
IV. melléklet | – | Az uniós és az egyesült államokbeli felügyeletek weboldalainak összehasonlítása

Az ESMA, az EKB és a Bizottság válaszai

Rövidítések

ABS: eszközfedezetű értékpapír

CEREP: Központi adattár

CESR: Az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottsága

CRA: Hitelminősítő intézet

CRAR: A hitelminősítő intézetekről szóló rendelet

ECAF: Az eurórendszer hitelbírálati keretei

ECAI: Külső hitelbíráló intézet

EKB: Európai Központi Bank

ESMA: Európai Értékpapír-piaci Hatóság

IOSCO: Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete

NCA: A tagállami illetékes hatóság

NRSRO: Nemzetileg elismert statisztikai értékelő szervezet

RMBS: Lakóingatlannal fedezett értékpapírok

SEC: Az Egyesült Államok értékpapír- és tőzsdefelügyelete

SOCRAT: A hitelminősítő intézeteket felügyelő eszköz

Összefoglaló

I

A 2008-as pénzügyi világválság során nagy figyelmet kaptak a hitelminősítő intézetek és az általuk adott minősítéseknek a pénzpiacokra gyakorolt hatásai. Ennek következtében a hitelminősítők Európában ekkor még szinte nem szabályozott tevékenysége bekerült az Unió jogalkotási menetrendjébe.

II

Az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA) 2011. január 1-jén jött létre. Egyik fő feladata az Unióban bejegyzett hitelminősítő intézetek tevékenységének szabályozása. Ehhez az ESMA kizárólagos jogköröket kapott a hitelminősítő intézetek regisztrációja és teljesítményük nyomon követése, illetve a felügyeleti határozathozatal tekintetében. Jelenleg az ESMA 23, az Unióban bejegyzett hitelminősítő intézetet felügyel.

III

Az ESMA-nak sikerült ellátnia a hitelminősítő ügynökségek uniós felügyeletének szerepét? Általános következtetésünk az, hogy az ESMA rövid idő alatt megfelelő alapokat fektetett le a hitelminősítők uniós felügyeletére. Még akad azonban teendő.

IV

Az ESMA az illetékes nemzeti hatóságoktól vette át a hitelminősítő intézetek regisztrációjának feladatát, és sikeresen rövidítette le a regisztrációs folyamatot. A folyamat azonban a jelenlegi szabályozási keretek miatt még mindig bonyolult. Noha a hitelminősítési módszertanoknak szigorúnak, szisztematikusnak, folyamatosnak és validáltnak kell lenniük, a regisztrációs folyamathoz kapcsolódóan vizsgált ESMA dokumentáció főként a szigorúságra helyezte a hangsúlyt. Mivel a hitelminősítőkről szóló rendelet nem határozza meg egyértelműen a módszertani kritériumokat, az ESMA további kihívásokkal szembesül azok értelmezése és egy egységes álláspontnak a hitelminősítőkkel együtt történő kialakítása terén.

V

Az eurórendszer jelenlegi szabályai nem garantálják az ESMA által regisztrált minden hitelminősítő egyenrangú kezelését. Az eurórendszer az ESMA által bejegyzettek közül csak négy, az eurórendszer hitelbírálati keretei között külső hitelbíráló intézetnek tekintett hitelminősítő által kiadott minősítéseket fogadja el, ami kétszintű piaci struktúrát alakít ki, és kedvezőtlen helyzetbe hozza a kis hitelminősítőket.

VI

Az ESMA megfelelően meghatározott eljárással rendelkezik a kockázatok azonosítására. A dokumentációs ellenőrzési nyomvonal hiánya azonban megnehezítette bizonyos kockázati prioritások módosítása mögött álló okok megértését. Ezenkívül hiányzik annak dokumentált indoklása, hogy az ESMA bizonyos nagy kockázatú területeken miért csak korlátozott körű vizsgálatokat végzett.

VII

Bár az ESMA megfelelő alapokat fektetett le a felügyeleti megközelítésre vonatkozóan, szabályai és iránymutatásai nem teljes körűek. Mivel a dokumentációs és belsőmonitoring-eszközök eléggé kezdetlegesek, nem lehetett minden esetben nyomon követni a folyamatban levő felügyeleti tevékenységeket, illetve az ebből származó elemzéseket és következtetéseket. A vizsgálatok egyes köztes lépéseinek dokumentációja is hiányos volt.

VIII

Két területen tekintettük át az ESMA által végzett felügyeletet: ezek a módszertanok és az esetleges összeférhetetlenség értékelése. Az ESMA folyamatos felügyeleti tevékenysége és vizsgálatai során a szabályozási kritériumok alapján több kapcsolódó szempontot értékelt. Az ESMA felügyeleti tevékenységeinek hatóköre azonban egyelőre még nem átfogó, és továbbra is vannak olyan területek, amelyeket a jövőben részletesebben kell vizsgálnia.

IX

A nyilvános adatközlés különösen fontos, mivel ez teszi lehetővé a potenciális befektetők számára, hogy saját elemzéseket végezzenek, mielőtt eldöntik, hogy a hitelminősítésekre támaszkodnak-e. Az ESMA folyamatos felügyeleti tevékenységének részeként ellenőrizte a hitelminősítők nyilvános adatközlését. A hitelminősítők részletes értékelése azonban 2014 végén kezdődött meg.

X

Más szabályozó joghatóságok nem rendelkeznek az ESMA központi elektronikus adattárával (CEREP) egyenértékű rendszerekkel. Az adatbázis segítségével az ESMA harmonizált és azonnal elérhető információkat nyújt valamennyi bejegyzett és minősített hitelminősítő minősítési teljesítményéről. Aggodalmunkat fejezzük ki azonban a közölt összegző statisztikák megfelelőségével és a CEREP-be bejelentett adatok ESMA által végzett ellenőrzéseivel kapcsolatban.

Ajánlásaink

XI

Az ESMA:

a)a regisztrációs folyamat során dokumentálja megfelelően a hitelminősítési módszertanok valamennyi szabályozási követelményének értékelését;

b)javítsa a kockázatazonosítási folyamat nyomon követhetőségét, vezessen nyilvántartást a kockázati szint változásairól és dokumentálja a kockázatok prioritásainak megállapítását és annak indoklását.

Az ESMA ezenkívül kísérje figyelemmel az összes olyan nagy kockázatú területet, amelyek esetében további felügyeleti tevékenység lenne célszerű;

c)folyamatosan aktualizálja felügyeleti kézikönyvét és felügyeleti szabálykönyvét a megszerzett ismeretek és tapasztalatok fényében.

Az ESMA készítsen belső iránymutatást a vizsgálatok eredményes dokumentációjához annak bemutatása és biztosítása érdekében, hogy a következtetéseket a bizonyítékok megfelelő elemzése támassza alá.

Egy külön a felügyelet céljára szolgáló informatikai eszköz bevezetése javítaná a tudásmegosztást, pontosítaná a feladatokhoz kapcsolódó személyi felelősségeket, segítené az elvégzett tevékenységek áttekintését, valamint javítaná a felügyeleti csoportok közötti kommunikációt;

d)vizsgálja meg a hitelminősítői módszertanok kialakításának és végrehajtásának valamennyi, eddig még nem vizsgált fontos szempontját;

e)strukturált módon vizsgálja meg a hitelminősítők által az összeférhetetlenségre vonatkozóan bevezetett rendszereket, különösen a minősítési elemzők kereskedési tevékenységéhez és pénzügyi tranzakcióihoz kapcsolódóan. Ezenkívül az ESMA vizsgálja meg a hitelminősítőktől az összeférhetetlenségre vonatkozóan kapott információk pontosságát;

f)vegye fontolóra az adatközlési követelményekkel kapcsolatos további iránymutatások kidolgozását a hitelminősítők általi adatközlés általános javítása érdekében;

g)a minősítési teljesítménnyel kapcsolatos adatközlésre vonatkozó legjobb gyakorlatok alapján kövesse nyomon és javítsa a CEREP-ben található információkat;

h)tegye közzé az összes alkalmazandó jogszabályt és vonatkozó dokumentumot, valamint tegye felhasználóbarátabbá a weboldalát.

Bevezetés

01

A hitelminősítő intézetek olyan véleményeket adnak ki, amelyek csökkentik az információs aszimmetriát a hitelezők, hitelfelvevők és más piaci szereplők között. A hitelminősítések fontos eszközök a tőke- és kötvénypiacokon, mivel a befektetők és a piaci szereplők számára fontos információkat tartalmaznak, és egyes esetekben a befektetők saját döntés-előkészítő eljárásaik szerepét is átveszik.

Szabályozási reformok

02

Bár maguk a szabályozók is sok esetben a hitelminősítők általi minősítésekre támaszkodnak, magukat a hitelminősítőket gyakorlatilag éveken keresztül nem szabályozták. A fő megközelítés az értékpapír-szektorban globális standardalkotóként elismert Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete (IOSCO) által kidolgozott általánosan elfogadott helyes gyakorlaton alapuló önszabályozás volt.

03

2006-ban a Bizottság a hitelminősítő intézetekről szóló közleményében arra a következtetésre jutott, hogy az enyhe szabályozás és az IOSCO-standardok szerinti önszabályozás kombinációja elégséges a hitelminősítőkkel kapcsolatos főbb aggodalmak kezelésére¹. A hitelminősítőket csak néhány területen szabályozták, mint pl. bennfentes kereskedelem és piaci manipuláció, hitelintézeti tevékenység, illetve a hitelintézetek tőkemegfelelése. Az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságát (CESR) felkérték², hogy kísérje figyelemmel az IOSCO-standardok hitelminősítők általi betartását, míg a Bizottság az ezen a területen bekövetkező fejleményeket tervezte folyamatosan nyomon követni. A 2008-as válság következtében azonban heves vita alakult ki a hitelminősítők működésével kapcsolatban, és a Bizottság ezért 2008 novemberében javaslatot nyújtott be a hitelminősítő intézetek szabályozására vonatkozóan.

04

A hitelminősítőkről szóló rendeletet 2009 szeptemberében fogadták el³, és az előírta a hitelminősítők számára az alábbiakat:

–az Unióban történő működés esetén egy tagállami felügyeletnél történő regisztráció;

–a minősítések alapjául szolgáló modellek, módszertanok és főbb feltevések közlése;

–a székhely szerinti és a fogadó tagállam⁴ értékpapír-piaci szabályozói általi felügyelet.

05

A de Larosière jelentés⁵ a hitelminősítők szabályozásának és felügyeletének megerősítésére ösztönözte az Uniót. A jelentés azt javasolta, hogy a hitelminősítők regisztrációját és felügyeletét az illetékes tagállami hatóságok helyett egy központi európai szervezet végezze.

06

Az ESMA 2011. január 1-jén jött létre⁶ a Pénzügyi Felügyeletek Európai Rendszerének (ESFS) részeként. Az ESFS az ESMA-ból, az Európai Bankhatóságból (EBA)⁷, valamint az Európai Biztosítás és Foglalkoztatóinyugdíj Hatóságból (EIOPA) áll, amelyek a tagállami felügyeleti hatóságokkal, az Európai Rendszerkockázati Testülettel (ESRB) és az európai felügyeleti hatóságok közös bizottságával együtt alkotják a jelenlegi európai felügyeleti architektúrát. Az ESMA fő célja különösen az, hogy a közérdek védelme érdekében biztosítsa az értékpapír-piacok integritását, átláthatóságát, hatékonyságát és szabályos működését.

07

2011 júliusában az ESMA kizárólagos felügyeleti jogköröket kapott az Unióban bejegyzett hitelminősítők fölött⁸.

08

2013 májusában további jogszabályokat fogadtak el azzal a céllal, hogy csökkentsék a befektetők túlzott függőségét a hitelminősítésektől, valamint hogy javítsák az uniós tagállamok állampapír-minősítéseinek minőségét⁹.

A hitelminősítőkről szóló rendelet főbb jellemzői

09

A hitelminősítőkről szóló rendelet fő célja a befektetők védelme és az uniós pénzpiacok stabilitásának biztosítása. Hatálya minden olyan, az Unióban letelepedett hitelminősítőre kiterjed, amely hitelminősítéseket közöl nyilvános közzététel vagy előfizetés útján¹⁰.

10

A rendelet részletesen előírja, hogy a hitelminősítőknek hogyan kell kezelniük az összeférhetetlenséget.

11

A rendelet szabályozza a hitelminősítések elkészítésének folyamatát és módszertanát. A hitelminősítőknek „szigorú, szisztematikus, folyamatos és – az utóteszteléseket is beleértve – a korábbi tapasztalatokra épülő minősítési módszereket kell alkalmazniuk”¹¹. A hitelminősítőkről szóló rendelet azonban nem foglalkozik a hitelminősítések tartalmával¹².

12

A hitelminősítőkről szóló rendelet célja az átláthatóság javítása azáltal, hogy előírja a hitelminősítők számára az értékelési módszertanok és kritikus fontosságú feltevések közlését. Az átláthatóság célja, hogy a piaci szereplők pontosabban tudják megítélni, hogy a minősítések megfelelően tükrözik-e a kockázatokat.

13

A hitelminősítőkről szóló rendelet új hatásköröket és felelősségeket is ruház az ESMA-ra:

–a hitelminősítőknek az uniós pénzügyi termékek minősítésének megkezdése előtt kérelmezniük kell felvételüket az ESMA nyilvántartásába;

–a hitelminősítőkre vonatkozóan az ESMA folyamatos felügyeletet végez;

–az ESMA a rendelet be nem tartása esetén szankciókat szab ki a hitelminősítőkre.

Az ESMA szerepe

14

Az 1. táblázat áttekinti az ESMA főbb tevékenységeit a hitelminősítők regisztrációjával és felügyeletével kapcsolatban.

1. táblázat

Az ESMA feladatainak áttekintése

Regisztráció és periméter tevékenységek¹
Felügyeleti keret
Adatközlés

Kockázatértékelés és tervezés
Felügyelet

•Az Unióban letelepedett valamennyi hitelminősítőnek kérelmeznie kell felvételét az ESMA nyilvántartásába.

•A ESMA-nak minősítenie kell a nem uniós országokban letelepedett olyan hitelminősítőket, amelyek minősítéseit az Unióban használják.

•A regisztráció egy két lépésből álló folyamat: i. teljességi szakasz; és
ii. szabályszerűségi szakasz.

•Az ESMA szabályozástechnikai standardtervezeteket dolgoz ki a regisztrációs folyamatra vonatkozóan.

•Az ESMA gondoskodik arról, hogy az Unióban ne adhasson ki hitelminősítést a nyilvántartásba nem bejegyzett, illetve nem minősített hitelminősítő.

•Az ESMA piaci információszerzést és kutatást végez annak érdekében, hogy azonosítani tudja a hitelminősítői ágazatban mutatkozó tendenciákat és kockázatokat.

•Az ESMA a piaci információszerzés és a hitelminősítők felügyelete során szerzett ismeretek alapján kockázatértékelést végez.

•Kockázati eredménytáblák készítése minden hitelminősítőhöz és a kockázati jelzőrendszer elkészítése.

•A munkaprogram kidolgozása.

•Az ESMA felelős a hitelminősítők folyamatos felügyeletéért.

•Az ESMA figyelemmel kíséri a hitelminősítők rendszeres jelentéseit.

•A kezdeti regisztrációs feltételek változásával kapcsolatos hitelminősítői bejelentések figyelemmel kísérése.

•Az ESMA egyedi, tematikus vagy eseti vizsgálatot végezhet, ha szabályszerűtlenség kockázatát azonosítja.

•Korábbi vizsgálatok és tematikus felülvizsgálatok nyomon követése.

•Az ESMA-nak gondoskodnia kell arról, hogy a hitelminősítők közzétegyék minősítési módszertanaikat és az ezekhez kapcsolódó főbb feltevéseiket.

•Az ESMA kezeli a minősítési teljesítménnyel kapcsolatos nyilvános CEREP-adatbázist.

•Az ESMA kezeli a SOCRAT elnevezésű belső adatbázist, amelybe a hitelminősítők havonta bejelentik összes minősítési tevékenységeiket.

1Az Unióban hitelminősítőként működő, de nem bejegyzett szervezetek felderítését nevezi az ESMA periméter tevékenységnek.

Forrás: Európai Számvevőszék, a hitelminősítőkről szóló rendelet rendelkezései és az ESMA által nyújtott információk alapján.

1A Bizottság közleménye a hitelminősítő intézetekről (HL C 59., 2006.3.11., 2. o.).

2Az ESMA elődje, 2001-ben hozták létre.

3Az Európai Parlament és a Tanács 2009. szeptember 16-i 1060/2009/EK rendelete hitelminősítő intézetekről (HL L 302., 2009.11.17., 1. o.) (a továbbiakban: a hitelminősítőkről szóló rendelet).

4Ez a modell egy olyan felügyeleti tanácsra épül, amelyben minden olyan ország nemzeti felügyelete képviselteti magát, ahol a hitelminősítő tevékenységet végez. Ezt a modellt az uniós banki felügyeletnél is alkalmazták.

52008 novemberében a Bizottság azzal bízta meg a Jacques de Larosière vezette magas szintű csoportot, hogy készítsen ajánlásokat az európai felügyeleti szabályok megszilárdításának módjára vonatkozóan az uniós polgárok magasabb szintű védelme és a pénzügyi rendszerbe vetett bizalom helyreállítása céljából. A de Larosière csoport 2009 februárjában tette közzé végleges jelentését.

6a Tanács 2010. november 24-i 1095/2010/EU rendelete az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) létrehozásáról, a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/77/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 331., 2010.12.15., 84. o.).

72014 júliusában az Európai Számvevőszék közzétette „Az európai bankfelügyelet rendszerének kialakítása – az EBH és a pénzügyi környezet változásai” című 5/2014. sz. különjelentését (http://eca.europa.eu), amely az első olyan számvevőszéki különjelentés, amely az Unió pénzügyi szektora szabályozási és felügyeleti keretrendszerének reformjaival foglalkozik.

8A hitelminősítőkről szóló rendeletnek ezt a módosítását CRA II-nek is nevezik.

9A hitelminősítőkről szóló rendeletnek ezt a módosítását CRA III-nak is nevezik.

10A hitelminősítőkről szóló rendelet 2. cikkének (1) bekezdése.

11A hitelminősítőkről szóló rendelet 8. cikkének (3) bekezdése.

12A rendelet a következőképpen rendelkezik: „Az e rendelet szerinti feladataik teljesítése során az EÉPH, a Bizottság vagy a tagállamok hatóságai nem befolyásolhatják a hitelminősítések tartalmát vagy módszereit”.

Az ellenőrzés módszere

15

Az ellenőrzés azt vizsgálta, hogy a hitelminősítők ESMA által végzett regisztrációs folyamata és felügyelete hatékony volt-e. Különösen az alábbiakat elemeztük:

–az összes lehetséges hitelminősítő regisztrációja megfelelően és hatékonyan történt-e;

–az ESMA megfelelően végezte-e el a felügyeleti tevékenységek megtervezését és kockázatértékelését;

–a felügyeleti keretek végrehajtása során figyelembe vették-e a hitelminősítők üzletviteléhez¹³ kapcsolódóan észlelt problémákat, beleértve a minősítő tanácsok függetlenségével és az összeférhetetlenség megakadályozásával kapcsolatosakat;

–az ESMA és a hitelminősítők elégséges és hozzáadott értékkel rendelkező információkat tesznek-e közzé az érdekelt felek számára.

16

Az ellenőrzési kritériumok az alábbi forrásokon alapulnak:

i.A hitelminősítőkről szóló rendelet, valamint az azt kiegészítő felhatalmazáson alapuló rendeletekben foglalt jogi előírások és célkitűzések (technikai standardok).

ii.Az ESMA felügyeleti szabálykönyve és felügyeleti kézikönyve.

iii.Az ESMA hitelminősítői regisztrációra vonatkozó kézikönyve.

iv.A vonatkozó IOSCO-iránymutatások és alapelvek.

v.A SEC, az egyesült államokbeli felügyeleti szerv dokumentumai, hogy összehasonlítsuk a két különböző joghatóság alatt alkalmazott gyakorlatokat.

17

Az ellenőrzési bizonyítékokat a regisztrációs dossziék és felügyeleti dossziék mintájának dokumentumalapú vizsgálatával gyűjtöttük össze. Ezenkívül interjúkat készítettünk az ESMA felügyeleti és kockázatkezelési munkatársaival. A beszerzett bizonyítékok alapján elemeztük a regisztrációs folyamatot, a kockázatértékelést és erőforrás-tervezést, a felügyeleti munka szervezését és a hitelminősítők általi adatközlés megfelelőségét.

18

Az ESMA-nál végzett ellenőrzéseken kívül információgyűjtő látogatást tettünk három hitelminősítőnél, valamint tíz illetékes nemzeti hatóságot¹⁴ kérdeztünk meg felügyeleti megközelítésükről és módszertanukról.

19

Végezetül külső szakértők értékelték a módszertanokra, modellekre és főbb minősítési feltevésekre vonatkozó nyilvános adatközlési követelményeket öt hitelminősítő esetében, és felülvizsgálták az ESMA által a CEREP-adatbázisban közzétett minősítési teljesítménymutatókat. Az ellenőrzés módszerének részletesebb leírása a II. mellékletben található.

13Pl. potenciális összeférhetetlenség és az átláthatóság hiánya.

14Az illetékes nemzeti hatóságok olyan tagállami szervezetek, amelyek az adott ország jogszabályai szerint a pénzügyi szektor (egy részének) felügyeletéért és szabályozásáért felelősek.

I. rész – Regisztráció és periméter tevékenységek

Bevezetés

20

Az Unióban letelepedett hitelminősítőknek üzleti tevékenységük folytatásához regisztrálniuk kell az ESMA-nál. Az ESMA létrehozása előtt a regisztrációs folyamatot az illetékes nemzeti hatóságok végezték. Az 1. ábra bemutatja a 2015 júniusában a nyilvántartásban szereplő 23 hitelminősítőt¹⁵.

21

A regisztrációs folyamat irányításán kívül az ESMA-nak kell gondoskodnia arról is, hogy hitelminősítőként be nem jegyzett társaságok ne nyújthassanak hitelminősítési szolgáltatást.

1. ábra

Az Unióban regisztrált hitelminősítők

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

Az ESMA lerövidítette a regisztrációs folyamatot, de bizonyos kritériumok értékelése továbbra is kihívást jelent

Az ESMA megfelelően alakította ki a hitelminősítők regisztrációs eljárásait

22

Amikor egy Unióban letelepedett gazdasági társaság hitelminősítői tevékenységbe kezd, ESMA-regisztrációhoz kell folyamodnia. A regisztrációs folyamat két szakaszból áll: i. teljeskörűségi szakasz; és ii. szabályszerűségi szakasz (a két szakasz áttekintése a 2. ábrán látható).

2. ábra

A hitelminősítők regisztrációs folyamata

nap = munkanap
* Ez legfeljebb 60 munkanapra hosszabbítható meg befogadás, kiszervezés vagy kivételes kérés esetén.

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

23

Az ESMA külön kézikönyvet készített a regisztrációs szakasz leírására. Ez tartalmazza azokat az eljárásokat, amelyeket a hitelminősítő intézetnek az ESMA-val történő első kapcsolatfelvételtől kezdve a regisztrációs folyamat végéig követnie kell. Az ESMA előre meghatározott e-maileket és sablonokat is készített az előzetes kérelmekhez, a teljeskörűséggel kapcsolatos értesítésekhez, az információkérésekhez, a felügyeleti tanács végleges határozataihoz, díjakhoz stb. kapcsolódóan, hogy a folyamatot hatékonyabbá tegye.

24

Az információk elemzésének és további információk hitelminősítőktől történő bekérésének folyamatát annyiszor lehet megismételni, ahányszor azt az ESMA által szükségesnek véli. Ha a kérelmezési dosszié teljes, az ESMA a szabályszerűségi szakaszban további egyeztetéseket kérhet, illetve helyszíni látogatásokat tehet a hitelminősítőnél.

Az ESMA lerövidítette a regisztrációs folyamatot, de az a szabályozási követelmények miatt továbbra is nehézkes maradt

25

Bár a rendelet két szakaszból álló megközelítést ír elő (lásd: 2. ábra), az ESMA képes volt jelentősen, 373-ról 227 naptári napra rövidíteni a regisztrációs folyamat átlagos időtartamát. A 2. táblázat áttekinti az illetékes nemzeti hatóságok és az ESMA által 2014 decemberéig feldolgozott kérelmeket.

