EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tālrunis +352 4398-1

E-pasts: eca-info@eca.europa.eu

Internets: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa (http://europa.eu).

Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads

Print | ISBN 978-92-872-3899-3 | ISSN 1831-0877 | doi:10.2865/468014 | QJ-AB-15-025-LV-C
PDF | ISBN 978-92-872-3893-1 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/7359 | QJ-AB-15-025-LV-N
EPUB | ISBN 978-92-872-3914-3 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/795556 | QJ-AB-15-025-LV-E

© Eiropas Savienība, 2016. gads

Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.

Attiecībā uz jebkādu 22. lappusē publicētās kartes izmantošanu vai reproducēšanu atļauja ir jāprasa tieši autortiesību īpašniekam.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS

Bezmaksas izdevumi

•Viens eksemplārs:
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

•Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:
Eiropas Savienības pārstāvniecībās
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),
ar Europe Direct dienesta starpniecību
(http://europa.eu/europedirect/index_lv.htm)
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras vietas Eiropas Savienībā) (*).

(*)Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas vai taksofonus).

Maksas izdevumi

•Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

LV
2015

Nr. 25

Īpašais ziņojums

ES atbalsts lauku
infrastruktūrai – iespējas
panākt daudz labāku
ieguldīto līdzekļu atdevi

(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)

Revīzijas darba grupa

Eiropas Revīzijas palātas (ERP) īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrēti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu vai izdevumu apjoms, paredzamie notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.

Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Augustyn Kubik vadītā I apakšpalāta, kuras pārziņā ir ar dabas resursu aizsardzību un apsaimniekošanu saistītās izdevumu jomas. Revīziju vadīja ERP loceklis Nikolaos Milionis, un viņam palīdzēja biroja vadītāja Ioulia Papatheodorou, biroja atašejs Kristian Sniter, nodaļas vadītājs Michael Bain, darba grupas vadītāja Diana Voinea un darba grupas vadītāja vietnieks Lorenzo Pirelli. Revīzijas darba grupā piedalījās Ramona Bortnowschi, Malgorzata Frydel, Athanasios Koustoulidis, Maria Eulàlia Reverté i Casas un Michael Spang. Lingvistisko atbalstu nodrošināja Hannah Critoph, Jeremy Gardner, Paulina Pruszko, Agata Sylwestrzak, Fiona Urquhart un Adrian Williams. Sekretāra pienākumus pildīja Terje Teppan-Niesen.

No kreisās uz labo: J. Gardner, M. Frydel, K. Sniter, H. Critoph, M. Bain, N. Milionis, M. E. Reverté i Casas, D. Voinea, I. Papatheodorou, L. Pirelli.

Saturs

Glosārijs

Kopsavilkums

Ievads

Ieguldījumu lauku infrastruktūrā nozīme Eiropas Savienībā

Lauku attīstības atbalsts infrastruktūras ieguldījumiem

Revīzijas tvērums un pieeja

Apsvērumi

I daļa. Nepietiekams pamatojums ES lauku attīstības fondu izmantošanai un vāja koordinācija ar citiem fondiem

Dalībvalstis ne vienmēr bija skaidri pamatojušas vajadzību izmantot ES lauku attīstības fondus

Liekā atbalsta risks netika efektīvi mazināts, lai gan bija konstatēti atsevišķi labas prakses piemēri

Vājie demarkācijas kritēriji un nepietiekamie papildināmības nodrošināšanas mehānismi bieži vien neļāva efektīvi koordinēt fondus

Komisijas uzmanības centrā 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir bijusi koordinācijas uzlabošana nolūkā risināt iepriekš konstatētās nepilnības

II daļa. Revidēto pasākumu īstenošanā ieguldīto līdzekļu atdeve ir ierobežota

Atlases procedūrās finansējums ne vienmēr tika piešķirts izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem

Izmaksu pamatotības pārbaudes un publiskā iepirkuma procedūras nebija efektīvi ierobežojušas pārmērīgu projektu izmaksu risku

Ar ilgtspēju saistītajās prasībās netika ņemts vērā ieguldījumu lietderīgās izmantošanas laiks