2. táblázat

A regisztrációs kérelem elbírálásához átlagosan szükséges naptári napok száma és a kiegészítő információkérések átlagos száma

| ÖSSZES KÉRELEM | ELFOGADOTT KÉRELEM | ELUTASÍTOTT KÉRELEM
| Kérelem elbírálásához átlagosan szükséges napok | Kiegészítő információkérések átlagos száma | Kérelem elbírálásához átlagosan szükséges napok | Kiegészítő információkérések átlagos száma | Kérelem elbírálásához átlagosan szükséges napok | Kiegészítő információkérések átlagos száma
Illetékes nemzeti hatóság | 373 | 1,8 | 375 | 1,8 | 342 | 1,0
(19 kérelem) | (18 elfogadott kérelem) | (1 elutasított kérelem)
ESMA | 227 | 2,1 | 209 | 2,0 | 254 | 2,3
(10 kérelem) | (6 elfogadott kérelem) | (4 elutasított kérelem)

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

26

Ha a teljeskörűségi szakaszban a hitelminősítő intézet által küldött dokumentumok nem elégségesek, az ESMA további információkat kérhet. Minden alkalommal, amikor a hitelminősítő további információkat küld, az ESMA-nak 20 munkanap áll rendelkezésre a dokumentumok értékeléséhez és a hitelminősítőnek a kérelem teljeskörűségéről vagy hiányosságáról való értesítésére. A regisztrációs folyamat két szakaszra osztása nehézkessé és hosszadalmassá teszi azt, mivel a teljeskörűség értékelése a hitelminősítő által beküldött dokumentáció tartalmának valamilyen szintű értékelését is jelenti. Az ESMA ezért dupla munkát végez, mivel már a teljeskörűségi szakaszban is gyors szabályszerűségi értékelést kell végeznie. A 3. ábra bemutatja a teljeskörűségi szakaszban általában követett eljárást.

3. ábra

A teljeskörűségi szakasz átlagos hossza munkanapokban

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

27

Az ESMA hitelminősítői regisztrációs kézikönyve előírja, hogy valamennyi hitelminősítői kérelmet a négy szem elve alapján dolgozzanak fel¹⁶. Nem lehetett azonban a dokumentációból megállapítani, hogy ezt minden vizsgált regisztrációs dosszié esetén alkalmazták-e.

28

Az ESMA a regisztrációs folyamat során nem dokumentálja megfelelően a módszertanok értékelését. A minősítési módszertanoknak szigorúnak, szisztematikusnak, folyamatosnak kell lenniük, és azokat a korábbi tapasztalatok alapján – az utótesztelést is beleértve – kell validálni. E követelmények mindegyikét a módszertanról szóló, felhatalmazáson alapuló kiegészítő rendelet részletezi (a 4. ábra tartalmaz áttekintést). Másrészt a hitelminősítőkről szóló rendelet úgy rendelkezik, hogy az ESMA nem avatkozhat be a minősítés vagy módszertan tartalmába.

29

Az ESMA-nak a hitelminősítők módszertanait a fenti előírásoknak megfelelően kell értékelnie a regisztrációs folyamat során. Megállapítottuk, hogy a vizsgált regisztrációs dossziékban található információk főként abban támogatták az ESMA-t, hogy megbizonyosodjon a hitelminősítési módszertanok szigorúságáról (lásd: a 4. ábra zölddel árnyékolt része).

4. ábra

Hitelminősítési módszertanok a hitelminősítőkről szóló rendelet szerint

Forrás: Európai Számvevőszék, a hitelminősítőkről szóló rendelet rendelkezései alapján.

A hitelminősítők által a módszertanokról közölt adatok részletessége változó volt

30

Az ESMA nem készített részletes listát a hitelminősítési módszertanoknak a regisztrációs folyamat során történő értékeléséhez szükséges dokumentumokról, és a minimálisan előírt részletességet sem határozta meg. A vizsgált regisztrációs dossziék jelentős eltéréseket mutattak a módszertanokról szóló dokumentumok részletességét illetően. Az egyik vizsgált regisztrációs dosszié esetében például nem álltak rendelkezésre a módszertanról szóló, a felhatalmazáson alapuló rendeletben említett információk a modellezéssel vagy kvantitatív technikákkal kapcsolatban, sem az egyes kvalitatív vagy kvantitatív tényezők fontosságával kapcsolatos nyilatkozat, ami tartalmazta volna a tényezőkhöz rendelt súlyozás leírását és indoklását.

Az ESMA nem rendelkezett a periméter tevékenységek nyomon követésére szolgáló strukturált megközelítéssel

31

Az olyan társaságok, amelyek csak magánügyfeleknek nyújtanak hitelminősítést és hitelbírálati minősítést, illetve a központi bankok által készített hitelminősítések kívül esnek a hitelminősítőkről szóló rendelet hatályán. Az 1. háttérmagyarázat bemutatja a hitelminősítés és a hitelbírálati minősítés közötti különbséget.

32

Több gazdasági társaság ad ki hitelbírálati minősítést, exporthitel-bírálatot vagy végez általános befektetési tanácsadási tevékenységet. A pénzügyi szolgáltatások piacán működő társaságokat saját illetékes nemzeti hatóságaik regisztrálják és felügyelik.

1. háttérmagyarázat

Hitelminősítés és hitelbírálati minősítés

A „hitelminősítés” egy szervezet hitelképességéről, adósságról vagy pénzügyi kötelezettségről, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokról, elsőbbségi részvényekről és egyéb pénzügyi eszközökről, vagy az ilyen adósság, pénzügyi kötelezettség, hitelviszonyt megtestesítő értékpapír, elsőbbségi részvény és egyéb pénzügyi eszköz kibocsátójáról kiadott vélemény, amelyet minősítési kategóriák elfogadott és meghatározott besorolási rendszerének felhasználásával adnak ki.

A „hitelbírálati minősítés” kizárólag egy előre meghatározott statisztikai rendszeren vagy modellen alapuló adatok összefoglalásából és kifejezéséből levezetett hitelképességi mutató, amely nem foglal magában semmilyen más, minősítési elemzőtől származó lényeges, a minősítésre jellemző elemzési adatot.

33

Az ESMA-n belül a hitelminősítőkkel foglalkozó technikai bizottság¹⁷ működik, amely 1–2 havonta ülésezik. A periméter tevékenységek a napirend állandó pontját képezik. A bizottság fontos hálózatot jelent az ESMA számára az olyan szervezetek azonosítására, amelyeket hitelminősítőként kellene nyilvántartásba venni. Az azonosított szervezetek közül néhány valóban a hitelminősítőkről szóló rendelet hatálya alá eső tevékenységeket végzett, és azokat később hitelminősítőként is regisztrálták. Bár a regisztráció nélküli hitelminősítés-nyújtás a hitelminősítőkről szóló rendelet megsértése, és az ESMA jogosult ilyenkor bírságot kiszabni, az ESMA eddig még nem élt ezzel a jogkörével.

34

A periméter tevékenységek ESMA általi nyomon követése nem volt strukturált, és főként eseti alapon működött. 2015 márciusában az ESMA a periméter tevékenységekre vonatkozó speciális stratégiát és munkaprogramot fogadott el¹⁸.

Az eurórendszer által alkalmazott jelen megközelítés nem garantálja az ESMA által regisztrált minden hitelminősítő egyenrangú kezelését

35

A hitelminősítők a pénzpiacon jelentős szerepet játszó magántársaságok. A hitelminősítői piacra való belépést több különböző tényező nehezíti. A hosszú idő alatt felépített jó hírnév nagy versenyelőnyt jelent. A befektetők a jól ismert hitelminősítőket részesítik előnyben, mivel a minősítések mögött álló módszertanok megértése erőforrásokat igényel. Ehhez hasonlóan a kibocsátók is csak olyan hitelminősítő intézettől kérnek hitelminősítést, amelyek szolgáltatásait a befektetők széles körben veszik igénybe, és amelyekben megbíznak.

36

A hitelminősítői piac felügyeletének egyik előnye, hogy a hitelminősítések felhasználói számára némi biztosítékot nyújt a hitelminősítők tevékenységének minőségére vonatkozóan. A hitelminősítői piacon a verseny hiánya aggodalomra adott okot¹⁹, és az ESMA létrehozásának fő célja az volt, hogy valóban egyenlő feltételeket biztosítson a hitelminősítői piac minden résztvevője számára.

37

Az eurórendszer²⁰ a pénzpiacok fontos szereplője, monetáris politikai műveletekkel biztosít likviditást a pénzügyi rendszer számára. Az elfogadható partnereknek²¹ csak megfelelő hitelminősítési előírásokat teljesítő biztosítékok²² ellenében nyújt hiteleket. A hitelbírálat elkészítéséhez²³ az eurórendszer több forrásból származó információkat vesz figyelembe:

οkülső hitelbíráló intézetek²⁴ által kiadott hitelbírálatok;

οa nemzeti központi bankok belső hitelbírálati rendszerei;

οbelső minősítésen alapuló rendszerek;

οharmadik felektől származó minősítési eszközök.

38

Az eurórendszer jelenleg csak négy külső hitelminősítési intézet minősítéseit fogadja el. Ahhoz, hogy az eurórendszer által elfogadott minősítéseket adhasson ki, a hitelminősítőnek az ESMA általi regisztrációval vagy minősítéssel kell rendelkeznie, valamint bizonyos működési kritériumokat kell teljesítenie, és megfelelő lefedettséget kell nyújtania. Ezenkívül az eurórendszer jelenleg két kisebb hitelminősítőt fogad el minősítési eszközt nyújtó szolgáltatóként. Ezek az eszközök azonban a külső hitelbíráló intézetként történő elfogadáshoz képest korlátozott értékkel bírnak.

39

A hitelminősítői piac résztvevői körében végzett interjúk alapján a kisebb európai hitelminősítők az eurórendszer külső hitelminősítési intézeteként történő regisztrációt nagyon fontosnak tartják üzleti tevékenységük jövőbeni fejlesztése szempontjából, különösen a strukturált pénzügyi termékek²⁵ hitelminősítői piacára lépéssel kapcsolatban, mivel ez jelenti a hitelminősítők számára a bevétel és nyereség szempontjából legfontosabb piaci szegmenst. Az eurórendszer megközelítése azonban a gyakorlatban fenntartja a két szintből álló struktúrát, ahol a kisebb hitelminősítők nem tudnak egyenlő feltételekkel versenyezni a nagyokkal. Különösen a „megfelelő lefedettség” kritériuma jelent gyakorlati akadályt a piacra lépés előtt²⁶.

40

A hitelminősítő intézetek eurórendszer általi „elismerése” jelenleg inkább a hitelminősítő intézetek felügyeletére – az uniós jogalkotó által kizárólagosan az ESMA-ra bízott feladatra – hasonlít, mintsem csak a hitelminősítések „szállítóinak” adminisztratív elfogadási eljárására. Az eurórendszer megközelítésével összehasonlítva az Egyesült Államok központi bankja (a Federal Reserve) a legtöbb esetben a SEC által bejegyzett tíz hitelminősítő mindegyikének minősítéseit elfogadja.

15A Moody’s kétszer szerepel a táblázatban, mivel a Moody’s vállalatcsoport eredetileg több hitelminősítőt regisztrált az illetékes nemzeti hatóságok szintjén, majd ezt követően az ESMA 2014-ben vette nyilvántartásba a Moody’s Investor Services EMEA Ltd társaságot.

16Arra vonatkozó követelmény, hogy egy üzleti tranzakciót legalább két különböző személy hagyjon jóvá. Például: különböző funkciók szétválasztása, keresztellenőrzés, eszközök kettős kontrollja, két külön aláírás stb.

17A technikai bizottság az illetékes nemzeti hatóságok képviselőiből áll, célja az ESMA támogatása a hitelminősítők felügyeletével kapcsolatos politikai döntések előkészítésében. A bizottság technikai tanácsokat ad a technikai standardok, iránymutatások és ajánlások megszövegezéséhez történő hozzájárulással.

18Az ESMA például rendszeresen meg fogja kérdezni a regisztrált hitelminősítőket és más érdekelteket, hogy rendelkeznek-e információkkal az Unióban esetleg működő hitelminősítőkről, és félévente internetes keresést is végeznek.

19Az Unió lépéseket tett az európai hitelminősítések piacán folyó verseny növelésére. A hitelminősítőkről szóló rendelet több bekezdése foglalkozott a verseny fokozásával. Az Európai Parlament több alkalommal felkérte a Bizottságot, hogy vizsgálja meg egy, az európai hitelminősítőket tömörítő hálózat létrehozásának lehetőségét. 2014. május 5-én a Bizottság a kisebb hitelminősítő intézetekből álló európai hálózat megvalósíthatóságáról szóló jelentést nyújtott be az Európai Parlamentnek (COM(2014) 248 final).

20Az eurórendszer az euróövezet monetáris hatósága. Az Európai Központi Bankból és a tagállamok központi bankjaiból áll. Az eurórendszer elsődleges célja az árstabilitás fenntartása. További célja a pénzügyi stabilitás megőrzése és az európai pénzügyi integráció előmozdítása.

21Az elfogadható partnereknek meg kell felelniük bizonyos, az EKB/2014/60. sz. iránymutatás 55–57. cikkben meghatározott követelményeknek.

22Az eurórendszer számára a központi bankok hitelezési műveleteinek biztosítékaként rendelkezésre bocsátott eszközöknek bizonyos kritériumokat kell teljesíteniük.

23Az eurórendszer hitelbírálati keretei eljárásokat, szabályokat és technikákat határoznak meg annak érdekében, hogy a biztosítékként elfogadható eszközök hitelezési szempontból megfelelő előírásokat teljesítsenek.

24A külső hitelbíráló intézetek olyan hitelminősítők, amelyek szabályozási célokra adnak meg hitelminősítéseket és nem teljesítési valószínűségeket.

25A strukturált pénzügyi eszközök összetett gazdasági társaságokon és más jogi személyeken keresztül hárítják át a kockázatokat. Ezek például értékpapírosítási ügyletek során keletkeznek, amikor egy eszközhalmazból speciális jellemzőkkel rendelkező új pénzügyi terméket hoznak létre.

26Ennek a kritériumnak a teljesítéséhez kibocsátók széles körétől, különösen a strukturált termékek piaci szegmenséből van szükség a hitelminősítések iránti keresletre. Ezek a kibocsátók azonban kevés eséllyel kérnek ilyen szolgáltatást, ha a hitelminősítőt még nem ismeri el az eurórendszer.

II. rész – Tervezés és kockázatkezelés

A kockázatorientált tervezési folyamat nem nyújt teljes bizonyosságot arról, hogy az ESMA a lehető legjobban használja fel erőforrásait

41

A felügyelt szervezeteket nem lehet minden pillanatban vizsgálni, ezért nagyon fontos, hogy logikus rendszer álljon rendelkezésre annak eldöntésére, hogy milyen ügyekkel mikor kell foglalkozni. Az ESMA ezért kockázatorientált tervezési folyamatot alkalmaz a felügyeleti tevékenységekre vonatkozóan annak biztosítása érdekében, hogy korlátozott erőforrásait a leghatékonyabb módon használja fel. A folyamat három szakaszra osztható fel (lásd: 5. ábra).

i.A kockázatelemzésnek kell azonosítania az olyan területeket, ahol esetleg szabályszerűtlenség fordulhat elő.

ii.A kockázati prioritások meghatározása során azonosítani kell azokat a nagy kockázatú területeket, amelyekre vonatkozóan a felügyeleti tevékenységeket célirányosítani kell.

iii.A felügyeleti tevékenységek munkatervének erőforrásokat kell rendelnie a következő év prioritásaihoz.

5. ábra

Az ESMA éves kockázatértékelési folyamata

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

A kockázatok azonosítása átfogó, de nehezen követhető

Az ESMA átfogó megközelítéssel rendelkezik a kockázatok azonosítására,…

42

Az ESMA a kockázatértékelést 13 kockázati terület mentén szervezi meg, amelyek négy kockázati kategóriába vannak csoportosítva (lásd: 6. ábra). A kockázati területek olyan átfogóbb témakörökkel foglalkoznak, amelyek részletesebb témaköröket foglalnak magukban. Például az „összeférhetetlenség kezelése” kockázati terület több mint kilenc részletes témakörből áll, mint pl. a részvényesek vagy igazgatótanácsi tagok befolyása és az adatközlés megfelelősége.

6. ábra

Kockázati kategóriák, kockázati területek és témakörök

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

43

A kockázatok azonosításának fő módja az éves kockázatértékelés. Ez az év során a hitelminősítőkről szerzett ismeretekre, valamint a hitelminősítők által az év során benyújtott dokumentumok elemzésére épül. Az információk alapján a kockázatelemző munkatársak a felügyeleti munkatársakkal együtt minden hitelminősítőre vonatkozóan eredménytáblát készítenek. Ezek az eredménytáblák összegzik az összes ismert kockázatot és azokat fontosság szempontjából pontozzák.

44

Az eredménytáblák egy éves kockázati jelzőrendszerbe kerülnek, amelyek minden felügyelt hitelminősítőre vonatkozóan megadják a kockázati területenkénti kockázatszintet. A főbb hitelminősítőkre és a kis hitelminősítőkre vonatkozóan speciális különálló kockázati adatlapok készülnek azok eltérő piaci hatásainak figyelembevételével. Ezek a kockázati adatlapok szolgálnak a hitelminősítői piac rendszerszintű kockázatainak azonosítására.

45

Az éves kockázatértékelésen kívül az ESMA eseti kockázatelemzéseket is végez. Ezekre az elemzésekre a hitelminősítői piacon bekövetkezett fejlemények, illetve a minősítési adatok vagy hitelpiaci adatok elemzése kapcsán kerülhet sor. Céljuk, hogy időben azonosítsanak aggodalomra okot adó területeket az egyes hitelminősítők vagy ugyanazon minősítési termékkel foglalkozó hitelminősítők csoportjai számára, illetve bármilyen olyan piaci fejleményt, amely a felügyeleti tevékenységek prioritásainak átrendezését teszi szükségessé.

46

Az ESMA egyre gyakrabban végez eseti elemzéseket. A közelmúltban ezek közül többet az ESMA megállapításai tettek szükségessé. Az elemzések segítették az ESMA-t a nagy kockázatú és olyan területek azonosításában, ahol a felügyeleti csoportnak konkrét témakörökre vonatkozóan javítania kell ismeretein.

…de a dokumentáció több tekintetben hiányos

47

A kockázatkezelés terén rendelkezésre álló ismereteket megfelelően és érthető módon kell dokumentálni. Ezenkívül az aggodalmakat és megállapításokat, valamint a kockázati szintek módosításának indoklásait is részletesen dokumentálni kell. Az eredményes felügyelet biztosítása érdekében a működési kereteknek lehetőséget kell adniuk a felügyeleti munkatársaknak a kockázatok alakulásának és a kockázatok kezelési módjának felülvizsgálatára²⁷.

48

Az eredménytáblák összevont értékelést adnak valamennyi kockázati területről. Míg az összevont értékelés eredménye nyilván van tartva, az egyes kockázati területeken belüli részletes témakörök értékeléseiről nincs dokumentáció. Ez tudásvesztéssel járhat, és megnehezítheti annak nyomon követését, hogy a magasabb szintű kockázat milyen részkockázatokból tevődik össze.

49

A kockázatértékelési iránymutatások előírják az eredménytáblák elkészítése során felhasználandó dokumentumokat. A mögöttes tevékenységeket azonban nem dokumentálják megfelelően, és nincs arra vonatkozó bizonyíték, hogy ezeket bárki is ellenőrizné.

50

Ha egy eredménytáblán megváltozik a kockázati szint, az ESMA nem tartja nyilván a módosítás okait. Az ilyen módosításokról szóló döntés szóban történik a felügyeleti munkatársak és a kockázatelemzési csoport közötti informális megbeszéléseken.

A nagy kockázatú területeket nem minden esetben fedték le megfelelően

51

Az eredménytáblák, a kockázati jelzőrendszer adatlapjai és az eseti kockázatelemzésekből származó információk alapján az ESMA kockázati jelentést készít a felügyeleti tanács számára. A jelentés azonosítja a nagy kockázatú területeket, pl. az olyan alapvető kérdésköröket, amelyeket fő prioritásként kell kezelni a felügyeleti tevékenység során. Az éves munkaprogram határozza meg azokat a területeket, amelyekre az ESMA felügyeleti tevékenysége során összpontosítani fog.

52

Az ESMA kockázatalapú megközelítését az első felügyeleti évet követően vezették be. Kezdetben azonban nem minden esetben alkalmazták következetesen. Egyes, a kockázati eredménytáblákon és a felügyeleti tanácsnak benyújtott kockázati jelentésekben említett nagy kockázatú terület esetében további felügyeleti intézkedésekre lett volna szükség.

53

Néhány nagy kockázatú terület korlátozott mértékű lefedettsége csak akkor lenne indokolt, ha az ESMA felügyeleti erőforrásait más nagy kockázatú területekre fordították volna, vagy ha egy azonnali intézkedés ésszerűtlenül sok erőforrást vett volna igénybe. Bizonyos vizsgálatok azonban kisebb kockázatú területeket is magukban foglaltak, míg a nagyobb kockázatú területeken lett volna célszerűbb további értékeléseket végezni.

54

Ezenkívül a vizsgálatok nem terjedtek ki teljes mértékben az éves kockázatértékelési folyamatban prioritásként meghatározott kockázatokra, mivel a kockázati területek nem álltak összhangban azzal, ahogy a vizsgálatokat elvégezték. Az eredménytáblák, a kockázatjelző rendszer adatlapjai és a kockázati jelentés a kockázatokat olyan témakörök alapján csoportosítják, mint pl. stratégiai kockázatok vagy kiszervezési kockázatok. A vizsgálatok témakörei azonban leginkább az eszköztípusok, mint államadósság vagy banki adósság köré szerveződnek. Ezért a vizsgálatok célkitűzései nem teljesen álltak összhangban az azonosított kockázatokkal.

Az ESMA korlátozott erőforrásai miatt nehézségekbe ütközik valamennyi szabályozási előírás teljesítése

55

2014 végén a hitelminősítői osztály 26 alkalmazottja közül 15-en voltak felelősek a felügyeleti tevékenységekért, míg négy munkatárs kockázatelemzéssel foglalkozott. A többi munkatárs főként szakpolitikai tevékenységet végzett. A munkatársak alacsony száma és a szabályozási követelmények növekedése nagymértékben megnehezítették az ESMA számára a rendelet előírásainak betartására vonatkozó szabályszerűségi ellenőrzések megfelelő lefedettségének a biztosítását²⁸.

27IEC 31010:2009 nemzetközi standard, 5.5. szakasz.

28Pl. az informatika, belső kontrollok, módszertanok és az összeférhetetlenség terén.

III. rész – Felügyelet

AZ ESMA általi folyamatos felügyelet és vizsgálatok

56

Regisztráció után minden hitelminősítő folyamatos felügyelet alatt áll. A folyamatos felügyelet célja a vonatkozó követelményeknek meg nem felelő felügyelt szervezetek gyors kiszűrése.

57

Az ESMA kockázatorientált felügyeleti megközelítést alkalmaz. A felügyeleti tevékenységek intenzitása, kiterjedése és típusa a különböző piaci szereplők által jelentett kockázattól függ. (lásd: 7. ábra). A dokumentumalapú folyamatos felügyelet során azonosított esetleges problémákat elemzik, majd szükség esetén további vizsgálati tevékenységeket hajtanak végre.

7. ábra

Felügyeleti tevékenységek

Forrás: Európai Számvevőszék, a hitelminősítőkről szóló rendelet rendelkezései alapján.

58

Az ESMA folyamatos felügyeleti tevékenysége a felügyelt szervezetektől rendszeresen kapott információk elemzéséből, valamint a külső forrásból kapott információk (hatóságok, versenytársak, panaszok, sajtó stb.), a hitelminősítők által megválaszolt kérdések, valamint a hitelminősítők vezetésével a felügyeleti ciklus során folytatott kommunikáció elemzéséből áll. A 3. táblázat bemutatja az ESMA felügyeleti feladatait a folyamatos felügyeleti folyamat során.

3. táblázat

Az ESMA feladatai a folyamatos felügyeleti folyamat során

Információelemzés
A hitelminősítők általi rendszeresen (negyedévente, félévente) beküldött információk áttekintése

A hitelminősítők rendszeres nyilvános adatközléseinek áttekintése

A hitelminősítő intézetektől a hitelminősítőkről szóló rendelet szerint kapott értesítések (pl. az eredeti regisztráció feltételeinek jelentős módosulásáról szóló értesítés) áttekintése

A hitelminősítők weboldalán nyilvánosságra hozott információk rendszeres nyomon követése

Az ESMA kockázatelemzési csoportja által kapott jelentések/riasztások

Rendszeres együttműködési tevékenységek
Rendszeres felügyeleti kapcsolattartás a hitelminősítőkkel (a féléves információk kézhezvétele után)

Ciklikus kapcsolattartás a hitelminősítőkkel (rendszeres kapcsolattartás és találkozók a hitelminősítők kulcspozíciókat betöltő munkatársaival: a szabályszerűségi részleg, a belső felülvizsgálati részleg, a belső ellenőrzés és a kockázatkezelés vezetői, valamint az ügyvezető és független nem ügyvezető igazgatók. A felügyeleti kapcsolattartás gyakorisága a hitelminősítő méretétől függ)

Egyéb feladatok
Mélységi elemzés (az információk elemzése és a rendszeres felügyeleti tevékenységek során azonosított potenciális kockázati területek nyomon követése)

Harmadik felektől származó panaszok kezelése

Vizsgálatokhoz kapcsolódó korrekciós intézkedési tervek nyomon követése

Kapcsolattartás a hitelminősítőkkel, visszajelzés eseti alapon és hitelminősítői megkeresésre

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

59

A folyamatos felügyeleten kívül az ESMA saját kockázatértékelés alapján rendszeresen kiválaszt a hitelminősítők szabályszerűségi kockázati területei közül néhányat további vizsgálat (főként általános vizsgálatok) céljából. Az általános vizsgálatok általában helyszíni szemlével járnak. AZ ESMA helyszíni szemléinek áttekintése a III. mellékletben található. Ezeket általánosságban két csoportba lehet sorolni:

–több nagy hitelminősítő esetében releváns közös kérdéskörre összpontosító tematikus vizsgálatok;

–bizonyos hitelminősítők egyedi, konkrét témakörre irányuló vizsgálatai.