Pārmērīgi ieilgušās administratīvās procedūras ietekmēja pasākumu lietderību un efektivitāti

Komisija sāka regulāri kontrolēt nepilnību novēršanu un attiecīgos dalībvalstu rīcības plānus pārāk vēlā plānošanas perioda posmā

III daļa. Uzraudzības un novērtēšanas sistēma nesniedza pienācīgu informāciju par projektu rezultātiem

Revidētie projekti sasniedza paredzētos fiziskos tiešos rezultātus, tomēr ticama informācija par projekta koprezultātu bieži vien nebija pieejama

Komisija ir mudinājusi dalībvalstis uzlabot uzraudzību un vērtēšanu, bet dažas nepilnības, iespējams, saglabāsies arī 2014.–2020. gada plānošanas periodā

Secinājumi un ieteikumi

I pielikums. | — | ES līdzekļi 125., 321., 322. un 323. infrastruktūras pasākumam – plānoti un izlietoti 2007.–2013. gada plānošanas periodā
II pielikums. | — | Pārskats par revidētajiem projektiem

Komisijas atbilde

Glosārijs

Atsauces cenas: aprīkojuma vienību, mehānismu vai būvkonstrukciju vai būvmateriālu cenas, darbaspēka izmaksas u. c., uz kurām pamatojoties dalībvalstu iestādes novērtē dotāciju pieteikumos piedāvātās projektu izmaksas.

Dalīta pārvaldība: ES budžeta izpildes metode, saskaņā ar kuru Komisija deleģē īstenošanas uzdevumus dalībvalstīm¹, vienlaikus saglabājot galīgo atbildību.

Darbība: projekts, līgums vai cita darbība, kas finansēta “pasākuma” ietvaros.

Demarkācija: ELFLA nodalīšana no citiem fondiem, pamatojoties uz ģeogrāfiskajiem apgabaliem, atbalstāmo projektu veidu vai labuma guvēju veidu. Demarkācijas nolūks ir novērst fondu pārklāšanos.

Eiropas struktūrfondi un investīciju fondi (ESI fondi, ESIF): jauns termins pieciem ES fondiem, no kuriem piešķir atbalstu saskaņā ar kohēzijas politiku 2014.–2020. gada plānošanas periodā. Minētie pieci fondi ir Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF), Eiropas Sociālais fonds (ESF), Kohēzijas fonds, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds (EJZF).

ELFLA: Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai.

Koprezultāts: tiešā ietekme vai pārmaiņas, ko izraisa “intervence”.

KUNS (Kopīgā uzraudzības un novērtēšanas sistēma): ES līmeņa uzraudzības un novērtēšanas sistēma lauku attīstībai 2014.–2020. gada plānošanas periodā.

Lauku attīstības programma (LAP): plānošanas dokuments, ko sagatavojusi dalībvalsts un apstiprinājusi Komisija, lai reģionālā vai valsts līmenī plānotu un uzraudzītu ES lauku attīstības politikas īstenošanu.

Lauku infrastruktūra: materiālie aktīvi, kas nodrošina atbalstu lauku apvidiem, piemēram, ceļi, tilti, ūdensapgādes sistēmas, kanalizācijas sistēmas, atkritumu apsaimniekošanas iekārtas, elektroapgādes tīkli, telesakari, kā arī sabiedriskās iestādes, piemēram, skolas, bērnudārzi, sporta kompleksi, sabiedriskie centri, ko parasti uzskata par sociālo un kultūras jomas infrastruktūru.

LEADER pieeja: metode ES lauku attīstības politikas mērķu sasniegšanai, izmantojot augšupēju īstenošanu, nevis tradicionālo lejupējo pieeju. “Leader” ir akronīms no franču valodas un nozīmē “saiknes starp lauku attīstības pasākumiem”.

Liekais atbalsts: gadījumi, kad subsidēto darbību vai projektu varēja pilnīgi vai daļēji īstenot bez dotācijas atbalsta.

Papildināmība: apzināts kontrapunkts vai sinerģija starp diviem vai vairākiem fondiem, ja tos izmanto konkrētā teritorijā vai darbības jomā, lai vajadzības tiktu apmierinātas labāk, nekā tad, ja ir bijis izmantots viens fonds, un tiktu novērsts finansējuma trūkums.