A felügyeleti folyamat kialakítása megtörtént és azt alkalmazzák, de még nem elég kiforrott

60

Az eredményes felügyelet a következőket igényli:

i.átfogó felügyeleti politika, amely általánosságban meghatározza a felügyeleti folyamatot, a helyszíni és nem helyszíni felügyeleti tevékenységek ötvözésével;

ii.a munkatársakat napi feladataik ellátása során segítő átfogó belső iránymutatások és módszertanok;

iii.információk gyűjtése és elemzése;

iv.az elvégzett tevékenységek és a hitelminősítők által a megállapításokra válaszul hozott korrekciós intézkedések eredményes áttekintése.

Az ESMA megfelelő alapokat fektetett le a hitelminősítők eredményes felügyeletéhez

61

A helyes gyakorlat szerint a felügyeleteknek megfelelő módszertanokkal kell rendelkezniük a felügyelt szervezetekre ható kockázatok jellegének, hatásának és hatókörének értékeléséhez, beleértve a fő tevékenységeket, a kockázati profilt és a belsőkontrollkörnyezetet. A helyszíni és a nem helyszíni tevékenységek prioritásait ennek az értékelésnek az alapján határozzák meg²⁹.

62

Az ESMA a felügyeleti szabálykönyvben és a felügyeleti kézikönyvben határozza meg általános elveit. Ezek a dokumentumok hasznos referenciaként és gyakorlati iránymutatásként szolgálnak az ESMA felügyeleti csoportjai számára a hatékony és eredményes felügyeletnek a hitelminősítőkről szóló irányelv keretein belül történő végrehajtására. Az ESMA felügyeleti kézikönyve részletesen leírja a vizsgálatokat, mint felügyeleti módszert. Kitér a különböző szakaszokra, és felsorolja a projekttervben szükséges minimális információkat és a helyszíni vizsgálati majd a beszámolási szakaszban követendő szükséges lépéseket (lásd: 8. ábra).

8. ábra

A vizsgálat főbb lépései

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA felügyeleti szabálykönyve és kézikönyve alapján.

A belső iránymutatásokat és nyomonkövetési eszközöket tovább lehetne fejleszteni a folyamatos felügyeleti tevékenység támogatásához

63

A belső iránymutatásoknak egyértelműen meg kellene határozniuk a vizsgálatok gyakoriságát és hatókörét. Ezenkívül vizsgálati politikákat és eljárásokat kellene kidolgozni annak biztosítása érdekében, hogy a vizsgálatokat alaposan és következesen, egyértelmű célkitűzésekkel végezzék el.

64

A felügyeleti szabálykönyv és a felügyeleti kézikönyv csak nagy vonalakban írják le a folyamatos felülvizsgálati folyamatot, és nem határozzák meg az ESMA által végzendő felügyeleti feladatok pontos típusát, valamint a feladatok gyakoriságáról sem adnak információt.

65

Az ESMA évenként határozza meg a következő időszakra vonatkozó felügyeleti terveket. Az ESMA azonban nem rendelkezett egyedi felügyeleti tervvel az egyes hitelminősítőkre vonatkozóan, amely tartalmazta volna az évente elvégzendő felügyeleti feladatokkal kapcsolatos információkat. Ezenkívül nem találtunk előre megfelelően meghatározott ütemterveket, amelyek meghatározzák az egyes hitelminősítők esetében végzendő rendszeres felügyeleti feladatok minimális rendszerességét.

66

A hitelminősítőkről szóló rendelet egyértelműen meghatározza azon szabályok körét, amelyek betartását az ESMA-nak felügyelnie kell, azonban az ESMA nem alkalmaz szisztematikusan ellenőrző listákat felügyeleti eszközként. Ezenkívül több illetékes nemzeti hatóság is használ kérdőíveket és ellenőrző listákat felügyeleti munkája során.

67

A különböző felügyeleti csoportok nem egységes formátumban dokumentálják munkájukat, és nehezen lehet nyomon követni a már elvégzett folyamatos felügyeleti munkát és az ez alapján végzett elemzést és a levont következtetéseket.

68

Az ESMA létrehozott egy „kritériumdossziét” is. Célja a „következetesség biztosítása” azáltal, hogy az értékelők számára lehetővé teszi az ESMA által a regisztrációs folyamat és később a folyamatos felügyeleti tevékenység során korábban elfogadott döntésekhez való hozzáférést. A „kritériumdosszié” többek között a jogi szolgálattól származó e-maileket, az ESMA korábbi döntéseit, valamint a regisztrációs és a felügyeleti munka során felmerülő kérdésekkel kapcsolatos belső levelezést tartalmazza. Ez egy jó kezdeményezés, azonban a kritériumdosszié struktúrája nem biztosítja, hogy azt a felügyeleti személyzet a napi munkát segítő átfogó iránymutatásként használja.

AZ ESMA hatalmas mennyiségű felügyeleti információt kezel, de nem rendelkezik külön erre a célra szolgáló informatikai eszközzel az adatok nyilvántartására és feldolgozására

69

Az ESMA az információk két típusát kezeli:

–eseti információk (az eredeti regisztrációs feltételek lényeges változásai, harmadik féltől származó panaszok, hitelminősítői kérdések stb.); és

–az ESMA-nak negyedévente és félévente adott rendszeres információk (a hitelminősítők bevételeivel és költségeivel kapcsolatos információk, a hitelminősítők kulcsfeladatokat ellátó alkalmazottainak változása, igazgatótanácsi jegyzőkönyvek, belső ellenőrzési jelentések, a belső felülvizsgálati részleg jelentései stb.).

70

Az ESMA egy dossziét állít össze a valamennyi felügyelt hitelminősítőtől rendszeresen kapott információk elemzéséhez (lásd: 2. háttérmagyarázat).

71

Ez a dosszié jó kezdeményezés a kapott nagy mennyiségű felügyeleti információ nyomon követésére, de használata nehézkes és nehezen követhető. Ezenkívül a dossziénak nincs „tulajdonosa”, tartalmát a felügyeleti csoport bármely tagja szerkesztheti, módosíthatja vagy törölheti a módosítások és a módosításokat végző személy nyomon követése nélkül.

72

Mivel az ESMA nem rendelkezik külön informatikai alkalmazással a kapott információk nyilvántartására, és a felügyeleti munka dokumentálására és elemzésére, ezért az ESMA egy olyan struktúrát hozott létre, amelyet leginkább a hitelminősítőktől kapott információk tárolására használnak. Nem minden esetben találtunk azonban bizonyítékot arra, hogy részletesen elemezték volna a kapott információkat. Az illetékes nemzeti hatóságok közül saját elmondásuk szerint mindegyik rendelkezik felügyeleti informatikai rendszerrel, amellyel felügyeleti tevékenységeiket dokumentálják, és elősegítik a szervezeten belüli tudásmegőrzést.

2. háttérmagyarázat

Példa a nyomon követett adatokra

οA hitelminősítőkkel folytatott konferenciahívások és megbeszélések;

οértesítések;

οa hitelminősítők alkalmazottaitól és weboldalaikról származó, a módszertanok, minősítési skálák és vállalati struktúrák változásaival kapcsolatos hírek;

οa hitelminősítők bevételeivel, költségeivel, személyzeti változásaival kapcsolatos és egyéb személyzeti adatok;

οszabályszerűségi jelentések, belső ellenőrzési jelentések, auditált pénzügyi kimutatások, igazgatósági jegyzőkönyvek;

οa hitelminősítők átláthatósági jelentései.

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

Nehézségekbe ütközik az elvégzett felügyeleti ellenőrzések leírásának beszerzése

73

Az ESMA vizsgálati dokumentációja nem nyújt elégséges bizonyítékot valamennyi köztes lépés elvégzésére vonatkozóan. Ezért nehézségekbe ütközik az ESMA számára, hogy nyomon kövesse és bizonyítsa, hogy minden feladatot megfelelően, a vizsgálatok célkitűzéseinek megfelelően végeztek el. Különösen fontos, hogy a munkadokumentumokból hiányzott a szükséges bizonyítékok értékelésének módja.

74

A vizsgálat után az ESMA az előzetes és/vagy végleges megállapításokat levélben küldi el a hitelminősítőknek. A felügyeleti szabálykönyv azt javasolja, hogy a levelek hivatkozzanak a konkrét jogszabályokra. Ha minden megállapítás konkrét jogalapra hivatkozik, a hitelminősítők jobban megérthetik a levelekben említett szabályszerűségi kockázatokat. Az ESMA azonban rendszeresen úgy közölte megállapításait, hogy azok nem hivatkoztak a rendeletek vonatkozó cikkeire.

75

Az ESMA nyomon követi a korrekciós intézkedési tervek hitelminősítők általi végrehajtását. Ezt hitelminősítőnként és vizsgálatonként egy hasznosulásvizsgálati táblázatban dokumentálják. Az ESMA nem rendelkezik harmonizált megközelítéssel a munkatársai által végzett elemzéseknek és az általuk e táblázatokban tett megjegyzések dokumentálására (pl. konkrét alátámasztó bizonyíték arra vonatkozóan, hogy a hitelminősítő megfelelően végrehajtotta a szükséges intézkedést).

Az elemzett tematikus területeken valódi haladás figyelhető meg, de a lefedettség még nem megfelelő

76

A kockázatorientált felügyeleti megközelítés azt is jelenti, hogy az ESMA felügyeleti tevékenysége csak néhány kockázatot tud lefedni. A felügyeleti ellenőrzések ezért témakörönként változnak. Az ESMA felügyeleti folyamatára vonatkozó értékelésünk elkészítéséhez két tematikus területet választottunk ki részletes áttekintésre:

i.a hitelminősítők módszertanai, modelljei és fő minősítési feltevései;

ii.az összeférhetetlenség kezelése a hitelminősítők piacán.

77

Azért esett ezekre a témakörökre a választás, mert különösen fontosak a hitelminősítők piacának működéséhez. A módszertanok jelentik a hitelminősítők által adott minősítések és kilátások alapját. Az összeférhetetlenséget pedig a másodlagos jelzálogpiaci hitelválság előtti hitelminősítések egyik fő hiányosságaként azonosították. Az elemzés lehetővé tette, hogy számba vegyük az ESMA-nak a négy évvel ezelőtti létrehozásától kezdve mostanáig végzett tevékenységét.

A módszertanok felügyelete megvalósul, de nincs minden terület lefedve, és a követelmények nem minden esetben egyértelműek

78

A hitelminősítőknek a regisztrációs kérelmükben meg kell határozniuk, hogy hitelminősítések mely típusait fogják kibocsátani³⁰. A kérelmezőknek a módszertanokkal és modellekkel kapcsolatban szükséges dokumentumokat is be kell nyújtaniuk. Az ESMA ez alapján értékeli, hogy a hitelminősítőnek a regisztráció időpontjában érvényes módszertanai és modelljei megfelelnek-e a hitelminősítőkről szóló rendelet és az ehhez kapcsolódó felhatalmazáson alapuló rendelet előírásainak.

79

A hitelminősítőknek szigorú, szisztematikus, folyamatos módszertanokat kell alkalmazniuk, és azokat a korábbi tapasztalatok alapján – az utótesztelést is beleértve –validálni kell. Az ESMA köteles rendszeresen megvizsgálni valamennyi hitelminősítőt, hogy teljesítik-e ezeket a szabályozási követelményeket.

Nem minden esetben vannak meghatározva a módszertanokra vonatkozó szabályozási követelmények

80

A hitelminősítőkről szóló rendelet nem tartalmaz a módszertanokkal kapcsolatos szabályozási követelményekre vonatkozó fogalommeghatározásokat és kritériumokat. Egy felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet³¹ szabályozástechnikai standardokat határoz meg a módszertanokra vonatkozó szabályozási követelmények ESMA általi értékeléséhez. A módszertanokkal kapcsolatos vizsgálatok következtetéseit bemutató jelentéseiben az ESMA példákat adott olyan módszertani megoldásokra, amelyek segítségével iránymutatást lehet nyújtani az ágazat számára az e területtel kapcsolatos elvárásokra vonatkozóan. Mindazonáltal az ezekben a standardokban használt kifejezések közül néhány pontosításra szorul annak érdekében, hogy az ESMA és a hitelminősítő intézetek egységesebben értelmezzék a módszertanokra vonatkozó szabályozási követelményeket.

Az ESMA által végzett módszertani felügyelet nem fedte le minden tekintetben a hitelminősítők által alkalmazott módszertanokat

81

Az ESMA a folyamatos felügyelet és a részletes vizsgálatok során ellenőrzi a módszertanokra vonatkozó szabályozási követelmények hitelminősítők általi betartását.

82

Az ESMA általi folyamatos felügyelet úgy van kialakítva, hogy a módszertanokra vonatkozó szabályozási követelmények hitelminősítő intézetek általi teljesítésétnek értékelése arra összpontosít, hogy a hitelminősítők rendelkeznek-e megfelelő belsőkontroll-mechanizmusokkal, például:

–a módszertanok, modellek és főbb minősítési feltevés rendszeres felülvizsgálatért felelős független belső részleg;

–a hitelminősítő igazgatási vagy felügyeleti tanácsának független tagjai, akik a hitelminősítő belsőkontroll-rendszerei eredményességének nyomon követéséért felelősek, beleértve a belső felülvizsgálati részleg eredményességét is; valamint

–a rendszeres módszertani felülvizsgálatok és az azok alapjául szolgáló eljárások dokumentációja.

83

Ezért a módszertani követelmények ESMA általi értékelését részletes vizsgálatokkal kell kiegészíteni. Az ESMA erőforrásaira és a felügyelendő módszertanok nagy számára tekintettel³² az ESMA kockázatértékelés segítségével választja ki a módszertani előírásokhoz kapcsolódó vizsgálatok témaköreit. A 4. táblázat áttekinti, hogy az ESMA a tematikus vizsgálatok során hogyan értékeli a módszertanokra vonatkozó szabályozási technikai standardoknak való megfelelést. A táblázat az ESMA dokumentációján alapul.

4. táblázat

Az ESMA által a tematikus vizsgálatok keretében a módszertani követelmények területén végzett értékelések áttekintése

Szabályozási
követelmények
Minősítési folyamat vizsgálata (2012)¹
Banki minősítések vizsgálata (2013)
Államadósság-minősítések vizsgálata (2013)
Kis- és közepes hitelminősítők vizsgálata (2014)
Strukturált pénzügyi termékek minősítéseinek vizsgálata (2014)

Szigorú
n.a.
Részleges
Nem
Részleges
Részleges

Szisztematikus és időben folytonos
n.a.
Részleges
Nem
Nem
Igen

Eszköztípusokat tekintve folytonos
n.a.
Nem
Nem
Nem
Nem

Múltbeli tapasztalatok alapján validálva
n.a.
Részleges
Nem
Részleges
Részleges

11 Ez a vizsgálat még a szabályozási technikai standardok elfogadása előtt befejeződött.

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

84

A módszertanra vonatkozó néhány fontos szabályozási követelményekkel ezért az ESMA tematikus vizsgálatai során még nem foglalkoztak, például:

–az ESMA 2014-ben kezdte meg a módszertanok validálására szolgáló ágazati gyakorlatok részletes vizsgálatát;

–az ESMA nem ellenőrizte a minősítések eszközosztályok közötti folytonosságra vonatkozó szabályozási követelményeket.

Az ESMA nem rendelkezett formalizált eljárással a hitelminősítők módszertanaiban bekövetkező változások vizsgálatára, illetve olyan esetekre, amikor egy hitelminősítő új típusú minősítést ad ki

85

Amennyiben egy hitelminősítő a regisztráció után jelentősen megváltoztatja módszertanait, vagy új típusú minősítések kiadásával bővíti üzleti tevékenységét, erről értesítenie kell az ESMA-t. A hitelminősítőkről szóló rendelet azonban nem határozza meg a „jelentős változtatás” fogalmát. 2010-ben az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottsága (CESR) iránymutatást³³ adott ki, amelyben meghatározta a jelentős változtatás fogalmát. 2014-ben az ESMA a hitelminősítőkről szóló rendelet végrehajtásával kapcsolatos „Kérdések és válaszok” dokumentumban közölte a jelentős változtatás fogalommeghatározását. 2015 márciusában az ESMA aktualizálta a jelentős változtatás fogalommeghatározását³⁴, amely magában foglalja a„minősítési módszertanok, modellek vagy főbb minősítési feltevéseknek” az eredeti regisztrációs feltételekhez viszonyított módosítását.

86

Bár az ESMA pontosította, hogy mikor kell a hitelminősítőknek értesítést küldeniük a jelentős változtatásról, az ellenőrzött időszakban mégsem volt formalizált eljárás az új módszertanokról vagy a régi módszertanok jelentős módosításáról szóló értesítések vizsgálatára. 2015 júniusában az ESMA eljárást fogadott el arra vonatkozóan, hogy milyen lépéseket kell követnie egy hitelminősítő által a módszertanokkal kapcsolatban beküldött értesítés esetén.

Az ESMA még nem vizsgálta az összeférhetetlenség bizonyos típusait

87

Az OECD olyan helyzetként határozza meg az összeférhetetlenséget, ahol az egyén, illetve – magán- vagy állami tulajdonú – gazdasági társaság saját személyes céljaira vagy a társaság érdekében él vissza szakmai vagy hivatali minőségével.

88

A hitelminősítői piacon az összeférhetetlenség főként a minősítésnek az általa érintett felek általi esetleges befolyásolásához kapcsolódik. Mind a pénzügyi válsággal foglalkozó vizsgálóbizottság³⁵, mind az Értékpapír-felügyeletek Nemzetközi Szervezete³⁶ ezt azonosította a hitelminősítői szektor válság előtti fő hiányosságának.

89

Ezzel összefüggésben az ESMA értékelte a hitelminősítők által az összeférhetetlenség megelőzése érdekében hozott intézkedéseket, többek között számos belső ellenőrzési funkció megfelelőségét, hatásosságát és függetlenségét. Néhány területet azonban a jövőben részletesebben meg kell vizsgálni:

i.Az ESMA nem vizsgálta megfelelően, hogy a hitelminősítők kiegészítő szolgáltatásai esetleg befolyásolták-e a minősítéseket. Az ESMA ezen a területen csak korlátozott körű felügyeleti intézkedéseket hajtott végre.³⁷

ii.Korlátozott bizonyítékot találtunk arra vonatkozóan, hogy az ESMA megvizsgálta volna az ugyanahhoz a holdingtársasághoz tartozó hitelminősítők és tanácsadó cégek közötti esetleges összeférhetetlenséget.

iii.Az ESMA nem vizsgálta strukturált módon a minősítési elemzők kereskedési tevékenységéhez és pénzügyi tranzakcióihoz kapcsolódó összeférhetetlenséget. A hitelminősítők minősítési tevékenységben részt vevő munkatársai a minősítés közzététele előtt speciális jellegű bizalmas információknak vannak birtokában. A hitelminősítőknek ezért a bennfentes kereskedelem kockázatának csökkentése érdekében eljárásokkal kell rendelkezniük a minősítési elemzők kereskedési tevékenységeinek és értékpapír-állományának nyomon követésére. Az ESMA információkat kap az említett nyomon követés eredményeiről, de az ESMA nem vizsgálta a hitelminősítők által a kapott információk helytállóságának ellenőrzésére alkalmazott eljárásokat.

29A Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság hatékony banki felügyeletre vonatkozó alapelvei értelemszerűen a hitelminősítők felügyeletéhez is alkalmazhatók.

30A regisztrációról szóló felhatalmazáson alapuló rendelet II. mellékletének 8. pontja.

31A Bizottság 2012. március 21-i 447/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelete a hitelminősítő intézetekről szóló 1060/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a hitelminősítési módszerek megfelelőségének értékelésére szolgáló szabályozási technikai standardok megállapítása révén történő kiegészítéséről (HL L 140., 2012.5.30., 14. o.).

32A három legnagyobb hitelminősítő esetében az ESMA több mint 800 módszertant tartott nyilván a különböző eszköztípusokra és piaci szegmensekre vonatkozóan.

33A CESR által kiadott, a regisztrációs folyamatra, a kollégiumok működésére és a mediációs protokollra vonatkozó iránymutatás, valamint a hitelminősítők tanúsításához és azok rendszerszintű fontosságának értékeléséhez kapcsolódó információs csomag II. mellékletében található információk. Hiv.: CESR/10-347, 16. o.

34A hitelminősítő intézetek által az ESMA-nak rendszeresen benyújtandó információkról szóló 2015. március 19-i iránymutatás.

35A pénzügyi válsággal foglalkozó vizsgálóbizottság az Egyesült Államok csalás elleni és helyreállítási törvényének részeként megvizsgálta a pénzügyi válság okait. Az erről szóló jelentés 2011 januárjában jelent meg.

36Az IOSCO technikai bizottságának a másodrendű jelzáloghitel-piaci válságról szóló jelentése, 2008. május.

37Az ESMA például megállapította, hogy a hitelminősítők által kiadott kutatási dokumentumok korlátozhatják a minősítési elemzők függetlenségét. Amennyiben a minősítési bizottságnak röviddel egy kutatási dokumentum közzététele után kell jóváhagynia egy minősítést, a bizottság valószínűleg a kutatási dokumentum következtetéseivel összhangban álló határozatot fog hozni.

IV. rész – Adatközlés

A hitelminősítők általános adatközléseinek az ESMA általi felügyelete

90

A hitelminősítőkről szóló harmadik rendelet (CRA III) egyik célja a hitelminősítők és a hitelminősítések piacának átláthatóbbá tétele, különösen a hitelminősítők árazási politikája, díjazásuk, a minősítési folyamat végrehajtása és a következtetések kialakításának módja tekintetében. Az átláthatóságot teljes és könnyen hozzáférhető nyilvános adatközlés biztosítja.

91

A hitelminősítőkről szóló rendelet az adatközlés két típusát írja elő a hitelminősítők számára: általános és rendszeres adatközlést. Az általános adatközlés olyan információkra vonatkozik, amelyeket a hitelminősítőknek nyilvánosan, főként weboldalukon keresztül kell közzétenniük. A rendszeres adatközlés olyan rendszeres felügyeleti információkra vonatkozik, amelyeket a hitelminősítőknek kell megküldeniük az ESMA számára. Egy másik fontos információforrás az ESMA felügyeleti tevékenységeire vonatkozó saját adatközlése az érdekelt felek számára.

Az ESMA rendszeresen ellenőrizte az egyes hitelminősítők nyilvános általános adatközlését, de csak 2014 végén végezték el először az általános adatközlés minden hitelminősítőre kiterjedő értékelését

92

A hitelminősítőkről szóló rendelet általános információk különböző típusainak nyilvános közzétételét írja elő a hitelminősítők számára (lásd: 9. ábra).

93

Az általános nyilvános adatközlés a hitelminősítők és a hitelminősítések felhasználói közötti fontos kommunikációs eszköz. A felhasználóknak képesnek kell lenniük saját elemzések elvégzésére és döntés-előkészítő eljárások lefolytatására annak értékeléséhez, hogy az adott hitelminősítésre támaszkodjanak-e. Képesnek kell lenniük a hitelminősítőre ható kockázatok értékelésére, pl. összeférhetetlenség kockázata, a hitelminősítés bemeneti adatainak minőségével kapcsolatos, illetve a módszertanokban rejlő kockázatok stb.

94

Az ESMA folyamatos felügyeleti tevékenysége során és vizsgálatai részeként áttekintette a hitelminősítők általános nyilvános adatközlését. A hitelminősítők általános adatközlési gyakorlataival kapcsolatos első részletes elemzést azonban 2014 decemberében készítette el.

9. ábra

Előírások az általános adatközlésre

Forrás: Európai Számvevőszék, a hitelminősítőkről szóló rendelet rendelkezései alapján.

A piaci átláthatóságot a korlátozások és a hitelminősítők eltérő adatközlési gyakorlatai akadályozzák

95

Hiányosságokat tártunk fel az általános adatközlési gyakorlatban.

96

A hitelminősítőknek információk meghatározott körét kell közzétenniük a nyilvánosság számára (lásd: 9. ábra). Ezt elsősorban weboldalaikon teszik meg. Megállapítottuk, hogy a felhasználóknak a weboldalak némelyikéhez csak egy felhasználói fiók személyes adataik megadásával történő létrehozásával tudnak hozzáférni. A hitelminősítők adatvédelmi nyilatkozatai szerint a felhasználóktól összegyűjtött személyes adatokat harmadik félnek adhatják át, ami a potenciális felhasználókat visszatarthatja a felhasználói fiók létrehozásától.

97

A hitelminősítőkről szóló rendelet nem kötelezi a hitelminősítőket védett üzleti információk közzétételére. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy a módszertanok bizonyos részeit nem kell közzétenni. Ez paradox helyzethez vezet, mivel a hitelminősítő úgy dönthet, hogy ha az információk egy része védett üzleti információ, akkor nem teszi közzé módszertanainak körét, ez viszont akadályozhatja a felhasználókat saját döntés-előkészítő eljárásuk elvégzésében.

98

A hitelminősítőknek közzé kell tenniük „a hitelminősítési tevékenységük során alkalmazott módszertanokkal, modellekkel és fő minősítési feltevésekkel kapcsolatos információkat”. Négy hitelminősítés-típusra összpontosítva elemeztük a hitelminősítők általános adatközlését a módszertanokra vonatkozóan: pénzintézetek (bankok), állampapírok, strukturált pénzügyi eszközök (fő módszertanok, fogyasztási hitelekhez kapcsolódó eszközfedezetű értékpapírok és lakóingatlannal fedezett értékpapírok), valamint fedezett kötvények.

99

A hitelminősítők általánosságban teljesítették a rendeletnek a módszertanok közzétételére vonatkozó előírásait. Az adatközlés formátuma hitelminősítőnként nagy eltéréseket mutatott, korlátozva az összehasonlíthatóságot. Ezt részben el lehetett volna kerülni azzal, ha a hitelminősítőknek egységesített beszámolási formátumot biztosítanak a módszertanok bemutatására. A dokumentáció könnyű hozzáférhetősége is eltérő mértékben valósult meg az egyes hitelminősítők és minősítéstípusok esetén. A strukturált pénzügyi termékek több altípusa esetén a hitelminősítők csak a minősítési folyamat áttekintő leírását adták meg, és a módszertanokkal fontos információk hiányoztak. Ezért nem lehetett reprodukálni a minősítést.

A CEREP nem tesz közzé elég információt a hitelminősítők minősítési teljesítményéről

Féléves beszámolás az adatokról

100

Más szabályozó joghatóságok nem rendelkeznek az ESMA központi elektronikus adattárával (CEREP) egyenértékű rendszerekkel. Az adatbázis segítségével az ESMA harmonizált és azonnal elérhető információkat nyújt valamennyi bejegyzett és minősített hitelminősítő minősítési teljesítményéről. A hitelminősítők a CEREP-adattárban teszik elérhetővé a múltbeli minősítéseikkel kapcsolatos információkat. Az ESMA a hitelminősítők által bejelentett adatok alapján félévente statisztikai összefoglalót tesz közzé a hitelminősítők minősítéseinek teljesítményadatairól. Ez egy adott időtartamra és eszköztípusra vonatkozóan a következőket tartalmazza: minősítési tevékenység statisztikái, nem teljesítési arány és valószínűségi táblázat. A CEREP az igények szerint alakítható, többszörösen szűrhető lekérdezésekkel hasznos statisztikai összegzést nyújt a befektetők és kutatók számára. A CEREP szolgáltatásai nem terjednek ki a következőkre:

–felhasználói szempontból hasznos egyéb statisztikák, mint pl. átlagos nem teljesítési arány és átlagos valószínűségi táblázat közzététele; illetve

–olyan szűrési lehetőségek, amelyekkel a felhasználók több egyidejű lekérdezés összefoglaló statisztikáját tudnák letölteni.

101

A hitelminősítőkről szóló rendelet előírja az ESMA számára a hitelminősítők által a CEREP-be bejelentett információk nyilvános elérhetővé tételét³⁸. Míg a hitelminősítők által bejelentett kvalitatív információkat közzéteszik a CEREP-ben, az azok alapjául szolgáló, a hitelminősítők által bejelentett adatokat nem. Ezeknek az adatoknak a nyilvános elérhetősége több előnnyel járna a CEREP-felhasználók számára. Például jobban megismerhetnék az összefoglaló statisztikák előrejelzési képességeit.

102

A hitelminősítőkről szóló rendelet nem írja elő a hitelminősítők számára a kibocsátók, illetve pénzügyi eszközök figyelemmel kísérését a rájuk vonatkozó minősítések visszavonása után. Ezért a CEREP összefoglaló statisztikái nem veszik figyelembe a minősítések visszavonása utáni nem teljesítési eseményeket. Az ilyen információk hiányának kompenzálása érdekében a CEREP statisztikát tesz közzé a visszavonások mögött álló okok típusaira vonatkozóan³⁹. A minősítési tevékenységre vonatkozó bizonyos statisztikák azonban a magyarázat nélküli minősítés-visszavonások magas arányára utalnak. Ez csökkenti a vonatkozó összefoglaló statisztikák előrejelzési képességének hitelét.

103

Az ESMA automatikus kontrollokat végez a CEREP-be bejelentett új adatokon integritásuk közzététel előtti ellenőrzéséhez. Az ESMA azonban közzététel előtt nem végez a pontosságra irányuló ellenőrzést (mint pl. más nyilvános adatbázissal vagy a hitelminősítő belső adatbázisaival való összevetés). Ezek az ellenőrzések az alábbi okok miatt lennének hasznosak:

–egyes esetekben hibás adatok kerültek a CEREP-be, amelyeket felül kellett vizsgálni;

–az adatok nyilvánosság általi ellenőrzése nem megoldott. A CEREP nem mutatja be, hogy a hitelminősítők által a CEREP-nek jelentett múltbéli adatokra vonatkozóan történt-e hibajavítás vagy más felülvizsgálat.

A jelentésekben szereplő kvalitatív információk

104

Az információk nem rendelkeznek az adatokat szolgáltató hitelminősítők közötti összehasonlítást lehetővé tevő struktúrával, és nem teszik lehetővé a felhasználók számára annak megállapítását, hogy mikor változtak a módszertanok, és hogy ez milyen hatással volt a minősítésekre és teljesítményükre. Ez azért fontos, mert a CEREP összefoglaló statisztikái a múltbeli minősítésekre vonatkoznak, amelyeket adott esetben a CEREP-ben jelenleg találhatóktól eltérő módszertanok alapján készíthettek el.

Az ESMA nem tesz közzé elegendő információkat weboldalán a minősítések felhasználói számára

105

Az ESMA-nak rendszeresen információkat kell közzétennie tevékenységére vonatkozóan, és gondoskodnia kell arról, hogy ezek az információk könnyen hozzáférhetők legyenek. Összehasonlítottuk az ESMA weboldalán és a SEC-nek az Egyesült Államokban bejegyzett hitelminősítőket (NRSRO-kat) felügyelő hitelminősítői hivatalának weboldalán található információkat.

106

Az ESMA például nem teszi közzé weboldalán az összes vonatkozó jogszabályt (hat felhatalmazáson alapuló rendelet nem érhető el), míg a SEC hitelminősítői hivatalának weboldalán külön rész foglalkozik az NRSRO-kra vonatkozó jogszabályokkal (részletesen lásd: IV. melléklet).

107

Az ESMA hitelminősítőkkel kapcsolatos dokumentációját kétféleképpen lehet megtekinteni: egy kétszáz dokumentumot tartalmazó, kiválasztási feltételek nélküli listaként, illetve egy olyan listaként, amely két szűrőfeltételt tartalmaz, de csak kevéssé javítja az áttekinthetőséget. A SEC weboldala ezzel szemben külön részt szentel az egyes információtípusoknak, így sokkal felhasználóbarátabb.

108

Az ESMA weboldalának elemzése rámutatott, hogy nem minden vonatkozó jogszabály érhető el a weboldalon. Ezenkívül bizonyos hasznos dokumentumok, mint pl. a regisztrációs sablon és a visszaélést bejelentő személyek számára szóló iránymutatás sem érhetők el (lásd: IV. melléklet).

38A hitelminősítőkről szóló rendelet 11. cikkének (2) bekezdése.

39Pl.: helytelen vagy elégtelen információk, adósságkötelezettség lejárta, csőd, a minősített szervezet reorganizációja, egyéb okok (magyarázat nélkül) stb.

Következtetések és ajánlások

109

Általános következtetésünk az, hogy az ESMA rövid idő alatt megfelelő alapokat fektetett le a hitelminősítők eredményes uniós felügyeletére. Még akad azonban teendő.

Nyilvántartásba vétel

110

Az ESMA jól kidolgozott regisztrációs eljárásokkal rendelkezik. A regisztráció azonban továbbra is nehézkes, mivel a rendelet előírásai szerint teljeskörűségi és szabályszerűségi szakaszokra van osztva. A minősítési módszertanoknak szigorúnak, szisztematikusnak, folyamatosnak és validáltnak kell lenniük. Az ellenőrzött bizonyítékok azonban azt mutatták, hogy főként a módszertanok szigorúságára helyezték a hangsúlyt (20–30. bekezdés).

1. ajánlás

A regisztrációs folyamat során az ESMA dokumentálja megfelelően a hitelminősítési módszertanok valamennyi szabályozási követelményének értékelését.

111

Az eurórendszer jelenlegi szabályai nem garantálják az ESMA által regisztrált minden hitelminősítő egyenrangú kezelését. Az eurórendszer az ESMA által bejegyzettek közül csak négy, az eurórendszer hitelbírálati keretei között külső hitelbíráló intézetnek tekintett hitelminősítő által kiadott minősítéseket fogadja el. Ahhoz, hogy az eurórendszer által elfogadott minősítéseket adhasson ki, egy hitelminősítőnek az ESMA általi regisztráción vagy minősítésen túlmenően további működési kritériumokat kell teljesítenie. Ez a megközelítés kétszintű piaci struktúrát alakít ki, amelyben a kis hitelminősítők nem képesek egyenrangú félként versenyezni a nagyokkal (35–40. bekezdés).

Kockázatértékelés és tervezés

112

Az ESMA megfelelően meghatározott eljárással rendelkezik a kockázatok azonosítására. A dokumentációs ellenőrzési nyomvonal hiánya azonban megnehezítette annak megértését, hogy miért módosították egyes kockázatok prioritását. Az ESMA nem vizsgált megfelelő és következetes módon minden nagy kockázatú területet. Megállapítottuk, hogy a felügyeleti erőforrások nem tartottak megfelelően lépést a szabályozási követelmények növekedésével (41–55. bekezdés).

2. ajánlás

Az ESMA javítsa a kockázatazonosítási folyamat nyomon követhetőségét. Az ESMA vezessen nyilvántartást a kockázati szint változásairól, és dokumentálja a kockázatok prioritásainak megállapítását és annak indoklását.

Az ESMA kísérje figyelemmel az összes olyan nagy kockázatú területet, amelyek esetében további felügyeleti tevékenységre lenne célszerű.

Folyamatos felügyelet és vizsgálatok

113

Az ESMA megfelelő alapokat fektetett le a felügyeleti megközelítésére vonatkozóan. Az ESMA felügyeleti iránymutatásai azonban nem határozzák meg az elvégzendő felügyeleti feladatok pontos típusát, valamint a feladatok gyakoriságáról sem adnak információt. Az ESMA meghatározta a következő időszakra vonatkozó éves felügyeleti tervet. Nem álltak rendelkezésre azonban a folyamatos felügyeleti feladatok részletes, hitelminősítőnkénti tervei. Az ESMA nem rendelkezik a felügyeleti tevékenységek megfelelő dokumentálására szolgáló belső előírásokkal, valamint nehéz nyomon követni a már elvégzett folyamatos felügyeleti munkát és az ez alapján végzett elemzést és a levont következtetéseket (lásd: 56–77. bekezdés).

114

Hasonlóképpen hiányos a vizsgálatok bizonyos köztes lépéseinek elvégzésére vonatkozó dokumentáció. Az ellenőrzött vizsgálatok ESMA általi dokumentációjából nem derül ki a szükséges bizonyítékok értékelésének módja (56–77. bekezdés).

3. ajánlás

Az ESMA felügyeleti szabálykönyvét és felügyeleti kézikönyvét folyamatosan aktualizálni kell az újonnan szerzett ismeretekkel és tapasztalatokkal.

Az ESMA készítsen belső iránymutatást a vizsgálatok eredményes dokumentációjához annak biztosítása érdekében, hogy a következtetéseket a bizonyítékok megfelelő elemzése támassza alá.

Egy külön a felügyelet céljára szolgáló informatikai eszköz bevezetése javítaná a tudásmegosztást, pontosítaná a feladatokhoz kapcsolódó személyi felelősségeket, segítené az elvégzett tevékenységek áttekintését, valamint javítaná a felügyeleti csoportok közötti kommunikációt.

Módszertanok

115

Az ESMA mind a folyamatos felügyelet, mind az elvégzett vizsgálatok révén a szabályozási követelmények alapján vizsgálta a hitelminősítők által alkalmazott módszertanokat. Az ESMA azonban nem rendelkezik eljárással a hitelminősítők által bejelentett új módszertanok vagy a módszertanok lényeges változásainak vizsgálatára. Az ESMA kihívásokkal szembesül a módszertani kritériumok értelmezése és azok teljesítésére vonatkozó egységes álláspontnak a hitelminősítőkkel együtt történő kialakítása terén. Bizonyos kritériumokat még nem vizsgáltak részletesebben (78–86. bekezdés).

4. ajánlás

Az ESMA vizsgálja meg a hitelminősítői módszertanok kialakításának és alkalmazásának eddig még nem vizsgált fontos szempontjait.

Összeférhetetlenség

116

Az ESMA bizonyos potenciális összeférhetetlenségeket nem vizsgált megfelelően. Annak ellenére, hogy az ESMA nagy mennyiségű információt kap a hitelminősítőktől munkatársaik kereskedési tevékenységeivel és értékpapír-állományával kapcsolatban, ezeket az információkat nem vizsgálta strukturált módon. A tematikus és egyéni felülvizsgálatok során ezzel a kérdéssel csak elvétve foglalkoztak (87–89. bekezdés).

5. ajánlás

Az ESMA strukturált módon vizsgálja meg a hitelminősítők által az összeférhetetlenségre vonatkozóan bevezetett rendszereket, különösen a minősítési elemzők kereskedési tevékenységéhez és pénzügyi tranzakcióihoz kapcsolódóan.

Ezenkívül az ESMA vizsgálja meg a hitelminősítőktől az összeférhetetlenségre vonatkozóan kapott információk pontosságát.

Általános adatközlés

117

Az ESMA a folyamatos felügyelet és a vizsgálatok során rendszeresen ellenőrizte a hitelminősítők általános adatközlését, de csak 2014 végén végezték el először az általános adatközlés minden hitelminősítőre kiterjedő értékelését (90–94. bekezdés).

118

Megállapítottuk, hogy a hitelminősítőktől származó általános adatközlés nem mindig a legmagasabb színvonalú, és különösen a módszertanok és modellek, valamint a főbb minősítési feltevések leírása esetén ezek nem minden esetben teszik lehetővé a hitelminősítések potenciális felhasználói számára, hogy elvégezzék saját döntés-előkészítő eljárásaikat (95–99. bekezdés).

6. ajánlás

Az ESMA törekedjen a hitelminősítők adatközlési gyakorlatainak további egységesítésére. Az ESMA vegye fontolóra az 1095/2010/EU rendelet 16. cikke szerinti adatközlési követelményekkel kapcsolatos további iránymutatások kidolgozását a hitelminősítők általi adatközlés általános javítása érdekében.

A CEREP-ben szereplő információk

119

A központi elektronikus adattárban (CEREP) közzétett adatok segítségével az ESMA olyan harmonizált és azonnal elérhető információkat nyújt valamennyi bejegyzett és minősített hitelminősítő minősítési teljesítményéről, amellyel más szabályozó joghatóságok nem szolgálnak. Aggodalmunkat fejezzük ki azonban az adatközlés körének teljességével kapcsolatban, valamint a CEREP-be bejelentett adatok ESMA általi ellenőrzésének hiánya miatt (100–104. bekezdés).

7. ajánlás

Az ESMA a minősítési teljesítménnyel kapcsolatos adatközlésre vonatkozó legjobb gyakorlatok alapján kövesse nyomon és javítsa a CEREP-ben található információkat.

Az ESMA weboldalán található információk

120

Az ESMA weboldalán hiányoznak bizonyos a hitelminősítők, a potenciális új piaci résztvevők és a hitelminősítések felhasználói számára fontos információk. A weboldal szerkezete nem megfelelő, és nehezen találhatók meg a rendelkezésre álló információk (105–108. bekezdés).

8. ajánlás

Az ESMA tegye közzé valamennyi alkalmazandó jogszabályt és vonatkozó dokumentumot, és tegye felhasználóbarátabbá a weboldalt.

A jelentést 2015. november 24-i luxembourgi ülésén fogadta el a Milan Martin CVIKL számvevőszéki tag elnökölte IV. Kamara.

A Számvevőszék nevében

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
elnök

Mellékletek

I. melléklet

Az ESMA irányítási struktúrája

Az ESMA felügyeleti irányítási struktúrája négy szintből áll. Az alábbi táblázat tekinti át az egyes szintek felelősségi körét.

Felügyeleti tanács
Igazgatóság
Ügyvezető igazgató
Csoport-/részlegvezető

Összetétel:
Az Unió 28 tagállami hatóságának vezetője + az ESMA elnöke + EIOPA + EBA + ESBR + EB + EGT (Izland, Liechtenstein és Norvégia)

A felügyeleti tanács rendelkezik az ESMA végső döntéshozatali jogkörével.

Felelősségi körök:

–A tervezett vizsgálatokat és a várható folyamatos felügyeleti tevékenységeket leíró éves felügyeleti terv jóváhagyása. Erre a célra az ESMA felügyeleti csoportja által készített kockázati jelentést kapnak. A kockázati jelentés névtelenített formában tartalmazza az egyes hitelminősítőkre ható konkrét kockázatokat.

–Az ESMA éves jelentésének jóváhagyása, amely a felügyeleti csoport éves tevékenységei jelentésén alapulva leírja az ESMA felügyeleti tevékenységeit.

–Más nyilvános jelentések jóváhagyása (a felügyeleti tanácsnak adott információk részletesebb megállapításokat tartalmaznak, mint a nyilvános jelentésben közzétettek).

Összetétel:
A felügyeleti tanácsból a tagok által választott hat tag + az ESMA elnöke.

Felelősségi körök:

–Az ESMA többéves munkaprogramjának, a költségvetésnek és a személyzeti erőforrásoknak az ellenőrzése.

–A felügyeleti munkaterv végrehajtásának ellenőrzése.

–Az ügyvezető igazgató által a felügyeleti tevékenységről adott negyedéves tájékoztatás megvitatása: regisztrációk, folyamatban levő vizsgálatok, megállapítások és korrekciós intézkedések.

Felelősségi körök:

–Az ESMA felügyeleti munkájának ellenőrzése.

–Az éves felügyeleti munkaterv végrehajtása.

–A felügyeleti részlegek/egységek működésének biztosítása.

–A vizsgálatokra vagy szemlékre vonatkozó írásos felhatalmazások vagy határozatok aláírása.

–Információkérő határozatok aláírása.

–Korrekciós intézkedési tervek jóváhagyása.

–Beszámolás az ESMA felügyeleti tevékenységeiről az igazgatóságnak és a felügyeleti tanácsnak.

Felelősségi körök:

–Javaslattétel az éves felügyeleti munkatervre és annak végrehajtása a jóváhagyás után.

–Egyszerű információkérések aláírása.

–Korrekciós intézkedési tervek, határozatok és nyilvános jelentések megszövegezése, amelyeket az ügyvezető igazgatóhoz kell benyújtani aláírásra vagy felterjesztésre.

–Gondoskodni arról, hogy a felügyeleti döntéseket a megállapítások megtárgyalása során megfelelően megvitassák.

–Javaslattétel korrekciós intézkedésekre a vonatkozó felügyeleti csoporttal együttműködve.

–Kommunikációs csatornák kiépítése, amelyek lehetővé teszik a felügyeleti munkatársak számára véleményük és/vagy aggodalmaik kifejtését a felügyeleti folyamat bármely szakaszában.

–Gondoskodni arról, hogy a felügyelt hitelminősítőknek a végleges jelentés előtt lehetőségük legyen észrevételezni a megállapításokat és a korrekciós intézkedéseket.

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

II. melléklet

Az ellenőrzés módszere

A Számvevőszék által végzett vizsgálaton kívül két szakértőt is megbíztunk konkrét témakörök elemzésével az ellenőrzés területén. Ezen túlmenően a felügyeleti gyakorlatok összehasonlítását lehető tevő információkat kértünk néhány kiválasztott illetékes nemzeti hatóságtól.

A jelentésben szereplő egyes kijelentések a szakértői jelentéseken és az illetékes nemzeti hatóságoktól kért tájékoztatáson alapulnak.

Szakértői jelentések

Az ellenőrzés témakörének bizonyos területeinél azok összetettsége és speciális jellege miatt a Számvevőszék két szakértőt vett igénybe. A szakértők hozzájárulása az alábbiakhoz kapcsolódik:

οa hitelminősítők módszertanokra, modellekre és főbb minősítési feltevésekre vonatkozó adatközlési követelményeinek elemzése;

οa minősítések teljesítményére vonatkozó, az ESMA CEREP-adatbázisában elérhető minősítési adatok alapján végzett kvantitatív elemzés.

A hitelminősítők módszertanokra, modellekre és főbb minősítési feltevésekre vonatkozó adatközlési követelményeinek elemzése

A szakértők a következő feladatokat végezték el:

οA hitelminősítők módszertanokra, modellekre és főbb minősítési feltevésekre vonatkozó adatközlési követelményeinek elemzése, valamint annak kritikus értékelése, hogy az ESMA szabályai és iránymutatásai elegendő és egyértelmű útmutatást adnak-e az adatszolgáltatáshoz;

οA hitelminősítők módszertanokra, modellekre és főbb minősítési feltevésekre vonatkozó uniós adatközlési követelmények összehasonlítása a vonatkozó SEC-szabályokkal (az Egyesült Államok értékpapír- és tőzsdefelügyeletének szabályaival).

οEgy öt hitelminősítőből álló (az Európai Számvevőszék által kiválasztott) minta és a nyilvánosan hozzáférhető információk alapján:

•módszertanokra, modellekre és főbb minősítési feltevésekre vonatkozóan közzétett információk elemzése, azok összehasonlítása a hitelminősítőkről szóló rendeletben előírt adatközlési követelményekkel, annak megállapítása, hogy a rendeletben foglaltakat betartották-e, különös tekintettel az államkötvények és a strukturált pénzügyi eszközök esetében;

•annak kritikus elemzése, hogy a közzétett információk kellően részletesek-e ahhoz, hogy a befektetők értékelni tudják a módszertanokat, modelleket és főbb minősítési feltevéseket, azaz a befektető képes lenne-e a hitelminősítő által a modellekre és főbb minősítési feltevésekre vonatkozóan közzétett információk alapján újra megegyező eredménnyel elvégezni a számításokat;

•annak értékelése, hogy a közzétett információk alapján a befektető össze tudja-e hasonlítani a hitelminősítők által alkalmazott módszertanokat, modelleket és főbb feltevéseket egy adott minősítés esetében (a minősítésekből álló mintát az Európai Számvevőszék választotta ki); valamint

•olyan követendő adatközlési gyakorlatok azonosítása, amelyeket a hitelminősítők közösen alkalmazhatnának.

A hitelminősítő intézetek által kiadott hitelminősítések kvantitatív teljesítménymérése

A CEREP által közölt teljesítménymérés alapján a szakértő a következőket értékelte:

οaz ESMA által a hitelminősítésekre vonatkozóan a CEREP-adatbázisban közölt teljesítménymutatók relevanciája, koherenciája (pl. adatok teljeskörűsége, adatok minősége) és összehasonlíthatósága;

οaz adatközlések hiányosságai vagy velük kapcsolatos nehézségek, valamint javasolt javítások/alternatívák, amelyek hasznosak lehetnek a befektetők tájékoztatása és/vagy tudományos kutatás szempontjából;

οa minősítési teljesítmény számszerűsíthető mérésével kapcsolatos összehasonlíthatóság különböző szempontjai, mint pl. időbeni, hitelminősítők közötti, eszköztípusok közötti összevethetőség, valamint a kiadott minősítések földrajzi régiók közötti összehasonlíthatósága a közzétett mérőszámok diszkriminatív és előrejelzési képességének vizsgálatához; valamint

οa CEREP-ben közzétett kvantitatív információk, és azok összehasonlítása a befektetők/tudományos szakemberek számára elérhető más adatszolgáltatásokkal/adatbázisokkal.

Kiválasztott illetékes nemzeti hatóságok megkérdezése

Az ellenőrző csoport tíz illetékes nemzeti hatóságot kérdezett meg felügyeleti gyakorlatukkal kapcsolatban. A kérdések a pénzintézetek felügyeletére vonatkozó általános megközelítésüket és a hitelminősítők regisztrációjához kapcsolódó feladataikat érintették.

Az információkérés főbb kérdései az alábbiak voltak:

οKérjük, sorolja fel az Ön intézménye által végzett felügyeleti tevékenységek típusait és azok gyakoriságát.

οHogyan azonosítja az Ön intézménye a folyamatos felügyeleti tevékenységeket?