Pasākums: atbalsta shēma politikas īstenošanai. Pasākums ietver noteikumus, piemēram, attiecināmības un atlases kritērijus, attiecībā uz projektiem, kurus var finansēt.

Plānošanas periods: daudzgadu pamatprogramma ES politikas – piemēram, lauku attīstības politikas – plānošanai un īstenošanai. Šī revīzija attiecas galvenokārt uz laikposmu no 2007. gada līdz 2013. gadam. Pašreizējais lauku attīstības plānošanas periods ilgst no 2014. gada līdz 2020. gadam.

Publiskais iepirkums: konkursa process, kas jāievēro publiskām struktūrām, iepērkot preces, būvdarbus un pakalpojumus, kuru vērtība pārsniedz noteiktu robežvērtību. Mērķis ir panākt labākās cenas piedāvājumu, radot pietiekamu konkurenci starp piegādātājiem, un nodrošināt to, ka līguma slēgšanas tiesības piešķir taisnīgi, pārredzami un bez diskriminācijas, saskaņā ar Direktīvu 2004/18/EK² un Direktīvu 2004/17/EK³.

Tiešie rezultāti: tas, kas tiek radīts, izmantojot “intervences” īstenošanai paredzētos resursus.

Vadošā iestāde: valsts, reģionālā vai pašvaldības iestāde, kuru dalībvalsts izraudzījusies, lai tā iesniegtu Komisijai Lauku attīstības programmu un būtu atbildīga par tās vadību un īstenošanu.

(Valsts) intervence: valsts iestādes veikta vai finansēta rīcība, piemēram, “darbība”, “pasākums”, programma vai projekts.

VUNS (Vienotā uzraudzības un novērtēšanas sistēma): ES līmeņa uzraudzības un novērtēšanas sistēma lauku attīstībai 2007.–2013. gada plānošanas periodā.

1Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.),59. pants.

2Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.).

3Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (OV L 134, 30.4.2004., 1. lpp).

Kopsavilkums

I

Dalībvalstis 2007.–2013. gada plānošanas periodā piešķīra ES līdzekļus 13 miljardu EUR apmērā ieguldījumiem lauku infrastruktūrā, izmantojot savās lauku attīstības programmās (LAP) ietvertos četrus pasākumus. ES finansējumu papildina valsts finansējums, veidojot kopējo budžetu šiem pasākumiem apmēram 19 miljardu EUR apmērā. Finansējums tika piešķirts privātā un publiskā sektora labuma guvējiem, lai veicinātu ekonomikas izaugsmi, padarītu lauku apvidus pievilcīgākus un uzlabotu to saikni ar galveno infrastruktūru. Finansētie projekti galvenokārt bija saistīti ar lauku ceļiem, ūdens apsaimniekošanas sistēmām un sociālo un kultūras jomas infrastruktūru.

II

Palātas veiktajās lietderības revīzijās tika novērtēts, vai ir piemēroti pareizas finanšu pārvaldības principi (saimnieciskums, lietderība un efektivitāte), cenšoties noteikt labu praksi attiecībā uz lielāko ieguvumu panākšanu ar pieejamajiem ES līdzekļiem. Šajā revīzijā Palāta pārbaudīja, vai Komisija un dalībvalstis ir panākušas maksimālu ieguldīto līdzekļu atdevi, īstenojot lauku infrastruktūras pasākumus, kuriem tās bija nolēmušas piešķirt finansējumu. Revīzijas apmeklējumi notika Komisijā un piecās dalībvalstīs, kuras atlasīja, pamatojoties uz lauku infrastruktūrai piešķirto summu nozīmību.

III

Lai gan atsevišķie revidētie projekti sniedza paredzētos fiziskos tiešos rezultātus un dažos gadījumos nodrošināja nepārprotami pozitīvu ieguldījumu lauku apvidos, Palāta konstatēja, ka dalībvalstis un Komisija, izmantojot dalītu pārvaldību, ir panākušas tikai ierobežotu ieguldīto līdzekļu atdevi, jo atbalsts netika regulāri piešķirts izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem, kas bija piemēroti LAP noteikto mērķu sasniegšanai, un nebija pietiekamas informācijas, kura apliecinātu pasākumu sekmīgu vai neizdošanos.