οRendelkezik az intézmény külön a felügyelet célját szolgáló informatikai rendszerrel, amellyel felügyeleti tevékenységeiket dokumentálják, és elősegítik a szervezeten belüli tudásmegőrzést?

οAz intézmény hogyan dokumentálja a rendszeres adatközlések elemzését?

οAz intézmény kidolgoz utasításokat és iránymutatásokat a felügyelt szervezetek számára, és ha igen, ezeket hogyan kommunikálják feléjük?

οAz intézmény tesz helyszíni látogatást a hitelminősítőknél a regisztrációs folyamat során?

οAz intézmény hogyan értékelte, hogy a hitelminősítők által alkalmazott módszertanok megfelelnek-e a hitelminősítőkről szóló rendelet előírásainak?

οPénzügyi felügyeletként hogyan határozná meg, hogy egy hitelminősítőtől származó minősítés nyilvános vagy nem nyilvános? Hogyan biztosítaná, hogy a nem nyilvános minősítést ne lehessen szabályozási célra felhasználni?

Az ellenőrzés módszerének összefoglalása

Ellenőrzés tárgya
Ellenőrzési kritériumok
Ellenőrzési bizonyítékok

i.Minden lehetséges hitelminősítő regisztrációja megfelelően és a lehető leghatékonyabban megtörtént?

i.A hitelminősítőkről szóló rendelet és az azt kiegészítő felhatalmazáson alapuló rendeletek (technikai standardok) jogi előírásai és célkitűzései.

ii.Az ESMA hitelminősítői regisztrációs kézikönyve.

i.A regisztrációs folyamat elemzése.

ii.Kiválasztott regisztrációs dossziék elemzése.

iii.Interjúk kulcspozícióban lévő munkatársakkal.

iv.Információgyűjtés a kiválasztott hitelminősítők meglátogatásával.

v.Az illetékes nemzeti hatóságokkal folytatott konzultáció a gyakorlataikkal kapcsolatos információkéréssel.

vi.A SEC egyesült államokbeli gyakorlatával való összehasonlítás.

ii.Az ESMA megfelelően végezte-e el a felügyeleti tevékenységek megtervezését és kockázatértékelését?

i.Az ESMA felügyeleti szabálykönyve és felügyeleti kézikönyve.

i.Az ESMA által végzett kockázatértékelés elemzése.

ii.Az ESMA belső tervezési dokumentumainak elemzése.

iii.Interjúk kulcspozícióban lévő munkatársakkal.

v.Az illetékes nemzeti hatóságokkal folytatott konzultáció a gyakorlataikkal kapcsolatos információkéréssel.

iii.A felügyeleti keretek alkalmazása során figyelembe vették a hitelminősítők üzletviteléhez kapcsolódóan észlelt problémákat, beleértve a minősítő tanácsok függetlenségével és az összeférhetetlenség megelőzésével kapcsolatosakat?

i.A hitelminősítőkről szóló rendelet és az azt kiegészítő felhatalmazáson alapuló rendeletek (technikai standardok) jogi előírásai és célkitűzései.

ii.Az ESMA hitelminősítői regisztrációs kézikönyve.

iii.A vonatkozó IOSCO-iránymutatások és alapelvek.

i.A folyamatos felügyeleti tevékenységhez kapcsolódó dossziék elemzése.

ii.A felügyeleti dossziék és belső dokumentumok, különösen a tematikus és egyedi felülvizsgálatok elemzése.

iii.Interjúk kulcspozícióban lévő munkatársakkal.

iv.Információgyűjtés a kiválasztott hitelminősítők meglátogatásával.

v.Az illetékes nemzeti hatóságokkal folytatott konzultáció a gyakorlataikkal kapcsolatos információkéréssel.

vi.A SEC egyesült államokbeli gyakorlatával való összehasonlítás.

iv.Az ESMA és a hitelminősítők elégséges és hozzáadott értékkel rendelkező információkat tettek közzé az érdekelt felek, különösen az Európai Parlament számára a felügyeleti tevékenységekről?

i.A hitelminősítőkről szóló rendelet és az azt kiegészítő felhatalmazáson alapuló rendeletek (technikai standardok) jogi előírásai és célkitűzései.

ii.Az ESMA hitelminősítői regisztrációs kézikönyve.

i.A CEREP-adatbázisban található minősítési információk kvantitatív elemzése.

ii.A SOCRAT-adatbázis elemzése.

iii.Külső szakértők értékelték a módszerekre, modellekre és főbb minősítési feltevésekre vonatkozó nyilvános adatszolgáltatási követelményeket.

iv.A CEREP-adatbázisban található minősítési teljesítménymutatók külső szakértő általi felülvizsgálata.

v.Az illetékes nemzeti hatóságokkal folytatott konzultáció a gyakorlataikkal kapcsolatos információkéréssel.

Forrás: Számvevőszék.

III. melléklet

Az ESMA vizsgálatainak fő megállapításai és ajánlásai

2012
2013
2014

Tematikus vizsgálat:
Államkötvények, valamint banki és fedezett kötvények minősítési folyamata az S&P, a Moody’s és a Fitch hitelminősítőknél
Egyedi vizsgálat:
Szervezetirányítás és belső kontrollok egy hitelminősítőnél
Tematikus vizsgálat:
A bankminősítési módszertanok felügyeletének, végrehajtásának és közzétételének folyamata az S&P, a Moody’s és a Fitch hitelminősítőknél
Egyedi vizsgálat:
Minősítés-közzétételi kontrollok egy hitelminősítőnél
Tematikus vizsgálat:
Államkötvény-minősítési folyamat az S&P, a Moody’s és a Fitch hitelminősítőknél
Tematikus vizsgálat:
Strukturált pénzügyi termékek minősítése az S&P, a Moody’s és a Fitch hitelminősítőknél
Két tematikus vizsgálat: Szervezetirányítás és kontrollfunkció 14 kis- és 4 közepes méretű hitelminősítőnél

–A hitelminősítők belső folyamatait nem dokumentálják megfelelően.

–Bizonyos üzleti területeken nagy a munkatársak fluktuációja és munkaerőhiány lép fel.

–A belsőkontroll-funkciókat javítani kell.

–Az igazgatóság független tagjainak feladatait és felelősségi körét javítani kell.

–A módszertani leírások több dokumentumból álltak, és azokat nehezen lehetett megtalálni a hitelminősítők weboldalain.

–Az informatikai rendszereket megfelelően kell kiépíteni és ellenőrizni.

–Egyes igazgatók függetlensége nem volt biztosított.

–Az igazgatóság folyamatosan értékelje a belsőkontroll-rendszereket és javítsa a kontrollfunkciókkal folytatott kommunikációt.

–A belsőkontroll-funkciók erőforrásait megfelelőség szempontjából nyomon kell követni.

–A belső felülvizsgálati részleg felhatalmazását és munkaeljárásait pontosítani kell.

–Pontosítani kell a minősítési bizottságnak megküldendő dokumentációt.

–A módszertanok nem tartalmaznak minden olyan elemet, amelyek befolyásolják a minősítéseket.

–Az adatközlés nem volt elégséges, nem tettek közzé bizonyos új eszközöket, kritériumokat és korábbi módszertanokat.

–Nem tartották megfelelően nyilván a kvalitatív és kvantitatív tényezőket, modelleket és múltbeli bizonyítékokat.

–A módszertanok éves felülvizsgálata nem volt elégséges.

–A minősítések utánkövetése nem valósult meg a minősítési módszertan változása után.

–A hitelminősítések alátámasztására szolgáló bizonyos információk elavultak voltak.

–A minősítések módosításának közzététele legyen átlátható és időben történjen meg.

–Az informatikai architektúrának és kontrollmechanizmusnak megfelelően támogatnia kell a minősítések közzétételének folytonosságát és rendszerességét.

–Nyomon kell követni a minősítések terjesztési folyamatát.

–A minősítések közzétételi folyamatában egyértelműen meg kell határozni és dokumentálni kell a felelősségi köröket.

–Az igazgatóság és a felülvizsgálati részleg részt vett a minősítési tevékenységekben.

–A kutatási tevékenységekbe bevont államadósság-elemzők összeférhetetlensége nem volt megfelelően ellenőrizve.

–A minősített szervezeteknek nem minden esetben volt lehetőségük egyeztetésre a minősítés nyilvánosságra hozatala előtt.

–Jogosulatlan harmadik felek fértek hozzá a későbbi minősítési intézkedésekhez.

–Nem megfelelőségek merültek fel az informatikai rendszerek jogosultsági és hozzáférési kontrolljaira vonatkozóan.

–Jelentős késedelem merült fel a minősítési határozatok és közzétételük között.

–Alacsonyabb beosztású és új alkalmazottak rendelkeztek jelentős elemzési felelősségekkel.

–Az adatszolgáltatóktól kapott és a felhasznált információk minőség-ellenőrzésének hiánya.

–A módszertanok hiányos alkalmazása a minősítések nyomon követési folyamatában.

–A különböző elemzési keretek hiányos közzététele.

–A minősítések éves felülvizsgálatának késedelme.

–A belső felülvizsgálati funkciót, beleértve a módszertanok, modellek és fő minősítési feltevések felülvizsgálatát meg kell erősíteni a függetlenség biztosítása érdekében.

–Az igazgatósági tagok csak korlátozottan ismerik a szabályozási kötelezettségeket, nem üléseznek eleget és csak korlátozottan tartják a kapcsolatot a kontrollfunkcióval.

–A felügyeleti tanács független igazgatóinak nyomonkövetési tevékenységét meg kell erősíteni.

–Az igazgatási és felügyeleti tanácsnak meg kell felelnie a hitelminősítőkről szóló rendelet előírásainak.

–A szabályszerűségi és belső felülvizsgálati funkciónak függetlennek kell lenniük. A minősítési elemzőket, részvényeseket és üzletfejlesztési munkatársakat nem szabad bevonni a módszertanok jóváhagyásába.

–A szabályszerűségi részleget megfelelő erőforrásokkal kell ellátni, és egyértelműen meg kell határozni feladatait és felelősségeit.

–A módszertanok validálására és utótesztelésére szolgáló belső eljárásoknak egyértelműbbnek és részletesebbnek kell lenniük.

–A minősített szervezet értesítése egyes hitelminősítők esetében nem felelt meg a rendelet előírásainak, és növelte a bizalmas információk kiszivárgásának és annak kockázatát, hogy a kibocsátó befolyásolhatja a hitelminősítő döntését.

Forrás: Európai Számvevőszék, az ESMA által rendelkezésre bocsátott információk alapján.

IV. melléklet

Az uniós és az egyesült államokbeli felügyeletek weboldalainak összehasonlítása

ESMA (hitelminősítői rész)
A SEC weboldala (a hitelminősítési hivatal (OCR) része)

1.A vonatkozó szabályozás elérhetősége

Az IMF monetáris és költségvetési politikával kapcsolatos átláthatóságra vonatkozó helyes gyakorlatok kódexe azt javasolja, hogy a „pénzügyi felügyeletek által kiadott szabályzatok és más általánosan alkalmazandó irányelvek és iránymutatások szövege¹ legyen elérhető a nyilvánosság számára”.

–Csak a hitelminősítőkről szóló rendelet (1060/2009/EU rendelet) és három módosításának egyike érhető el.

–Nem érhető el a hitelminősítőkről szóló rendeletet kiegészítő hat felhatalmazáson alapuló rendelet.

–A rendeleteket nehéz megtalálni, mert nincs rájuk vonatkozó külön rész a weboldalon. Két lehetőség közül lehet választani:

•az oldal hitelminősítőkkel foglalkozó részén 180 dokumentum áttekintése szűrési lehetőség nélkül;

•a hitelminősítői rész elhagyása és az általános „Documents” fülre kattintás, ahol két szűrőfeltételt is lehet használni (amelyik közül az egyik nem ábécésorrendben rendezett).

–Az OCR weboldalán van az értékpapírokkal kapcsolatos jogszabályokkal foglalkozó „securities laws” rész, ahol közvetlen hivatkozások találhatók az NRSRO-kra vonatkozó szabályozásra.

2.A hitelminősítői jelentések elérhetősége

„A pénzügyi felügyeletek rendszeresen adjanak ki általános céljaik elérésével foglalkozó nyilvános jelentéseket”² és a „pénzügyi felügyeletek rendszeresen adjanak ki nyilvános jelentéseket a pénzügyi rendszer azon ágazataiban bekövetkező jelentős fejleményekről, amelyekben jogszabályi felhatalmazással rendelkeznek”³.

–A jelentések két típusa különböztethető meg:

•a hitelminősítő ügynökségek ESMA általi felügyeletéről szóló éves jelentés;

•eseti jelentések.

–E jelentésekre nincs külön rész fenntartva. A korábbiakhoz hasonlóan ugyanez a két lehetőség áll rendelkezésre:

•görgetés a hitelminősítői dokumentumok részen;

•a hitelminősítői rész elhagyása és az általános „Documents” fülre kattintás, majd a szűrőfeltételek használata.

–Az OCR weboldalán található egy külön a nyilvános jelentéseket tartalmazó „public report” rész, ahol a jelentések típusonként vannak besorolva:

•az OCR munkatársai által készített jelentések és tanulmányok;

•személyzeti iránymutatások;

•a Kongresszusnak benyújtott éves jelentés;

•éves vizsgálati jelentések.

3.A regisztrált hitelminősítők általi adatközlés:

Az Unióban a hitelminősítőkről szóló rendelet szerint „az ESMA honlapján közzéteszi az e rendelettel összhangban nyilvántartásba vett hitelminősítő intézetek listáját”⁴.

–A weboldalon vagy egy külön „List of registered and certified CRAs” (Nyilvántartásba vett és minősített hitelminősítők jegyzéke) rész, ahol a felhasználók lekérdezhetik a hitelminősítő nevét, honos országát, státuszát (bejegyzett, minősített) és a tényleges regisztráció dátumát.

–Egy különálló „Division Resources” részen a felhasználók megtekinthetik az NRSRO-kat és a regisztráció dátumát.

4.Az egyes hitelminősítők által kiadott minősítések típusainak közzététele

Az Unióban a hitelminősítőkről szóló rendelet célja, hogy „a hitelminősítési tevékenységek integritásának, átláthatóságának, felelősségének, megfelelő irányításának és megbízhatóságának növelésére […] hozzájárul a belső piac zökkenőmentes működéséhez, miközben a fogyasztók és befektetők védelmének magas szintjét is megvalósítja”⁵. A minősítések különböző típusainak közzététele hozzájárul a hitelminősítések jobb átláthatóságához.

–Nincs készen elérhető információ arról, hogy a hitelminősítők jelenleg milyen típusú minősítéseket adnak ki.

–Az ESMA azonban egy, „A hitelminősítőkről szóló rendelet 8d. cikke szerinti piacirészesedés-számítások” című éves jelentést tesz közzé, amelyben a felhasználók megtalálhatják ezt az információt. Amennyiben a minősítések saját kezdeményezésűek, vagy ha az adott típusú minősítésből a hitelminősítőnek az adott évben nem származik bevétele, akkor az nem szerepel a jelentésben.

–A bejegyzett NRSRO-k részében minden NRSRO esetében megtekinthető a bejegyzési végzés, amely tartalmazza a hitelminősítő által a regisztráció időpontjában kibocsátott minősítések típusait és az esetleg későbbi visszavonásokat.

5.A regisztrációs űrlap vagy sablon közzététele:

A regisztrációs sablonhoz történő közvetlen hozzáférés az új hitelminősítők számára megkönnyíti a regisztrációs folyamat megértését, és a kérelem benyújtására ösztönözheti őket.

–A regisztrációs sablon nem nyilvánosan hozzáférhető a weboldalon.

–A hitelminősítői csoport a sablont azt követően küldi el, hogy a kérelmező felvette a kapcsolatot az ESMA-val.

–Az NRSRO regisztrációs űrlap nyilvánosan hozzáférhető a weboldalon és könnyen megtalálható a vizsgálati erőforrásokat tartalmazó „Examination Resources” részen.

6.A hitelminősítők számára előírt adatközléshez való hozzáférés

A hitelminősítőknek többféle információt kell nyilvánosságra hozniuk. Például az Unióban a hitelminősítőkről szóló rendelet előírja a hitelminősítők számára, hogy a jogi struktúrával és a tulajdoni viszonyokkal kapcsolatos információkat, valamint a munkatársakkal kapcsolatos statisztikákat stb. tartalmazó éves átláthatósági jelentést tegyenek közzé. Ahhoz, hogy ez megfelelő tájékoztatást nyújtson és segítse a hitelminősítések felhasználóit abban, hogy ne bízzanak meg vakon a hitelminősítésekben, hanem gondot fordítsanak arra, hogy mindig saját elemzéseket és megfelelő döntés-előkészítő eljárásokat is alkalmazzanak, a befektetőknek tudniuk kell ezekről a nyilvános közzétételekről.

–Az ESMA weboldala nem hivatkozik a hitelminősítők weboldalain található, a szabályozás által előírt nyilvános adatközlésekre.

–Az NRSRO-k kötelesek nyilvánosan közzétenni a regisztrációs űrlap és az éves minősítési űrlap bizonyos részeit. Az OCR weboldalán a „Forms NRSRO” részen hivatkozások találhatók az egyes hitelminősítők weboldalára, ahonnan a felhasználók le tudják tölteni ezeket az űrlapokat.

7.Visszaélést bejelentő személyek számára szóló iránymutatás:

A visszaélést bejelentő személyek számára szóló iránymutatás és konkrét információk megkönnyítik a szabályozó értesítését az esetleges visszaélésekről és/vagy a rendelet be nem tartásának eseteiről.

–Nem érhető el konkrét iránymutatás. A hitelminősítőkről szóló részen az alábbi e-mail címet adják meg, amit az információkérésen kívül panaszok benyújtására is lehet használni: CRA-info@esma.europa.eu

–Hivatkozás található a visszaélés-bejelentésekkel foglalkozó hivatal weboldalához, amely széles körű tájékoztatást tartalmaz.

1„A pénzügyi felügyeletek a pénzügyi és fizetési rendszerek, beleértve a piacokat és intézményeket a szabályozási, felügyeleti és ellenőrzési intézményi megállapodásokra hivatkoznak a pénzügyi stabilitás, a piacok hatékonysága, valamint az ügyfél-eszközök és fogyasztók védelme érdekében”. Melléklet. Fogalommeghatározások, Az IMF monetáris és költségvetési politikával kapcsolatos átláthatóságra vonatkozó helyes gyakorlatok kódexe: Alapelvek, Nemzetközi Valutaalap, 1999.

2Az IMF kódexe a monetáris és költségvetési politikával kapcsolatos átláthatóságra vonatkozó helyes gyakorlatokról: Alapelvek, 6.3. alapelv, Nemzetközi Valutaalap, 1999.

3Az IMF kódexe a monetáris és költségvetési politikával kapcsolatos átláthatóságra vonatkozó helyes gyakorlatokról: Alapelvek, 7.1. alapelv, Nemzetközi Valutaalap, 1999.

4A 18. cikk (3) bekezdése.

5(1) preambulumbekezdés.

Forrás: Számvevőszék.

Az ESMA válasza

Összefoglaló

VI

Az ESMA tudatosan hozta meg azt a döntést, hogy kockázatalapú felügyeleti tevékenységet fog végezni, feltételezve, hogy nem szüntethető meg minden kockázat, és a felügyeleti intézkedések célja inkább azoknak a kockázatoknak a felismerése és kezelése, amelyekben a leginkább benne rejlik a befektetőknek és általánosabban a pénzügyi stabilitásnak való károkozás lehetősége.

Az ESMA kockázatalapú megközelítését úgy alakították ki, hogy az erőforrások azokra a területekre összpontosuljanak, amelyek a leginkább számítanak; e megközelítést a felügyeleti tevékenység első éve után vezették be.

Azóta a hatóság a nagy hatást gyakorló hitelminősítő intézetekkel kapcsolatban azonosított valamennyi nagy kockázatú területtel foglalkozott, vagy a vizsgálatok, vagy a folyamatos felügyelet keretében.

Az ESMA kockázatalapú kerete három, egymástól független szakaszból áll:

(i)a kockázatok azonosítása és értékelése;

(ii)a kockázatok fontossági sorrendjének meghatározása; és

(iii)a kiemelt kockázatok kezelését célzó felügyeleti intézkedések meghatározása.

Ez a keret 13 kockázati mutató köré épül, az ESMA pedig éves rendszerességgel stratégiai értékelést végez, hogy meghatározza a következő év prioritásait és intézkedéseit kijelölő éves felügyeleti munkatervet. 2012 óta összesen 39 alkalommal fordult elő, hogy a nagy hatást gyakorló hitelminősítő intézetek tekintetében valamely kockázati mutatót nagy kockázatúként azonosítottak.

Ezen azonosított kockázatokból a hatóság négyet a folyamatos felügyelet révén kezelt, a többi 35 kockázati területet pedig az azonosítást követő évben végzett egyedi vagy tematikus vizsgálat keretében követte nyomon.

A vizsgálat típusa (egyedi vagy tematikus) egyéb megfontolások mellett az azonosított kockázat összetettségétől és idioszinkratikus jellegének mértékétől függ. Ezenfelül, jóllehet a vizsgálat középpontjában a megfigyelt nagy kockázatú területek állnak, a kockázati területek egymástól való kölcsönös függése miatt előfordulhat, hogy a vizsgálat alacsonyabb kockázatúként azonosított területekre is kiterjed.

Az éves stratégiai értékelésen túlmenően az ESMA folyamatos jelleggel monitorozza és értékeli a kockázatokat. Ha a stratégiai értékelésen kívül, folyamatos felügyeleti tevékenységünk (időszakos információk elemzése, panaszok elemzése, a regisztráció eredeti feltételeiben beállt változásokra vonatkozó bejelentések, időszakos megkérdezések stb.) vagy piaci monitoringtevékenységünk során új kockázatokról szerzünk tudomást, (újra) kijelöljük a prioritásokat, azt biztosítandó, hogy az erőforrásokat azon kockázatok kezelésére használjuk fel, amelyekben a leginkább benne rejlik a befektetőknek és általánosabban a pénzügyi stabilitásnak való károkozás lehetősége.

Az ESMA elismeri, hogy a kockázatok egész év során történő priorizálásának támogatása érdekében átfogóbb dokumentációs nyomvonalra van szükség.

VII

Az ESMA felügyeleti kézikönyvének és szabálykönyvének célja az ESMA felügyeleti keretének meghatározása, a felügyeleti folyamatok leírása és az e folyamatok során követendő közös lépések és elvek leírása.

E dokumentumok rögzítik azokat az év során elvégzendő minimális felügyeleti feladatokat, amelyek tervezhetők. A felügyeleti feladatok pontos típusait és gyakoriságát azonban nem lehet előre meghatározni, mivel bizonyos felügyeleti intézkedések, amelyek az egyes hitelminősítő intézetek kockázati profiljának változása miatt válnak szükségessé, nem kiszámíthatók.

A felügyelet jellegéből adódóan dinamikus feladat, és az ESMA-nak – kockázatalapú keretével összhangban – az ágazat alakulásához és a megfigyelt kockázatokhoz kell igazítania felügyeleti tevékenységének súlypontját. A felügyeleti kézikönyvet és szabálykönyvet ezért immár mindig a következők egészítik ki: a legkockázatosabb hitelminősítő intézetek tekintetében évente meghatározott stratégiák és munkatervek, amelyek tartalmazzák az elvégzendő intézkedéseket és azok határidejét; rendszeres megbeszélések egy előre programozott találkozókból álló ciklus keretében, amelyet évente határoznak meg és közölnek a hitelminősítő intézetekkel; valamint az egyes vizsgálatokra vonatkozó projekttervek.

Az ESMA álláspontja szerint mindezek a dokumentumok egy teljes körű szabály- és iránymutatás-készletet alkotnak, amely biztosítja az ESMA felügyeleti megközelítésének kiigazításához és a felügyeleti eszközök lehető legeredményesebb felhasználásához szükséges rugalmasságot.

Az ESMA elismeri, hogy a hitelminősítőktől kapott időszakos információk tekintetében általa elvégzett elemzés dokumentálását lehetne javítani. A hitelminősítő intézetekkel foglalkozó egység ezzel kapcsolatban dolgozik egy új eszköz fejlesztésén, amely az információk folyamatos nyomon követésére és kockázatértékelésre szolgál majd. Ez az eszköz a strukturált sablonok bevezetése révén lehetővé fogja tenni, hogy a felügyeletet végző munkatársak bemeneti adatait és elemzéseit e célra szolgáló dokumentumokban tárolják, javítva ezzel mind az elvégzett elemzések, mind pedig az azonosított kockázatok rögzítésének gyakorlatát.

Az ESMA azonban megjegyzi, hogy az elmúlt években bevezetett nyilvántartási gyakorlatai alkalmasnak bizonyultak a szabályozási kötelezettségeinek támogatására, és tükrözték a szervezet belső szükségleteit. Miközben például az ESMA a szervezeten belül nem feltétlenül dokumentálja az elemzésének a vizsgálatok alatt elvégzett minden közbenső lépését, a hitelminősítőknek küldött levelekben minden megállapítást és alátámasztó bizonyítékot alaposan dokumentál.