Tas bija saistīts ar to, ka

–dalībvalstis ne vienmēr bija skaidri pamatojušas vajadzību izmantot ES lauku attīstības fondus. Vājie demarkācijas kritēriji un nepietiekamie papildināmības nodrošināšanas mehānismi bieži vien negatīvi ietekmēja citu ES, valsts, reģionālo vai pašvaldību līdzekļu efektīvu koordināciju. Liekā atbalsta risks netika efektīvi mazināts, lai gan bija konstatēti atsevišķi labas prakses piemēri;

–atlases procedūrās finansējums ne vienmēr tika piešķirts izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem, pārmērīgu projekta izmaksu risks netika efektīvi ierobežots, un ar ilgtspēju saistītajās prasībās netika ņemts vērā ieguldījumu lietderīgās izmantošanas laiks. Pārmērīgi ieilgušās administratīvās procedūras, jo īpaši saistībā ar dotāciju pieteikumu apstiprināšanu, arī ietekmēja pasākumu lietderību un efektivitāti;

–uzraudzības un novērtēšanas sistēma nesniedza pienācīgu informāciju. Lai gan revidētie projekti panāca paredzētos fiziskos tiešos rezultātus, ticama informācija par faktiski sasniegto, izmantojot publiskos līdzekļus, bieži vien nebija pieejama, un tas tādējādi apgrūtināja turpmākās politikas veidošanu un budžeta pārvaldību atbilstoši rezultātiem.

IV

Komisija 2007.–2013. gada plānošanas perioda sākumā nesniedza pietiekamus norādījumus dalībvalstīm. Komisija kopš 2012. gada ir pieņēmusi aktīvāku un saskaņotāku pieeju. Ja izmaiņas tiks īstenotas pareizi, finanšu pārvaldībai 2014.–2020. gada plānošanas periodā vajadzētu uzlaboties. Tomēr dažām nepilnībām saistībā ar fondu koordināciju un izpildes informāciju ir tendence saglabāties.

V

Palāta uzskata, ka ar pieejamajiem finanšu resursiem ir iespējams panāk ievērojami vairāk, un iesaka

a)dalībvalstīm ieviest tādu koordinētu pieeju attiecībā uz lauku infrastruktūras atbalstu, kurā vajadzības un finansējuma trūkums būtu izteikts skaitļos un kura pamatotu LAP pasākumu izmantošanu. Dalībvalstīm labāk jāizmanto pašreizējās koordinācijas struktūras;

b)Komisijai turpināt iesākto, lai nodrošinātu efektīvu koordināciju un padziļināti novērtētu papildināmību starp dažādiem ES fondiem, ko izmanto dalībvalstis 2014.–2020. gada plānošanas periodā;

c)dalībvalstīm ieviest un konsekventi piemērot kritērijus, lai nodrošinātu, ka tiek atlasīti izmaksu ziņā lietderīgākie projekti⁴, ņemt vērā ieguldījumu lietderīgās izmantošanas laiku, nosakot ar ilgtspēju saistītās prasības un pārbaudes, un noteikt pieņemamu termiņu dotāciju un maksājumu pieteikumu izskatīšanai un ievērot šo termiņu;

d)2014.–2020. gada periodam Komisijai un dalībvalstīm laikus apkopot atbilstīgus un ticamus datus, kas sniedz lietderīgu informāciju par projektu rezultātiem un finansētajiem pasākumiem;

e)dalībvalstīm nodrošināt, ka attiecībā uz projektiem, kuriem paredz līdzekļus, ir noteikti skaidri un konkrēti mērķi.

4Sk. īpašo ziņojumu Nr. 22/2014 “Saimnieciskuma nodrošināšana – ES finansēto lauku attīstības projektu dotāciju izmaksu kontrole” (http://eca.europa.eu).