Ezért bár az ESMA elismeri, hogy dokumentációs és nyomonkövetési eszközeit tovább lehetne javítani, meggyőződése, hogy ezek az eszközök eddig eredményesek voltak, és lehetővé tették az ESMA számára, hogy megőrizze a döntéshozatali folyamatát alátámasztó lényeges információkat.

VIII

Az ESMA kockázatalapú megközelítést vezetett be, amelynek célja a felügyeleti tevékenységek azonosított kockázatoknak megfelelő priorizálása, hogy biztosítsa az erőforrások hatékony és eredményes felhasználását.

Az összeférhetetlenségek és módszertanok részei az ESMA kockázati keretében értékelt kockázati mutatóknak.

Az ESMA folyamatos felügyeleti tevékenységének keretében folyamatosan értékeli a módszertani kockázatot, és a módszertanokkal kapcsolatban rendszeresen kap és elemez különféle információkat. Azokban az esetekben, amikor ezeket a kockázati mutatókat a hitelminősítő intézeteknél nagy kockázatúként azonosították, az ESMA felügyeleti intézkedésein keresztül módszeresen foglalkozott e mutatókkal; ilyen intézkedés volt például a banki módszertanokra irányuló tematikus vizsgálat, amelynek keretében az ESMA értékelte a szigorú, szisztematikus, folyamatos és ellenőrizhető módszerek alkalmazására vonatkozó követelmény betartását.

Ezen túlmenően az ESMA más vizsgálatok keretében is értékelte a módszertanok megfelelését a hitelminősítő intézetekről szóló rendeletben (CRA-rendelet) foglalt követelményeknek, jóllehet nem a módszertani kockázat állt a középpontban, és az elvégzett elemzés szintje a vizsgálat hatókörétől függően változó volt. Az ESMA 2015-ben a módszertanok hitelesítése érdekében is lefolytatott egy vizsgálatot. A további részleteket lásd: az ESMA 81–84. bekezdésre adott válasza.

Ami az összeférhetetlenséget illeti, az egész CRA-rendelet úgy épül fel, hogy kezelje az összeférhetetlenséget, és a CRA-rendeletben megállapított rendelkezések többsége összefügg a hitelminősítő intézeteknek azzal a kötelezettségével, hogy biztosítaniuk kell hitelminősítési tevékenységeik függetlenségét (az összeférhetetlenség elkerülése, feltárása, kezelése és közzététele). Az ESMA felügyeleti tevékenységének elindulása óta jelentős felügyeleti energiákat összpontosított a hitelminősítők által az összeférhetetlenség elkerülése érdekében bevezetett intézkedések értékelésére. A hitelminősítő intézetekkel való kapcsolattartás és az ESMA vizsgálatait követő megállapítások többsége éppen ezért a CRA-rendelet függetlenségről és az összeférhetetlenségek elkerüléséről szóló rendelkezéseivel függ össze. Ez az ESMA nyilvános éves jelentéseiből és munkaterveiből is világosan kiderül, mivel ezekben az ESMA azonosítja azokat a jelentős felügyeleti kockázatokat, amelyekre az elkövetkező években összpontosítani fog, és tájékoztat a korábbi vizsgálatok során feltárt fő problémákról. Az ESMA által 2014 júniusában és 2015 júniusában kiadott két nyilvános közlemény hasonlóképpen a CRA-rendeletnek a függetlenség biztosítására és a lehetséges összeférhetetlenségek elkerülésére irányuló intézkedésekről szóló rendelkezései megsértésével foglalkozott. A további részleteket lásd: az ESMA 87–89. bekezdésre adott válasza.

A fentiekre való tekintettel az ESMA meg van győződve arról, hogy sikerült a szükséges erőforrásokat a módszertanokkal és összeférhetetlenségekkel kapcsolatban általa feltárt kockázatok kezelésére összpontosítania. Az ESMA folytatni fogja e területek figyelemmel kísérését, és azokon a területeken, ahol jelentős kockázatok merülnek fel, meg fogja tenni a megfelelő intézkedéseket.

X

Az ESMA a CRA-rendeletben azt a megbízást kapta a CEREP adatbázissal (a központi adatbázissal) kapcsolatban, hogy gyűjtse össze az egyes hitelminősítő intézetektől a múltbeli teljesítményükre vonatkozó adatokat, és ezeket egy központi honlapon tegye elérhetővé a felhasználók számára.

Jóllehet a CEREP nem foglalja magában az összes lehetséges statisztika kimerítő felsorolását, a felhasználók többféle keresés futtatásával ténylegesen hozzájuthatnak az ágazatban szokásosan használt, különféle további statisztikákhoz. Azért választottuk ezt a megközelítést, mert a statisztikák hasznossága nagymértékben szubjektív jellegű, és erősen függ a felhasználó végső céljától, amely igen különböző lehet.

Az ESMA hangsúlyozni szeretné, hogy az adatbázisban csak olyan adatokat tárolnak, és csak olyan adatokat tesznek a CEREP-ben elérhetővé, amelyek átestek az adatgyűjtési eszközbe beépített széles körű validációs ellenőrzéseken (az 1. szinten 50 ellenőrzés és a 2. szinten is 50 ellenőrzés) és a módszeres hiánytalansági ellenőrzéseken. Az adatok minőségének biztosításán túl ezek a lépések biztosítják a benyújtott adatok egységességét és összehasonlíthatóságát, valamint időbeli következetességét.

Miután az adatok átestek ezeken a kezdeti ellenőrzéseken, és azokat elmentették az adatbázisban, folyamatos jelleggel eseti ellenőrzéseket futtatunk, hogy még jobban biztosítsuk az adatok következetességét és minőségét. Az, hogy nem kerül sor más adatbázisokkal való módszeres egyeztetésre, annak a korlátnak a közvetlen következménye, hogy a CEREP adatai nem rendelkeznek közös azonosítókkal. Ez a probléma az európai hitelminősítési platform (ERP) megvalósításával meg fog oldódni, mivel a kapcsolódó szabályozástechnikai standard magában foglalja a globális azonosítók (jogalany-azonosítók, BIC-kódok, ISIN azonosító számok stb.) adott esetben történő jelentésére vonatkozó követelményt.

Meg kell jegyezni továbbá, hogy az ESMA ad hoc jelleggel, a lehetséges mértékben mégis ellenőrzi az adatok hitelességét más adatbázisokkal összevetve.

XI (a)

Az ESMA elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA elismeri, hogy értékelési tevékenységének dokumentálását javítani lehetne, hogy munkadokumentumaiban teljes körűen alátámassza az általa elvégzett értékelést, és megkönnyítse elemzésének visszakövetését.

XI (b)

Az ESMA elfogadja ezt az ajánlást.

XI (c)

Az ESMA részben elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA szükség esetén, a megszerzett ismeretek és tapasztalatok beépítése érdekében aktualizálni fogja felügyeleti kézikönyvét és felügyeleti szabálykönyvét.

Az ESMA továbbra is biztos abban, hogy a vizsgálatok keretében a hitelminősítő intézeteknek jelentett valamennyi következtetést és megállapítást, valamint alátámasztó bizonyítékot alaposan dokumentálja.

Az ESMA elismeri, hogy a hitelminősítőktől beérkező időszakos adatokon általa elvégzett elemzés dokumentálását lehetne javítani, és jelenleg dolgozik azon, hogy javítsa mind az elvégzett elemzés, mind az azonosított kockázatok nyilvántartásának gyakorlatait. Tekintettel azonban arra, hogy a regisztrált hitelminősítő intézetek száma továbbra is korlátozott, az ESMA úgy véli, hogy ebben a szakaszban még nincs szükség külön e célra szolgáló informatikai eszközre.

XI (d)

Az ESMA részben elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA – kockázatalapú megközelítésével összhangban – folyamatos felügyeleti tevékenységének keretében folytatni fogja a módszertani kockázat rendszeres értékelését, és ha kockázatokat azonosít, célirányos felügyeleti intézkedéseket fog végrehajtani.

XI (e)

Az ESMA részben elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA – az ESMA kockázatalapú megközelítésével összhangban – folyamatos felügyeleti tevékenységének keretében folytatni fogja a lehetséges összeférhetetlenségekkel kapcsolatos kockázatok – ezen belül a hitelminősítő intézetek által a hitelminősítést végző elemzők kereskedési tevékenységeinek és pénzügyi tranzakcióinak a nyomon követése érdekében bevezetett intézkedések és kontrollintézkedések – rendszeres értékelését, és ha kockázatokat azonosít, célirányos felügyeleti intézkedéseket fog végrehajtani.

XI (f)

Az ESMA részben elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA a feltárt gyengeségeket konkrét hitelminősítő intézetenként, felügyeleti megbízásának keretében fogja kezelni. Szükség esetén, a rendelettel összhangban mérlegelni fogjuk a közzétételi követelményekre vonatkozó, valamennyi hitelminősítő intézetnek szóló további útmutatást.

XI (g)

Az ESMA elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA folytatni fogja az érdekelt felekkel való párbeszédet arról, hogy hogyan lehetne a felhasználói igények még jobb kielégítése érdekében bővíteni a CEREP-et.

XI (h)

Az ESMA elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA honlapjának átdolgozása jelenleg folyik. A jövőbeni változat magában fogja foglalni az ezen ajánlásban javasolt javításokat.

I. rész – Regisztráció és periméter tevékenységek

27

Az ESMA a négy szem elvének biztosítása érdekében következetesen legalább két értékelő munkatársat jelöl ki, hogy az egyes regisztrációs kérelmekkel foglalkozzon. Ezenfelül minden egyes, hiányosságra, teljességre és szabályszerűségre vonatkozó határozatot (regisztráció vagy elutasítás) egy jóváhagyási folyamat során ellenőriznek, amelyben részt vesz a regisztrációs kérelmek koordinátora, a csoportvezető, a hitelminősítő intézetekkel foglalkozó egység vezetője és az ESMA ügyvezető igazgatója.

Az ESMA belső levelezésében és a kérelmezőkkel folytatott minden hivatalos levelezésben megtalálhatók az arra vonatkozó bizonyítékok, hogy valamely regisztrációs ügyön legalább két értékelő munkatárs dolgozott.

Az ESMA jóváhagyási folyamatával kapcsolatos bizonyítékok az ESMA belső levelezésében találhatók. Ezenfelül a hiányosságra és a hiánytalanságra vonatkozó határozatokat az ESMA ügyvezető igazgatója írja alá, a regisztrációs és elutasító határozatokat pedig hivatalosan az ESMA felügyeleti tanácsa hagyja jóvá, és az ESMA elnöke írja alá.

Az ESMA mindazonáltal elismeri, hogy belső gyakorlatainak dokumentálásán még lehetne javítani.

Közös válasz a 28–29. bekezdésre

Miután az ESMA 2011 júliusában átvette a hitelminősítő intézetek felügyeletét, 2015 szeptemberéig 17 regisztrációs kérelmet bírált el. 4 kérelmező visszavonta a kérelmét, 6 kérelmet elutasítottak, és 7 hitelminősítő intézetet regisztráltak.

A szabályszerűségi szakasz alatt az ESMA értékeli a CRA-rendelet valamennyi idevágó rendelkezését, ideértve az annak a követelménynek való megfelelést, hogy a hitelminősítő intézeteknek szigorú, szisztematikus, folyamatos és ellenőrizhető minősítési módszereket kell alkalmazniuk. E követelmények értékeléséhez a 447/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (a módszerekről szóló szabályozástechnikai standard) biztosítja a keretet az ESMA számára.

Minden egyes követelményt külön értékelünk, és az ESMA nemcsak az éppen értékelt konkrét módszert veszi figyelembe, hanem a kérelmező által benyújtott összes egyéb dokumentumot is, így például a minősítési folyamatra irányadó szabályzatokat és eljárásokat és a módszertan kérelmező által elvégzett ellenőrzésének eredményeit. Ha az ESMA úgy ítéli meg, hogy elemzésének elvégzéséhez további információkra van szükség, a szabályszerűségi szakaszban kéri be ezeket az információkat.

Az ESMA álláspontja szerint a regisztrációs folyamat részeként kapott dokumentáció lehetővé tette számára, hogy teljes körűen értékelje a CRA-rendeletben és a módszerekről szóló szabályozástechnikai standardban meghatározott valamennyi követelményt.

E tekintetben az ESMA a regisztrációs folyamat során nemcsak a módszerek szigorúságának értékelésére összpontosított, hanem az összes érintett rendelkezést is értékelte.

Az ESMA például a következő követelményeknek való megfelelés hiánya miatt utasított el több kérelmet: szigorúság (3 esetben), szisztematikusság (2 esetben), ellenőrzöttség (4 esetben).

E számok azt mutatják, hogy a regisztrációs kérelmek az alapján történő elutasításának leggyakoribb oka, hogy nem feleltek meg a módszerekről szóló szabályozástechnikai standard cikkeinek, az ellenőrzött módszer alkalmazását előíró rendelkezésnek való megfelelés hiánya volt.

Ami az elemzésének dokumentálását illeti, az ESMA a CRA-rendelet rendelkezéseit alkalmazta. A CRA-rendelet 18. cikke kimondja, hogy amennyiben az ESMA elutasítja valamely hitelminősítő intézet regisztrációját, a határozatban az elutasítást teljes körűen meg kell indokolnia; e tekintetben az ESMA a felügyeleti tanács által elfogadott elutasító határozatokban alaposan dokumentálta értékelését.

Az ESMA mindazonáltal elismeri, hogy – még ha a CRA-rendelet ezt nem is írja elő – értékelési tevékenységének dokumentálását javítani lehetne, hogy munkadokumentumaiban teljes körűen alátámassza az általa elvégzett értékelést, és megkönnyítse elemzésének visszakövetését.

30

Az ESMA a CRA-rendelet rendelkezései szerint a regisztráció feltételeként nem írhat elő további, e rendeletben nem szereplő követelményeket. Az ESMA tehát nem írhat elő előre meghatározott információkészletet, vagy nem határozhatja meg a részletesség minimálisan elfogadható szintjét. Az ESMA azonban meg kívánja jegyezni, hogy amikor úgy ítélte meg, hogy további információkra van szükség a szabályszerűség értékelésének elvégzéséhez, a regisztrációs folyamat keretében bekérte ezeket az információkat.

A módszerek dokumentálásának részletességében mutatkozó eltéréseket illetően az ESMA fel kívánja hívni a figyelmet arra, hogy a megvizsgált regisztrációs dossziék más-más ágazatokban tevékenykedő, különböző hitelminősítő intézetekre vonatkoztak. A módszertanok tartalma azok jellegéből fakadóan minden hitelminősítő intézet esetében – illetve ugyanazon hitelminősítő intézetnél is minden eszköztípus esetében – más és más, és a CRA-rendeletnek nincs olyan rendelkezése, amely előírná, hogy a hitelminősítő intézetek valamilyen előre meghatározott formátumnak megfelelően készítsék el módszertanaikat.

Ami a szabályozástechnikai standardban foglalt bizonyos információknak (azaz a modellezési vagy kvantitatív technikáknak, az egyes kvalitatív és kvantitatív tényezők fontosságára vonatkozó nyilatkozatnak stb.) a módszertanokból való lehetséges kimaradását illeti, a szabályozástechnikai standard nem határoz meg szabályozói közzétételi követelményeket, hanem azt állapítja meg, hogy az ESMA-nak milyen szabályokat kell alkalmaznia, amikor értékeli a hitelminősítési módszertanok megfelelését a CRA-rendelet 8. cikkének (3) bekezdésében foglalt követelményeknek. E követelményeket illetően a nyilvánosság rendelkezésére álló információkon túlmenően az ESMA megkapta a hitelminősítő intézet összes belső dokumentumát is, amely lehetővé tette az ESMA számára annak értékelését, hogy a módszertan megfelel-e a szabályozástechnikai standardban megszabott követelményeknek.

Végezetül, ami a konkrét regisztrációs ügyet illeti, az ESMA a regisztráció előtti szakaszban megkapta a modellezési és kvantitatív technikákra vonatkozó információkat, de ezek valóban nem szerepeltek a vizsgált regisztrációs dossziéban.

Közös válasz a 31–34. bekezdésre

Az ESMA létrejötte óta végez periméter tevékenységeket, és az illetékes nemzeti hatóságoktól érkező bejelentésekkel párhuzamosan rendszeresen végez önálló elemzést.

Az ESMA több potenciális hitelminősítési szolgáltatóval van kapcsolatban, és e jogalanyok többségét közvetlenül az ESMA azonosította. Ez a tevékenység lehetővé tette az ESMA számára, hogy időben azonosítsa azokat a vállalatokat, amelyeket hitelminősítő intézetként kell regisztrálni.

Az ESMA álláspontja szerint a két tevékenység – az ESMA belső értékelése és az illetékes nemzeti hatóságok közreműködése – egyformán fontos.

A felderített jogalanyok egy része valóban folytatott a CRA-rendelet hatálya alá tartozó tevékenységeket, következésképpen ezeket hitelminősítő intézetként regisztrálták. Mindezeket a jogalanyokat még azt megelőzően azonosították, hogy az ESMA 2013. július 30-án közzétette a CRA-rendelet hatályáról szóló iránymutatását. Az ESMA ebben az iránymutatásban egyértelművé tette a nyilvánosság számára, hogy a hitelminősítések olyan jogalany általi kiadása, amelyet nem regisztráltak, sérti a CRA-rendeletet, amit az ESMA bírság kiszabásával szankcionálhat. Az ESMA eddig nem élt ezzel a hatáskörével, mert nem azonosított olyan vállalatot, amely az iránymutatás közzététele után hitelminősítési tevékenységet folytatott volna.

Közös válasz a 35–40. bekezdésre

Az ESMA megjegyzi, hogy kizárólag az uniós hitelminősítő intézetek regisztrációjáért és felügyeletéért felel, és hogy az eurórendszer működése az ESMA megbízásának hatályán kívül esik.

Az ESMA regisztrációs folyamatának az eredménye nem befolyásolja a hitelminősítések eurórendszerben való elfogadására irányadó szabályokat.

II. rész – Tervezés és kockázatkezelés

48

Az ESMA keretét úgy alakították ki, hogy az egyes kockázati kategóriák alatt szerepel az azonosított fő problémák felsorolása. Jellemzően a legjelentősebb probléma az, ami a későbbiekben mozgatni fogja egy bizonyos kockázati terület általános értékelését. Ezenfelül minden azonosított kockázatot dokumentálunk is.

49

Azt, hogy minden szükséges dokumentumot elemeztek-e és milyen eredményekkel, a kockázattal és a felügyelettel foglalkozó munkatársak kétoldalú megbeszélései során módszeresen ellenőrzik. Az ESMA mindazonáltal elismeri, hogy ez a párbeszéd formálisan nincs dokumentálva.

50

A legalább évente elvégzett alapvető stratégiai elemzés bemeneti adatait az eredménytáblák dokumentálják. Annak oka, hogy a kockázatértékelés valamely, a kockázati csoport és a felügyeleti csoport közötti következetességi ellenőrzésre irányuló megbeszéléseket követően bekövetkező változása nincs dokumentálva, abban keresendő, hogy e megbeszélésekre a kockázati eredménytábla összeállításának véglegesítési szakaszában kerül sor.

Az ESMA elismeri, hogy a kockázatok egész év során történő priorizálásának támogatása érdekében átfogóbb dokumentációs nyomvonalra van szükség. Ezzel kapcsolatban az ESMA jelenleg dolgozik egy új adatbázison, amelyet úgy alakítanak ki, hogy folyamatos jelleggel rögzítse a kockázatértékelés változásait.

Közös válasz az 52–53. bekezdésre

Az ESMA felügyeleti működésének első éve után vezette be kockázatalapú megközelítését. Azóta a hatóság a nagy hatást gyakorló hitelminősítő intézetekkel kapcsolatban azonosított valamennyi nagy kockázatú területtel foglalkozott, vagy a vizsgálatok, vagy a folyamatos felügyelet keretében.

Az ESMA kockázatalapú kerete a következő három, egymástól független szakaszból áll: i. a kockázatok azonosítása és értékelése; ii. a kockázatok priorizálása és iii. a kiemelt kockázatok kezelését célzó felügyeleti intézkedések meghatározása. Ez a keret 13 kockázati mutató köré épül, és az ESMA legalább éves rendszerességgel stratégiai értékelést végez azzal a céllal, hogy meghatározza a következő év prioritásait és intézkedéseit megszabó éves felügyeleti munkatervet.

2012 óta összesen 39 alkalommal fordult elő, hogy valamely kockázati mutatót nagy kockázatúként azonosítottak a 4 nagy hatást gyakorló hitelminősítő intézet tekintetében.

Ezen azonosított kockázatokból a hatóság négyet a folyamatos felügyelet révén kezelt, a többi 35 kockázati területet pedig az azonosítást követő évben végzett egyedi vagy tematikus vizsgálat keretében követte nyomon.

A vizsgálat típusa (egyedi vagy tematikus) többek között az azonosított kockázat összetettségétől és idioszinkratikus jellegének mértékétől függ. Ezenfelül, jóllehet a vizsgálat középpontjában a megfigyelt nagy kockázatú területek állnak, a kockázati területek egymástól való kölcsönös függése miatt előfordulhat, hogy a vizsgálat alacsonyabb kockázatúként azonosított területekre is kiterjed.

Az ESMA vizsgálatot indított például a strukturált finanszírozásra vonatkozó hitelminősítésekkel kapcsolatban, a portfóliókockázathoz társuló kockázati kategóriában azonosított nagy kockázat alapján. Ahhoz azonban, hogy átfogó képet lehessen alkotni ezen eszköztípusról és a hitelminősítők által alkalmazott gyakorlatokról, az ESMA-nak a minősítési folyamat valamennyi mögöttes szempontját is meg kellett vizsgálnia, ami nyilvánvalóan magában foglalt más kockázati mutatók által lefedett szempontokat is (pl. a hitelminősítések monitorozásához hozzárendelt erőforrások, a minősítési folyamat során felhasznált információk, valamint a vonatkozó módszertanok alkalmazása és felülvizsgálata).

Az éppen zajló éves stratégiai értékelésen túlmenően az ESMA folyamatos jelleggel monitorozza és értékeli a kockázatokat. Ha a stratégiai értékelésen kívül, folyamatos felügyeleti tevékenységünk (időszakos információk elemzése, panaszok elemzése, a regisztráció eredeti feltételeiben beállt változásokra vonatkozó bejelentések, időszakos megkérdezések stb.) vagy piacimonitoring-tevékenységünk során új kockázatokról szerzünk tudomást, (újra) kijelöljük a prioritásokat, azt biztosítandó, hogy az erőforrásokat azon kockázatok kezelésére használjuk fel, amelyekben a leginkább benne rejlik a befektetőknek és általánosabban a pénzügyi stabilitásnak való károkozás lehetősége.

54

Az ESMA néhány múltbeli vizsgálatot meghatározott eszköztípusok köré épített fel, ez azonban nem jelenti azt, hogy a vizsgálat nem összpontosított a kockázatértékelési keret által azonosított üzleti kockázati szempontokra. Ellenkezőleg, a konkrét eszköztípusokat (amelyek a környezeti kockázat/portfóliókockázat értékelése alapján fontosnak mutatkoznak) egy következetes és reprezentatív minta kialakítására használjuk fel, amelyen keresztül a vizsgálat során értékelni lehet az adott hitelminősítő(k) tekintetében azonosított fő kockázatokat. Ezen túlmenően előfordulhat, hogy valamely adott eszköztípus esetében részletesen értékelünk ugyan valamely konkrét kockázatot, ám a korrekciós intézkedési terv jellemzően a valamennyi eszköztípus esetében észlelt lényeges problémák orvoslását, nem pusztán a vizsgálat tárgyát képező eszköztípussal kapcsolatos problémák orvoslását fogja kérni.

55

Az ESMA tudatosan hozta meg azt a döntést, hogy kockázatalapú felügyeleti tevékenységet fog végezni, feltételezve, hogy nem szüntethető meg minden kockázat, és a felügyeleti intézkedések célja inkább azoknak a kockázatoknak az azonosítása és kezelése, amelyekben a leginkább benne rejlik a befektetőknek és a pénzügyi stabilitásnak való károkozás lehetősége.

III. rész – Felügyelet

Közös válasz a 63–64. bekezdésre

Az ESMA megjegyzi, hogy a felügyeleti kézikönyv és szabálykönyv célja az ESMA felügyeleti keretének kialakítása, a felügyeleti folyamatok leírása és az e folyamatok során követendő közös lépések és elvek meghatározása. E dokumentumok rögzítik azokat az év során elvégzendő minimális felügyeleti feladatokat, amelyek előre tervezhetők.

Az ESMA-nak meggyőződése, hogy a felügyeleti feladatok pontos típusait és gyakoriságát az egyes hitelminősítő intézetek kockázati profilja által mozgatott bizonyos felügyeleti intézkedések kiszámíthatatlan jellege miatt nem lehet meghatározni ezekben a dokumentumokban. A felügyeleti kézikönyvet és szabálykönyvet ezért immár mindig a következők egészítik ki: a legkockázatosabb hitelminősítő intézetekre vonatkozó éves stratégiák és munkatervek, amelyek tartalmazzák az elvégzendő intézkedéseket és azok határidejét; egy előre programozott találkozókból álló ciklus keretében szervezett találkozók, amelyet évente határoznak meg és közölnek a hitelminősítő intézetekkel; valamint az egyes vizsgálatokra vonatkozó projekttervek.

Az ESMA-nak meggyőződése, hogy ha ennél tovább menne, és a felügyeleti feladatokat és határidőiket mereven rögzítené – oly módon, hogy felvenné ezeket az ESMA kézikönyveibe és szabálykönyveibe –, nemkívánatos módon korlátozná felügyeleti tevékenységének eredményességét.

65

Az ESMA megjegyzi, hogy a legkockázatosabb hitelminősítő intézetek tekintetében nemrégiben egyedi felügyeleti terveket készített.

Az ESMA mindazonáltal az egyedi felügyeleti tervek bevezetése előtt is mindig meghatározta éves jelleggel a rendszeres felügyeleti ellenőrzések menetrendjét. Az előre programozott találkozókból álló ciklus keretében lebonyolított találkozók gyakoriságát például éves jelleggel állapítottuk meg, és közöltük az érintett hitelminősítő intézettel. Hasonlóképpen a hitelminősítőktől kapott időszakos információk elemzését is a benyújtás menetrendjével összhangban előre beterveztük, és a kapcsolódó elemzést egy külön aktában rögzítettük.

A hitelminősítőkkel való kapcsolattartásra azonban esetenként csak akkor kerül sor, ha az ESMA-nak további pontosításra van szüksége, vagy valamilyen egyedi esemény következik be – például bejelentések érkeznek be a hitelminősítő intézetektől, panaszok benyújtása, az időszakos információk elemzését követő viták –, ezért ezek nem tervezhetők előre.

Az ESMA-nak meggyőződése, hogy felügyeleti megközelítésének kellően rugalmasnak kell maradnia, hogy a megfigyelt események vagy kockázatok alapján ki tudja igazítani a hitelminősítőkkel való kapcsolattartás gyakoriságát és intenzitását.

66

Az ESMA-nak meggyőződése, hogy azt a felügyeleti eszközt kell kiválasztania, amelyet felügyeleti célkitűzéseinek elérése érdekében a legeredményesebbnek tart.

Az ESMA a múltban adott esetben ellenőrző listákat és kérdőíveket használt ellenőrzéseinek lefolytatására. Az ESMA azonban úgy ítéli meg, hogy az ellenőrző listák csak bizonyos felügyeleti tevékenységek esetében működnek eredményes eszközként.

Az ESMA folyamatosan igyekszik javítani felügyeleti gyakorlatait, más felügyeleti hatóságok gyakorlatait is figyelembe véve. Az illetékes nemzeti hatóságok által alkalmazott felügyeleti eszközökkel való bármilyen összehasonlítás során azonban figyelembe kell venni a megbízás, a felügyeleti célkitűzések, a felügyelt ágazat jellege és a felügyelt jogalanyok száma tekintetében fennálló eltéréseket.

67

Az ESMA elismeri, hogy a hitelminősítőktől kapott időszakos információk tekintetében általa elvégzett elemzés dokumentálását lehetne javítani. Az ESMA ezzel kapcsolatban dolgozik egy új eszköz fejlesztésén, amely az információk folyamatos nyomon követésére és kockázatértékelésre szolgál majd. Ez az eszköz a strukturált sablonok bevezetése révén lehetővé fogja tenni, hogy a felügyeletet végző munkatársak bemeneti adatait és elemzéseit e célra szolgáló dokumentumokban tárolják, javítva ezzel mind az elvégzett elemzések, mind pedig az azonosított kockázatok rögzítésének gyakorlatát.

68

Az ESMA-nak meggyőződése, hogy a „kritériumdosszié” eddig jól szolgálta azt a célt, hogy biztosítsa határozatainak következetességét. Jóllehet az ESMA egyetért azzal, hogy a dokumentáción lehetne javítani, a hitelminősítő intézetek ESMA általi felügyelete 2011 végén indult, és az ESMA csak azt követően érezte a strukturáltabb adatbázis kifejlesztésének szükségét, hogy elegendő mennyiségű határozat született. A felügyeleti tevékenységek négy éve után a dossziéban foglalt információk elérték a kellő kritikus tömeget, és az ESMA nemrégiben bevezetett egy wikialapú eszközt, hogy megkönnyítse ezeknek az információknak az eredményes felhasználását.

Közös válasz a 69–72. bekezdésre

Az ESMA elismeri, hogy a hitelminősítőktől kapott időszakos információk általa elvégzett elemzésének nyilvántartását lehetne javítani, és – mint a korábbi bekezdésekben kifejtettük – jelenleg dolgozik egy új, az információk folyamatos nyomon követésére és kockázatértékelésre szolgáló eszköz kifejlesztésén.

Bár nem dokumentáltunk teljes körűen minden tevékenységet, az ESMA munkadokumentumai tartalmazzák az elvégzett elemzések bizonyítékait. Az ESMA ezzel kapcsolatban megjegyzi, hogy korlátozott erőforrásokkal működik, és a dokumentálásra fordított időnek arányosnak kell lennie.

Az ESMA értékelte, hogy hasznos lenne-e egy külön informatikai rendszer, és összemérte ennek előnyeit a telepítési és karbantartási költségekkel. Tekintettel arra, hogy a regisztrált hitelminősítő intézetek száma továbbra is korlátozott, az ESMA úgy ítéli meg, hogy ezen a ponton nincs szükség külön informatikai eszközre, és úgy véli, hogy az illetékes nemzeti hatóságokkal való összehasonlítás nem arányos, figyelembe véve a regisztrált hitelminősítők számát és az ESMA felügyeleti csoportjának létszámát a legtöbb illetékes nemzeti hatóság azonos adataihoz képest.

73

Az ESMA módszeresen elemzi és nyomon követi a vizsgálatainak részeként bekért összes információt. Munkadokumentumaiból kiderül, hogy mind a vizsgálatok folyamán, mind pedig a korrekciós intézkedési tervek részeként módszeresen összegyűjti az összes lényeges információt.

Az ESMA nem dokumentálja elemzésének összes közbenső lépését; ez tudatos döntés, tekintve, hogy az ESMA erőforrásai korlátozottak, és azokat a legeredményesebb módon kell hasznosítania. A vizsgálatok eredményeit, valamint az alátámasztó bizonyítékokat azonban a hitelminősítő intézeteknek küldött levelek alaposan dokumentálják. Az ESMA ilyenformán elegendő dokumentummal rendelkezik annak igazolásához és biztosításához, hogy a vizsgálatok következtetéseit az összegyűjtött bizonyítékok alapos elemzése támasztja alá.

74

Az ESMA hitelminősítőknek küldött leveleit a felügyeleti kézikönyvével összhangban fogalmazzák meg, ez pedig nem írja elő, hogy hivatkozni kell a CRA-rendelet azon cikkeire és bekezdéseire, amelyekből az egyes megállapítások erednek.

Az ESMA-nak meggyőződése, hogy levelei és korrekciós intézkedési tervei világosan megjelölik a szabályszerűség hiánya által érintett területeket, és úgy véli, hogy nem járna többletértékkel, ha minden egyes megállapítás esetében kifejezetten megemlítené a CRA-rendelet alkalmazandó cikkét.

75

A nyomon követő táblázatok az ESMA belső munkadokumentumai; ezek egységes formátumban készülnek valamennyi vizsgálat kapcsán, és az alátámasztó bizonyítékokat módszeresen külön dossziékban mentik el. Az egységesítés azonban csak az alkalmazott formátumot illetően lehetséges; a táblázatokban szereplő elemzések és észrevételek az éppen elemzett témától függően tartalmilag változók.

80

Az ESMA elismeri, hogy a CRA-rendelet számos olyan fogalmat használ, amelyet nem határoztak meg. Az ESMA azonban csak a CRA-rendelet határain belül dolgozhat ki konkrét iránymutatást. Az ESMA ezt a múltban is megtette, annak érdekében, hogy felügyeleti álláspontjait átláthatóvá tegye és tovább pontosítsa, például iránymutatás és ajánlások, kérdések és válaszok, valamint nyilvános jelentések révén.

Közös válasz a 81–84. bekezdésre

Annak biztosítása érdekében, hogy a hitelminősítő intézetek megfeleljenek a szigorú, szisztematikus és folyamatos, ellenőrzésen és utótesztelésen áteső módszerek alkalmazására vonatkozó szabályozási követelményeknek, az ESMA kockázatalapú megközelítést alkalmaz, amely lehetővé teszi, hogy az erőforrásokat a legfontosabb területekre összpontosítsa. A módszertanok az ESMA kockázati keretében értékelt kockázati mutatók részét képezik.

Az ESMA folyamatos felügyeleti tevékenységének keretében folyamatosan értékeli a módszertani kockázatot, és a módszertannal kapcsolatban rendszeresen kap és elemez különféle információkat. Ez lehetővé teszi, hogy átfogó képet alakítsunk ki az egyes hitelminősítők módszertani tárházának alakulásáról.

Ha a hitelminősítőknél a módszertani kockázati mutatót nagy kockázatúként azonosítják, az ESMA felügyeleti intézkedéseinek keretében módszeresen foglalkozik ezzel, ideértve például a banki módszertanok tematikus vizsgálatát.

Ezen túlmenően az ESMA más vizsgálatok keretében is értékelte a módszertanok megfelelését a CRA-rendeletben foglalt követelményeknek, jóllehet nem a módszertani kockázat állt a középpontban, és az elvégzett elemzés szintje a vizsgálat hatókörétől függően változó volt.

Az ESMA e tekintetben megjegyzi, hogy a 4. táblázat – az ESMA által a múltban lefolytatott egyes vizsgálatok részeként végzett tevékenységeket illetően – nem tükrözi az ESMA által a módszertanokkal kapcsolatban végzett teljes tevékenységet.

Az ESMA általánosságban meg kívánja jegyezni, hogy a táblázatban említett összes vizsgálat során széles körűen felülvizsgálta a belső felülvizsgálati funkció tevékenységét, amely kulcsszerepet játszik annak biztosításában, hogy a hitelminősítő intézet szigorú, szisztematikus, folyamatos és ellenőrizhető módszereket alkalmazzon. Az ESMA ezzel összefüggésben információkat kért és értékelt, megkérdezéseket folytatott le és ajánlásokat adott ki e funkció tevékenységére vonatkozóan. Ezenfelül az ESMA mindezen vizsgálatok során ellenőrizte, hogy a hitelminősítő intézet olyan egyedi minősítési skálát használ-e, amely lehetővé teszi a különböző eszköztípusok körében a minősítések összehasonlítását, valamint hogy a belső felülvizsgálati funkció ugyanazt az eljárást alkalmazza-e valamennyi felülvizsgált eszköztípus tekintetében (a táblázatban „eszköztípusokat tekintve folytonos”).

Míg a banki hitelminősítésekre irányuló vizsgálat kifejezetten a módszerekre összpontosított, a többi múltbeli vizsgálat fő célkitűzése nem a módszertani kockázatok lefedése volt. Az ESMA mindazonáltal értékelte, hogy a különböző eszköztípusok körében és a különféle minősítési intézkedések révén hogyan dolgozzák ki, hagyják jóvá és/vagy alkalmazzák a módszereket az e vizsgálatok során kiválasztott minta esetében. E vizsgálatokat követően az ESMA a hitelminősítő intézeteknek konkrét ajánlásokat is kiadott a módszertani területre vonatkozóan.

A fentiek fényében az ESMA-nak az az álláspontja, hogy a 4. táblázat nem tükrözi kellőképpen a módszerek tematikus vizsgálatok keretében végzett felügyeletét.

Mindezekre tekintettel az ESMA-nak meggyőződése, hogy a módszertanokra irányuló felügyeleti tevékenysége eddig megfelelő és eredményes volt. Az ESMA – kockázatalapú megközelítésével összhangban – folyamatos felügyeleti tevékenységének keretében folytatni fogja a módszertani kockázat rendszeres értékelését, és ha kockázatokat azonosít, célirányos felügyeleti intézkedéseket fog végrehajtani.

Közös válasz a 85–86. bekezdésre

Bár az ESMA elismeri, hogy egészen a közelmúltig nem rendelkezett a meglévő módszerek lényeges változásaira vonatkozó bejelentések vizsgálatára szolgáló formális eljárással, volt egy olyan eljárása, amely részletesen leírta a hitelminősítésekkel foglalkozó egység által az eredeti regisztráció feltételeiben bekövetkező lényeges változások – többek között a hitelminősítések új típusának/osztályának a kiadása – bejelentése kapcsán követendő regisztrációs és monitoringtevékenységeket.

Közös válasz a 87–89. bekezdésre

Az ESMA ki kívánja emelni, hogy a CRA-rendelet egészét úgy alakították ki, hogy kezelje az összeférhetetlenséget, és ezért az ESMA felügyeleti tevékenységének elindulása óta jelentős felügyeleti erőfeszítéseket összpontosított a hitelminősítők által az összeférhetetlenség elkerülése érdekében bevezetett intézkedések értékelésére.

A CRA-rendelet I. mellékletének címe „Függetlenség és az összeférhetetlenség elkerülése”. Az ESMA az e mellékletben foglalt szakaszok mindegyike tekintetében végzett már elemzéseket. Ezeket az ellenőrzéseket először a regisztrációs folyamat alatt végeztük el, majd folyamatos jelleggel a hitelminősítő intézetektől kapott időszakos információk alapján, valamint az ad hoc tematikus és egyedi vizsgálatok alatt. Ebből következően a hitelminősítő intézetekkel való kapcsolattartás és az ESMA vizsgálatait követő megállapítások többsége a hitelminősítő intézetekről szóló rendelet függetlenségről és összeférhetetlenségek elkerüléséről szóló rendelkezéseivel függ össze.

Ez az ESMA nyilvános éves jelentéseiből és munkaterveiből is világosan kiderül, mivel ezekben az ESMA azonosítja azokat a jelentős felügyeleti kockázatokat, amelyekre az elkövetkező években összpontosítani fog, és tájékoztat a korábbi vizsgálatok során feltárt fő problémákról. Az ESMA által 2014 júniusában és 2015 júniusában kiadott két nyilvános közlemény hasonlóképpen a CRA-rendeletnek a függetlenség biztosítására és a lehetséges összeférhetetlenségek elkerülésére irányuló intézkedésekről szóló rendelkezései megsértésével foglalkozott.

Mint korábban kifejtettük, az ESMA kockázatalapú megközelítést vezetett be, amelynek célja a kockázatok azonosítása és a felügyeleti tevékenységek fontossági sorrendjének ennek megfelelő felállítása. Az összeférhetetlenségek az ESMA kockázati keretében értékelt kockázati mutatók részét képezik. Amennyiben e mutatókat a hitelminősítőknél nagy kockázatúként azonosítottuk, az ESMA felügyeleti tevékenységei révén módszeresen lefedte ezeket.

A kiegészítő szolgáltatások, testvérvállalatok által nyújtott szolgáltatások és elemzők általi értékpapírtartás miatti lehetséges összeférhetetlenségek az egyik szempontját képezik azoknak a lehetséges összeférhetetlenségeknek, amelyekkel a hitelminősítők szembesülnek. Ezenfelül az e potenciális összeférhetetlenségekre vonatkozó követelményeknek való meg nem felelést az ESMA nem azonosította nagy kockázatként, ezért ezen a konkrét területeken nem folytatott célirányos felügyeleti tevékenységet. A folyamatos felügyelet révén mindazonáltal nyomon követtük és a múltban lefolytatott egyes vizsgálatok keretében elemeztük e területeket. Különösen:

–Az ESMA folyamatos felügyeleti tevékenységének részeként többször megkereste a hitelminősítőket a hitelminősítéseken kívüli más szolgáltatások nyújtásával és az ezekhez társuló potenciális összeférhetetlenségekkel kapcsolatban. E területek elemzését az ESMA által régebben lefolytatott két vizsgálat keretében is elvégeztük.

–Ami a hitelminősítők által a bizalmas információk harmadik feleknek vagy testvérvállalatoknak való kiszolgáltatásának megakadályozása érdekében bevezetett intézkedéseket és kontrollmechanizmusokat illeti, a hitelminősítőket már a regisztrációs folyamat keretében arra kértük, hogy vezessenek be erőteljes biztosítékokat a hitelminősítő üzlete és a testvérvállalatok által végzett egyéb tevékenységek közötti szigorú elkülönítés biztosítására. Az ESMA folyamatos felügyeleti tevékenységének részeként rendszeresen nyomon követi a kapcsolódó kontrollok alkalmazását és a titoktartási intézkedések bármiféle hibáit. Ezenfelül az ESMA által lefolytatott vizsgálatok részeként elvégeztük a bizalmas információk harmadik felektől való elzárását biztosító intézkedések elemzését.

–Ami a hitelminősítők által a minősítést végző elemzők kereskedési tevékenységeivel és pénzügyi tranzakcióival kapcsolatos összeférhetetlenségek megakadályozása érdekében bevezetett intézkedéseket illeti, az ESMA a regisztrációs eljárás során megvizsgálta a kapcsolódó szabályzatokat és eljárásokat, valamint adott esetben a folyamatos felügyelet keretében megvizsgálta a később beérkezett frissítéseket. Az ESMA rendszeresen megkapja a hitelminősítők által e területen elvégzett ellenőrzések eredményeit, és szükség esetén intézkedést tesz. Az ESMA e tekintetben a felügyelt jogalanyok belsőkontroll-rendszereire támaszkodik, és akkor reagál, ha úgy véli, hogy e kontrollok nem nyújtanak megfelelő teljesítményt, vagy ha az érintett területen konkrét kockázatokat azonosítottak.

IV. rész – Adatszolgáltatás

Közös válasz a 92–94. bekezdésre

Az általános nyilvános adatszolgáltatáson túlmenően a CRA-rendelet más fontos adatszolgáltatási követelményeket is tartalmaz – ilyenek a hitelminősítések és hitelminősítési kilátások bemutatására vonatkozó szabályokkal kapcsolatos adatszolgáltatási követelmények –, amelyeket az ESMA folyamatos felügyeleti tevékenysége és a vizsgálatok keretében rendszeresen ellenőriz, és amelyek alapvetőek a hitelminősítések felhasználói számára saját elemzésük elvégzéséhez.

Az ESMA 2014-ben elemzést végzett azzal a céllal, hogy ellenőrizze, hogy a hitelminősítők milyen szintű harmonizációt értek el a CRA-rendeletben foglalt bizonyos adatszolgáltatási követelményeknek való megfelelésben. A felmérés célja a következetesség biztosítása volt a hitelminősítők körében.

Ami azt illeti, az ESMA rendszeresen végez valamennyi hitelminősítő intézetre kiterjedő felméréseket, hogy ellenőrizze a CRA-rendelet bizonyos követelményeinek végrehajtása során megvalósuló harmonizációt; ilyen például az ESMA által az állampapírokra vonatkozó hitelminősítéseket kiadó hitelminősítő intézetek CRA-rendelet 2013. évi módosításaival bevezetett új adatszolgáltatási követelményeknek való megfelelésére vonatkozóan az ESMA által végzett felügyeleti munka (lásd: az ESMA 2015. február 16-i éves jelentése és munkaterve).

Közös válasz a 95–99. bekezdésre

Az ESMA megjegyzi, hogy e bekezdések tartalma nincs összefüggésben az ESMA felügyeleti tevékenységével. Az ESMA szerepe annak biztosítása, hogy a hitelminősítők megfeleljenek a CRA-rendeletnek, és nem léphet túl a rendeletben foglalt rendelkezéseken.

Annak értékelése, hogy a CRA-rendelet által előírt jelenlegi adatszolgáltatási követelmények lehetővé teszik-e a hitelminősítések felhasználói számára egyes feladatok elvégzését, nevezetesen saját átvilágítási eljárások lefolytatását, nem tartozik az ESMA feladatai közé. Például:

A CRA-rendeletben nem szerepel olyan rendelkezés, amely előírná a hitelminősítőknek, hogy valamilyen előre meghatározott formátumnak megfelelően készítsék el módszertanaikat; az ESMA ebből fakadóan nem szabhat meg e tekintetben semmilyen szabványosított közzétételt.

Az ESMA azt is meg kívánja jegyezni, hogy előfordulhat, hogy a hitelminősítő intézetek, különösen a strukturált finanszírozási kategóriában, a különféle eszköztípusokra alkalmazandó általános elveket tartalmazó módszertanokat tesznek közzé (fő módszertanok). Ezek az ágazatközi módszertanok csak általános elveket tartalmaznak, és ezeket a konkrét eszköztípusra vonatkozó módszertannal együtt kell értelmezni. A CRA-rendeletben rögzített adatszolgáltatási követelményeknek való megfelelés értékelése során az ESMA az adott eszköztípusra alkalmazandó összes vonatkozó módszertant ellenőrzi.

100

A CEREP a hitelminősítések és a hitelminősítő intézetek valamennyi típusára vonatkozó, a múltbeli teljesítményt bemutató egységesített statisztikákat gyűjt össze egy központi helyen. Teljes rugalmasságot nyújt a felhasználóknak, akik érdeklődésüktől függően adatok bármilyen kombinációjából összeállított jelentéseket futtathatnak. A jogszabályi megbízásnak megfelelően a hitelminősítőknek nem kell „múltbeli hitelminősítéseket” rendelkezésre bocsátaniuk, hanem „múltbeli teljesítményre vonatkozó adatokat” kötelesek jelenteni. Ennek közvetlen következményeképpen az ESMA-nak nincs megbízása arra, hogy egyedi hitelminősítésekre vonatkozó információkat tegyen közzé a CEREP-en keresztül.

Jóllehet a CEREP nem foglalja magában az összes lehetséges statisztika kimerítő felsorolását, a felhasználók többféle keresés futtatásával ténylegesen hozzájuthatnak további, többek között a Számvevőszék jelentésében javasolt statisztikákhoz. Azért választottuk ezt a megközelítést, mert a statisztikák hasznossága nagymértékben szubjektív jellegű, és erősen függ a felhasználó végső céljától.

Az ESMA elismeri, hogy hasznos lenne még jobban megkönnyíteni az adatok kinyerését a CEREP-adatbázisból. A rugalmasabb letöltési funkciók és szűrési lehetőségek megvalósíthatóságát azonban az ESMA-nak a következőkre figyelemmel kell értékelnie: jogszabályi megbízásának korlátai, az ilyen statisztikáknak a CEREP meglévő adatstruktúrájában való kiszámítása lehetősége és az adatok változatossága, az eszköz keresési rugalmasságának megőrzése mellett, szinergiák az európai hitelminősítési platformon (ERP) való közzétételre szolgáló új közzétételi követelményekkel, valamint a költségvetési és egyéb erőforrásokkal kapcsolatos korlátok.

101

Az ESMA a CRA-rendelet keretében azt a megbízást kapta, hogy gyűjtse össze az egyes hitelminősítőktől a korábbi teljesítményadataikat, és ezeket egy központi honlapon bocsássa a felhasználók rendelkezésére.

A CRA-rendelet 11. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a hitelminősítő intézetek az ESMA által létrehozott központi adatbázisban elérhetővé teszik a korábbi teljesítményadatokkal – többek között a minősítések változásának gyakoriságával –, valamint a múltban kiadott hitelminősítésekkel és azok változásaival kapcsolatos információkat. A hitelminősítő intézetek az információkat az ESMA által előírt szabványos formátumban nyújtják az említett adatbázis számára. Az ESMA az említett információt hozzáférhetővé teszi a nyilvánosság számára, és évente közzétesz egy összefoglaló tájékoztatót a fontosabb fejleményekről.

E tekintetben az ESMA szabványosított tevékenységi táblázatok formájában közzéteszi a múltban kiadott hitelminősítésekre és azok változásaira vonatkozó információkat. Ezek az információk magukban foglalják többek között a kiadott új hitelminősítések számát, a visszavonások számát (a visszavonás oka szerinti bontásban), a felminősítések és leminősítések számát, a nemteljesítések számát, a felminősítések és leminősítések arányát, valamint a felminősítések/leminősítések fokozatainak átlagos számát.

Ezen túlmenően az ESMA közzéteszi a hitelminősítők múltbeli teljesítményadatait, ezen belül az átminősítési mátrixokat. A közzétett statisztikák körében a szabványosítás és az összehasonlíthatóság elégséges szintjének biztosítása érdekében az ESMA-nak a CEREP bevezetésekor kinevezett technikai munkacsoportja úgy döntött, hogy nyersadatokat gyűjt, és központilag számítja ki a statisztikákat, nem pedig előre kiszámított statisztikákat gyűjt. Az ESMA azonban a CRA-rendelettel összhangban nem kapott megbízást arra, hogy közzétegye a mögöttes adatokat. Ezt a CEREP megvalósításának előkészítése során az ESMA-hoz beérkezett különféle szaktanácsok is megerősítették. Jóllehet az ESMA egyetért azzal, hogy a befektetőknek hasznára válna ez a közzététel, álláspontunk szerint erre nem terjed ki a CRA-rendelet hatálya, és az ESMA a szerzői jogi rendelkezések és az információkkal való visszaélés kapcsán jelentős jogi kockázattal nézett volna szembe.

E tekintetben jelzésértékű az a tény, hogy a CRA-rendelet 2013-as módosításai bevezették az európai hitelminősítési platformot, amely kimondja, hogy az ESMA-nak közzé kell tennie a hozzá benyújtott egyes hitelminősítéseket.

102

Noha az ESMA számára nem írják elő a valamely minősítés visszavonása után bekövetkező események nyomon követését, az ESMA 2014-ben felügyeleti munkát végzett, hogy megismerje a hitelminősítések visszavonásának okait. Ennek eredményeképpen módosultak a „visszavonás indokaira” vonatkozó jelentési standardok az ERP-re vonatkozó szabályozástechnikai standard tervezetében. Ez immár az indokok szélesebb választékát kínálja fel, és előírja az indok megadását, ha a visszavonás semelyik felsorolt kategóriába nem sorolható be.

Amikor az adatokat már az új követelményeknek megfelelően jelentik (vagyis a 2015. július 1-je után visszavont hitelminősítések esetében), az ESMA figyelemmel fogja kísérni a megadott indokokat, és ha szükségesnek tartja, pontosítás céljából megkeresi a hitelminősítőt, és/vagy további kategóriákat hoz létre, amelyekbe a visszavonás indokai besorolhatók.

103

Az ESMA hangsúlyozni szeretné, hogy az adatbázisban csak olyan adatokat tárolnak, és csak olyan adatokat tesznek a CEREP-ben elérhetővé, amelyek átestek az adatgyűjtési eszközbe beépített széles körű validációs ellenőrzéseken (az 1. szinten 50 ellenőrzés és a 2. szinten is 50 ellenőrzés) és a módszeres hiánytalansági ellenőrzéseken. Az adatok minőségének biztosításán túl ezek a lépések biztosítják a benyújtott adatok egységességét és összehasonlíthatóságát, valamint időbeli következetességét.

Miután az adatok átestek ezeken a kezdeti ellenőrzéseken, és azokat elmentették az adatbázisban, folyamatos jelleggel eseti ellenőrzéseket futtatunk, hogy még jobban biztosítsuk az adatok következetességét és minőségét. Az, hogy nem kerül sor más adatbázisokkal való módszeres egyeztetésre, annak a korlátnak a közvetlen következménye, hogy a CEREP adatai nem rendelkeznek közös azonosítókkal. Ez a probléma az európai hitelminősítési platform megvalósításával meg fog oldódni, mivel a kapcsolódó szabályozástechnikai standard magában foglalja a globális azonosítók (jogalany-azonosítók, BIC-kódok, ISIN azonosító számok stb.) adott esetben történő jelentésére vonatkozó követelményt.

Meg kell jegyezni továbbá, hogy az ESMA alkalmi jelleggel és a lehetséges mértékben mégis ellenőrzi az adatok hitelességét más adatbázisokkal összevetve.

A CEREP technikailag lehetővé teszi a hitelminősítők számára, hogy frissítsék korábban bejelentett adataikat. Az adatbázis a régi és az új információkat egyaránt tárolja. Az ESMA elismeri a javításokkal és átdolgozásokkal kapcsolatos információk értékét, és vizsgálja az ilyen információk ERP-n való közzétételének lehetőségeit.

104

A CEREP-ben hozzáférhetővé tett kvalitatív adatok magukban foglalják a hitelminősítési skálákat, a nemteljesítés fogalommeghatározásait és a módszertanok hitelminősítő intézetek szerinti áttekintését. Ezt a módszertanok mindenre kiterjedő összefoglalásának szánjuk, amely tartalmazza a változásokat is. A CEREP-nek soha nem volt célja, hogy a hitelminősítők módszertanaira vonatkozó információk kimerítő adatbázisa legyen, ezért a teljes körű információk megszerzéséhez a felhasználóknak az egyes hitelminősítő intézetek honlapjait kell tanulmányozniuk. Ezenfelül, jóllehet a hitelminősítőktől ugyanazoknak az információknak a bejelentését kérjük, a tartalmi szempontból történő harmonizálásnak nincs értelme, mivel aláásná a hitelminősítők konkrét meghatározásainak és hitelminősítési skáláinak tükrözésére vonatkozó célt.

A CEREP jelenleg csak a legfrissebb kvalitatív adatokat adja meg. Az ESMA az európai hitelminősítési platform fejlesztése alatt mérlegelni fogja a kvalitatív adatokban korábban bekövetkezett változások közzétételének lehetőségeit.

Közös válasz a 105–108. bekezdésre

Az ESMA honlapjának átdolgozása jelenleg folyik. Az ESMA honlapjának jövőbeni változata igyekszik biztosítani, hogy ez az információs forrás mind a közölt információkat, mind pedig az információk bemutatásának módját tekintve megfeleljen az ESMA érdekelt felei által támasztott igényeknek. Tervezzük a tartalom általános frissítését, aktualizálni fogjuk az elérhető külső dokumentumok jegyzékét, és felhasználóbarátabbá fogjuk tenni a honlapot.

Miközben az ESMA folyamatosan igyekszik növelni az általa elérhetővé tett információk mennyiségét és minőségét, rendszeresen közzétesz a tevékenységi területeivel kapcsolatos információkat, és a honlapján eddig közzétett információk összhangban voltak az ESMA szabályozási kötelezettségeivel.

Következtetések és ajánlások

110

Lásd: az ESMA 20–30. bekezdésre adott válasza.

111

Lásd: az ESMA 35–40. bekezdésre adott válasza.

1. ajánlás

Az ESMA elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA elismeri, hogy értékelési tevékenységének dokumentálását javítani lehetne, hogy munkadokumentumaiban teljes körűen alátámassza az általa elvégzett értékelést és megkönnyítse elemzésének ellenőrzését.

112

Lásd: az ESMA válasza az összefoglaló VI. pontjára és a 41–55. bekezdésre.

2. ajánlás

Az ESMA elfogadja ezt az ajánlást.

Közös válasz a 113–114. bekezdésre

Lásd: az ESMA válasza az összefoglaló VII. pontjára és az 56–77. bekezdésre.

3. ajánlás

Az ESMA részben elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA szükség esetén, a megszerzett ismeretek és tapasztalatok beépítése érdekében aktualizálni fogja felügyeleti kézikönyvét és felügyeleti szabálykönyvét.

Az ESMA továbbra is biztos abban, hogy a vizsgálatok keretében a hitelminősítőknek jelentett valamennyi következtetést és megállapítást, valamint alátámasztó bizonyítékot alaposan dokumentálja.

Az ESMA elismeri, hogy a hitelminősítőktől beérkező időszakos adatokon általa elvégzett elemzés dokumentálását lehetne javítani, és jelenleg dolgozik azon, hogy javítsa mind az elvégzett elemzés, mind az azonosított kockázatok nyilvántartásának gyakorlatait. Tekintettel azonban arra, hogy a regisztrált hitelminősítők száma továbbra is korlátozott, az ESMA úgy véli, hogy ebben a szakaszban még nincs szükség külön e célra szolgáló informatikai eszközre.

115

Lásd: az ESMA válasza az összefoglaló VIII. pontjára és a 78–86. bekezdésre.

4. ajánlás

Az ESMA részben elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA – kockázatalapú megközelítésével összhangban – folyamatos felügyeleti tevékenységének keretében folytatni fogja a módszertani kockázat rendszeres értékelését, és ha kockázatokat azonosít, célirányos felügyeleti intézkedéseket fog végrehajtani.

116

Lásd: az ESMA válasza az összefoglaló VIII. pontjára és a 87–89. bekezdésre.

5. ajánlás

Az ESMA részben elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA – kockázatalapú megközelítésével összhangban – folyamatos felügyeleti tevékenységének keretében folytatni fogja a lehetséges összeférhetetlenségekkel kapcsolatos kockázatok – ezen belül a hitelminősítő intézetek által a hitelminősítést végző elemzők kereskedési tevékenységeinek és pénzügyi tranzakcióinak a nyomon követése érdekében bevezetett intézkedések és kontrollintézkedések – rendszeres értékelését, és ha kockázatokat azonosít, célirányos felügyeleti intézkedéseket fog végrehajtani.

117

Lásd: az ESMA 92–94. bekezdésre adott válasza.

118

Lásd: az ESMA 95–99. bekezdésre adott válasza.

6. ajánlás

Az ESMA részben elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA a feltárt gyengeségeket konkrét hitelminősítő intézetenként, felügyeleti megbízásának keretében fogja kezelni. Szükség esetén, a rendelettel összhangban mérlegelni fogjuk a közzétételi követelményekre vonatkozó, valamennyi hitelminősítőnek szóló további útmutatást.

119

Lásd: az ESMA válasza az összefoglaló X. pontjára és a 100–104. bekezdésre.

7. ajánlás

Az ESMA elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA folytatni fogja az érdekelt felekkel való párbeszédet arról, hogy hogyan lehetne a felhasználói igények még jobb kielégítése érdekében bővíteni a CEREP-et.

120

Lásd: az ESMA 105–108. bekezdésre adott válasza.

8. ajánlás

Az ESMA elfogadja ezt az ajánlást.

Az ESMA honlapjának átdolgozása jelenleg folyik. A jövőbeni változat magában fogja foglalni az ezen ajánlásban javasolt javításokat.

Az EKB válasza

Vezetői összefoglaló

V

Az EKB megkapta az Európai Számvevőszék vezetői összefoglalójának V. bekezdését, valamint a jelentés 35–40. és 111. bekezdéseit, és a következő magyarázatokat kívánja hozzájuk fűzni:

–Először is, az eurorendszer jogszabályban előírt kötelezettsége, hogy az általa végzett hitelműveletek esetében gondoskodjon a megfelelő fedezet meglétéről.¹ Ehhez fontos eszköz az eurorendszer hitelminősítő keretrendszere (EHMK), amellyel enyhíthetők az eurorendszert érő pénzügyi kockázatok, meghatározása pedig az eurorendszer monetáris politikai műveleteinek gyakorlása során élvezett működési függetlenségének része. Az EHMK-ban lefektetett eljárások, szabályok és módszerek nélkülözhetetlenek ahhoz, hogy az eurorendszer által a monetáris politikai műveleteiben fedezetként elfogadott eszközökre megszabott magas hitelminőségi követelményeknek eleget tegyenek. Az EHMK-t megalapozó jogi rendelkezések az eurorendszer monetáris politikához kötődő keretének végrehajtásáról szóló EKB-iránymutatásban (átdolgozás; EKB/2014/60) olvashatók.²

–Másodszor, az eurorendszer a fedezetértékelés során nem kizárólag az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA) által bejegyzett négy hitelminősítő intézetre támaszkodik. Ahogy a Számvevőszék a 37. bekezdésben megjegyzi, az eurorendszer többféle hitelminősítési rendszertől kap adatot. Ezek a külső hitelminősítő intézetek (KHMI), a hitelminősítő eszközök, a nemzeti központi bankok belső hitelminősítő rendszerei és a bankok belső minősítésen alapuló rendszerei. A minősítő eszközként elismert rendszerek között megtalálható néhány, az ESMA-nál bejegyzett, kisebb európai hitelminősítő is.

–Harmadrészt érdemes megjegyezni, hogy az EHMK további hitelminősítők előtt is nyitva áll, ha ezek kérelmezik az elismertetést, és teljesítik az EHMK-nak a hitelminősítési rendszerek elismerésére vonatkozó minimumkövetelményeit. Az EHMK elismerési feltételeivel azt kívánják biztosítani, hogy az új rendszer garantáltan alkalmas legyen az eurorendszer monetáris politikai műveleteiben betöltendő konkrét feladatra. Ezzel védik az eurorendszert a pénzügyi kockázatoktól, továbbá azonos versenyfeltételeket teremtenek az eurorendszert hitelminősítési adatokkal kiszolgáló különféle rendszerek számára. Ebben a kontextusban az eurorendszer nem szabályozói vagy felügyelői minőségében, hanem mint a hitelminősítés felhasználója lép fel.

Az elismerési folyamatok a minőség-ellenőrzést foglalják magukban, valamint azt vizsgálják, hogy elegendő-e a lefedettség az EHMK hatékony megvalósításához, és megfelelő-e az adott szabályozási helyzet. A KHMI-ként elismert hitelminősítő intézetekre például a következő kritériumokat³ alkalmazzák:

a)az 1060/2009/EK rendelettel összhangban az ESMA-nál bejegyzett vagy hitelesített státusszal kell rendelkezniük;

b)meg kell felelniük bizonyos működési kritériumoknak, és megfelelő lefedettséget kell nyújtaniuk, ami biztosítja az EHMK hatékony alkalmazását.

Egy KHMI hitelminősítésének a felhasználása elsősorban attól függ, hogy az eurorendszer rendelkezik-e a kapott minősítésre vonatkozó információkkal. Emellett összehasonlítás céljából is kérnek tájékoztatást, valamint, hogy hozzá tudják rendelni a hitelminősítéseket az eurorendszer egyes hitelminőségi szintjeihez („megfeleltetés”), és nyomon tudják követni a hitelminősítések teljesítményét. Az eurorendszer által végzett KHMI-átvilágítás tehát az ESMA felügyeleti munkájára épül, de ehhez újabb dimenziókat is hozzátesz. A korlátozott belső erőforrások mellett az eurorendszernek gondoskodnia kell arról is, hogy monetáris politikai keretrendszerének végrehajtása során az említett hitelminősítők szolgáltatásainak igénybevétele hatékony legyen.

Megjegyzendő továbbá, hogy az utóbbi években továbbfejlesztettük az EHMK-t és a hitelminősítői adatok átvilágítási rendszerét. Ez megfelel az EKB az iránti kötelezettségvállalásának, hogy betartja a Pénzügyi Stabilitási Tanács alapelveit, és kevésbé támaszkodik a külső minősítésekre.⁴

–Negyedrészt a hitelminősítő intézetek piacra lépését több tényező is befolyásolja, és ezek közül az EHMK szerinti elismerésnek kisebb a jelentősége. A Számvevőszék is elismeri ezt, hisz több tényezőről is említést tesz, amelyek megnehezítik a hitelminősítői piacra való belépést (35. bekezdés), valamint hivatkozik az Európai Parlamentnek egy európai hitelminősítői hálózat felállításának lehetőségét vizsgáló kezdeményezéseire (36. bekezdés). Az Európai Bizottságnak az említett hálózat megvalósíthatóságáról szóló jelentésében több akadályra is rámutatnak amellett, hogy a jelenlegi helyzetben az ágazati szereplők semmilyen formában nem támogatják a kisebb hitelminősítők hálózatának létrehozását.⁵

Az például, hogy a bankok a tőkekövetelmények céljára hogyan használják fel a hitelminősítéseket, nem tartozik bele a Számvevőszék ellenőrzési körébe. Egy-egy európai uniós tagállamban jelenleg korlátozott számú, gyakran három hitelminősítőt alkalmaznak a banki tőkekövetelményekkel kapcsolatos célokra⁶. Az ESMA-nál bejegyzett és hitelesített hitelminősítő intézeteket csak akkor lehet a tőkekövetelményekkel kapcsolatos célokra a sztenderdizált módszer alapján felhasználni, ha a tőkekövetelményekről szóló rendelet (CRR)⁷ vonatkozó végrehajtás-technikai standardjai

elfogadásra kerülnek⁸. A Szolvencia II irányelv alapján a biztosítók esetében is hasonló módszert alkalmaznak majd.⁹ Az EKB figyelembe fogja venni az említett szabályozói változások hitelminősítői piacra gyakorolt hatását, különös tekintettel a hitelminősítések mennyiségére és minőségére.

I. rész – Regisztráció és periméter tevékenységek

Megállapítások

38

Az eurorendszer bizonyos elismerési kritériumok figyelembevételével¹⁰ több hitelminősítő eszközt, köztük néhány kisebb európai hitelminősítő intézetet elismertnek tekint. Az elismert hitelminősítő eszközök üzleti modellje elsősorban a nem pénzügyi vállalatok minősítésére irányul, amire az eurorendszer általi elismerésük is vonatkozik.

40

Az eurorendszer az ESMA-nál bejegyzett vagy hitelesített hitelminősítő intézeteket abban az esetben ismeri el KHMI-ként vagy hitelminősítő eszközként, ha azok a monetáris politikai műveletek során hozzájárulnak az EHMK hatékony megvalósításához (lásd fentebb). Ebben az összefüggésben az eurorendszer nem a szabályozói vagy felügyelői hatáskörében jár el.¹¹

Továbbá az a megállapítás, hogy az amerikai Federal Reserve az Értékpapír és Tőzsdei Bizottságnál bejegyzett mind a tíz hitelminősítő intézettől elfogad minősítést, nem áll összhangban az EKB rendelkezésére álló információkkal. Megjegyzendő e tekintetben, hogy a Federal Reserve System nem hozza nyilvánosságra, mely hitelminősítőket veszi igénybe a fedezet alkalmasságának és kezelésének meghatározásában. Egyetlen kivétel az eszközfedezetű értékpapír-tulajdonosok hitelkonstrukciója (TALF), ugyanis a Federal Reserve nyilvánosan bejelentette az erre vonatkozó követelményeit. Ezek közé tartozik többek között az eszközfedezetű értékpapírokra vonatkozó minősítési módszertan, megfelelő gyakorlat (egy minimális számú, releváns nyilvános minősítés felmutatása) és az Értékpapír és Tőzsdei Bizottságnál mint országosan elismert statisztikai minősítő szervezetnél való nyilvántartásba vétel.¹² Függetlenül attól, hogy a monetáris politikai keretrendszer végrehajtása, valamint a hitelminősítő intézetek szabályozói és piaci helyzete eltér egymástól az USA-ban és az euróövezetben, az említett követelmények néhány jellemzője hasonlít az euróövezetéihez.

Konklúzió

A fenti magyarázatokat figyelembe véve az EKB szerint érdemes lett volna az ellenőrzés során a kisebb hitelminősítők piacát érintő különféle tényezőket is számba venni, amelyeknek az EHMK csupán egy aspektusa.

Következtetések és ajánlások

111

Lásd az EKB-nak a vezetői összefoglaló V. bekezdésére tett megjegyzéseit.

1Lásd a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányának 18.1. cikkét.

2Az iránymutatás a https://www.ecb.europa.eu/ecb/legal/pdf/oj_jol_2015_091_r_0002_hu_txt.pdf hivatkozáson érhető el. Az EHMK-val kapcsolatos további információkat „Az eurorendszer monetáris politikai műveleteihez kapcsolódó pénzügyi kockázatkezelés” című friss EKB-kiadványban és a bank weboldalán, a http://www.ecb.europa.eu/mopo/assets/risk/ecaf/html/index.en.html hivatkozás alatt olvashatunk.

3Lásd az EKB/2014/60 iránymutatás 120. cikkét.

4Lásd például a Pénzügyi Stabilitási Tanács 2010. októberben kiadott alapelveit, amelyek a hitelminősítők által adott minősítések alapul vételének kerülésére szólítanak fel. Az alapelvek a http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_101027.pdf címen olvashatók.

5Lásd az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak címzett európai bizottsági jelentést (COM(2014) 248 final), amely a kisebb hitelminősítők hálózatának megvalósíthatóságát taglalja. A jelentéshez vezető hivatkozás: http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/rep/1/2014/EN/1-2014-248-EN-F1-1.Pdf

6A különböző tagállamokban elfogadott hitelminősítők jegyzékét lásd a www.eba.europa.eu/documents/10180/585167/ecai_recognition.xls hivatkozás alatt.

7Lásd az Európai Parlament és a Tanács 2013. június 26-i 575/2013/EU rendeletét a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről.

8Lásd az 575/2013/EU rendelet (tőkekövetelményekről szóló rendelet – CRR) 136. cikke (1) és (3) bekezdésében a KHMI-k hitelminősítéseinek hitelminőségi besorolásokhoz történő hozzárendelésére vonatkozó végrehajtás-technikai standardtervezeteket. Az értékpapírosítási pozíciók tekintetében lásd a KHMI-k hitelminősítéseinek hozzárendelésére vonatkozó végrehajtás-technikai standardról szóló konzultációs tanulmányt (EBA/CP/2015/08). Lásd még a 2009/138/EK irányelv (Szolvencia II) 109a. cikkében a KHMI-k hitelminősítésének a hitelminőségi szintek egy objektív skáláján történő elosztásáról szóló végrehajtás-technikai standardtervezeteket.

9Lásd az Európai Parlament és a Tanács 2009. november 25-i 2009/138/EK irányelvét a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II).

10Lásd az EKB/2014/60 iránymutatás 124. cikkét és a https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/other/acceptancecriteriaratingtools201505.en.pdf dokumentumot.

11Az EKB/2014/60 iránymutatás 119. cikkének (4) bekezdése egyértelműen kimondja: Az eurorendszer az elismert hitelminősítő rendszerekre vonatkozó olyan információk közzétételével, amelyek az általa folytatott hitelműveletekhez kapcsolódnak, nem vállal felelősséget az elismert hitelminősítő rendszerekről adott értékeléséért.

12Lásd a Federal Reserve Igazgatótanácsának „A” rendelet 201.3 § (e) bekezdésének (1) pontját: https://www.frbdiscountwindow.org/en/Pages/General-Information/Regulation-A-Federal-Reserve-Board-Governors.aspx.

A Bizottság válasza

IV. rész – Adatközlés

Közös válasz a 95. és 96. bekezdésre

A pénzügyi válságra adott válaszul a hitelminősítő intézetekről szóló 1060/2009/EK rendelet jelentősen javította a hitelminősítő intézetek európai piacon történő működésének átláthatóságát. Mindenekelőtt a nyilvántartásba vett és engedéllyel rendelkező hitelminősítő intézetek hitelminősítései, minősítési módszerei és korábbi teljesítményi adatai javultak. Lehetnek némi különbségek abban, ahogy a hitelminősítő intézetek adatokat szolgáltatnak, a hitelminősítő intézetek azonban általában teljesítik az 1060/2009/EK rendeletben előírt közzétételi kötelezettségeiket. Amennyiben a hitelminősítő intézetek általános adatszolgáltatási gyakorlatainak javítása érdekében szükséges és indokolt, mérlegelni lehet, hogy az 1095/2010/EU rendelet 16. cikkével összhangban az Európai Értékpapír-piaci Hatóság kiegészítő iránymutatást nyújtson a hitelminősítő intézeteknek az adatszolgáltatási előírásokról.

97

A hitelminősítő intézetekről szóló 1060/2009/EK rendelet célja, hogy egyensúlyt teremtsen a minősítési módszerekre vonatkozó adatszolgáltatási szükséglet és a hitelminősítő intézetek védett üzleti információinak egyidejű védelme között.

Az átvilágításuk lefolytatásához a rendelet a felhasználóknak nem csak a minősítési módszerekre vonatkozó információk közzétételét írja elő, hanem azt is, hogy az Európai Értékpapír-piaci Hatóság tegyen közzé információkat a hitelminősítő intézetek korábbi teljesítményéről. Ez azt is lehetővé teszi, hogy a befektetők maguk is lefolytassák a saját átvilágítási eljárásukat.

99

Fontos megjegyezni, hogy az 1060/2009/EK rendelet 23. cikkével összhangban a közhatóságok nem avatkozhatnak bele a minősítési módszerek tartalmába. Amennyiben a hitelminősítési módszerek javítása és a hitelminősítő intézetek módszereinek könnyebb összehasonlítása érdekében szükséges és indokolt, mérlegelni lehet, hogy az 1095/2010/EU rendelet 16. cikkével összhangban az Európai Értékpapír-piaci Hatóság kiegészítő iránymutatást nyújtson a hitelminősítő intézeteknek.

Következtetések és ajánlások

118

A hitelminősítő intézetekről szóló 1060/2009/EK rendelet jelentősen javította a hitelminősítő intézetek európai piacon történő működésének átláthatóságát, az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA) hatékony felügyeletének függvényében. Ezek a szabályok jelentősen javították a hitelminősítések és a minősítési módszerek átláthatóságát, továbbá a hitelminősítések ESMA által működtetett központi adatbázisban tárolt korábbi teljesítményi adataival kombinálva a felhasználók sokkal kedvezőbb helyzetben vannak ahhoz, hogy lefolytassák saját átvilágításukat. Az új szabályok céljai között az is szerepel, hogy visszaszorítsák azt a jelenséget, miszerint a befektetők kizárólag és mechanikusan csak a külső hitelminősítésekre hagyatkoznak.

QJ-AB-15-022-HU-E    ISSN 1977-5733

A 2008-as pénzügyi válság ráirányította a figyelmet a hitelminősítő intézetekre és a pénzpiacokra gyakorolt hatásukra. Akkoriban Európában ezen intézetek tevékenysége alig volt szabályozva. 2011-ben létrejött az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA), hogy regisztrálja, figyelemmel kísérje és felügyelje a hitelminősítőket. Ez a jelentés azt vizsgálja, hogy az ESMA-nak sikerült-e ellátnia a hitelminősítő ügynökségek felügyeletének szerepét az Unióban. Megállapítottuk, hogy egyrészt az ESMA jó alapokat fektetett le, másrészt viszont a szabályok és iránymutatások még nem teljesek, és a jövőben is még jelentős kockázatokat kell kezelni.