Ievads

Ieguldījumu lauku infrastruktūrā nozīme Eiropas Savienībā

01

Lauku apvidus skar tādas būtiskas problēmas kā iedzīvotāju skaita samazināšanās un šauras saimnieciskās iespējas. Laba infrastruktūra (ceļi, ūdensapgāde, notekūdeņu sistēmas, plūdu novēršanas sistēmas, apūdeņošanas cauruļvadi u. c.) palīdz veicināt ekonomikas izaugsmi un padarīt lauku apvidus pievilcīgākus. Kopienas stratēģiskajās pamatnostādnēs, kuras Padome pieņēma 2006. gadā⁵, ir noteiktas Eiropas Savienības prioritātes Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) ietvaros. Šajās pamatnostādnēs uzsvērta vietējās infrastruktūras modernizēšanas nozīme 2007.–2013. gada plānošanas periodā.

“Turpmākajos gados paredzēti būtiski ieguldījumi telekomunikāciju, transporta, enerģētikas un ūdens infrastruktūrā. Struktūrfondi sniegs ievērojamu atbalstu projektiem, sākot no Eiropas mēroga tīklu izveides līdz savienojumiem ar uzņēmumiem un zinātnes parkiem. Lai panāktu daudzkāršošanas efektu gan darbavietu, gan izaugsmes jomās, neliela mēroga vietējā infrastruktūra ar lauku attīstības programmu palīdzību var būtiski palīdzēt saskaņot šos galvenos ieguldījumus ar vietējām stratēģijām, lai sekmētu dažādošanu un lauksaimniecības un lauksaimniecības pārtikas nozaru potenciālu”.

Lauku attīstības atbalsts infrastruktūras ieguldījumiem

02

Infrastruktūras ieguldījumiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā tika piešķirti apmēram 13 miljardi EUR, kas veido 13,5 % no kopējā ELFLA finansējuma (sk. I pielikumu). Dalībvalstu LAP (lauku attīstības programma) plānotie kopējie publiskie izdevumi, tostarp valsts līdzfinansējums, veidoja 19 miljardus EUR, no kuriem gandrīz 12 miljardi EUR tika iztērēti līdz 2013. gada beigām. Lai gan 2013. gads atbilst plānošanas perioda beigām, tā īstenošana nav pabeigta, bet ir pagarināta līdz 2015. gada 31. decembrim⁶. Ņemot vērā labuma guvēju veiktos ieguldījumus, ir sagaidāms, ka kopējais ieguldījuma apmērs sasniegs gandrīz 29 miljardus EUR.

03

Galvenie dalībvalstu izraudzītie pasākumi infrastruktūras atbalstam lauku attīstības programmu ietvaros 2007.–2013. gada plānošanas periodā bija šādi:

–125. pasākums – “infrastruktūra, kas attiecas uz lauksaimniecības un mežsaimniecības attīstību un pielāgošanu”;

–321. pasākums – “pamatpakalpojumi ekonomikai un lauku iedzīvotājiem”;

–322. pasākums – “ciematu atjaunošana un attīstība”;

–323. pasākums – “lauku mantojuma saglabāšana un uzlabošana”.

Iepriekš minētie pasākumi šajā ziņojumā tiek dēvēti par “infrastruktūras pasākumiem”.

04

ES lauku attīstības regulā, ko piemēro 2007.–2013. gada plānošanas periodam, nav noteikta ne maksimālā attiecināmā summa, ne maksimālā atbalsta likme šajos pasākumos ietvertajiem projektiem. Dalībvalstis nosaka šos elementus savās LAP saskaņā ar ES valsts atbalsta noteikumiem. Standarta atbalsta likmes parasti ir augstas, un revidētajās LAP tās veidoja no 70 % līdz 100 %. 1. izcēlumā norādīti raksturīgi finansēto projektu piemēri katrā no minētajiem pasākumiem, kurus galvenokārt izmantojuši publiskā sektora labuma guvēji, bet kuri bija pieejami arī privātiem labuma guvējiem.

1. izcēlums

Piemēri projektiem, kuri finansēti saskaņā ar lauku infrastruktūras pasākumiem

Lauku saimniecību ceļi Itālijā (Sicīlija) (125. pasākums, privāts labuma guvējs)

Attiecināmās izmaksas: 1 330 000 EUR

Atbalsta likme: 80 %

Dienas aprūpes centra paplašināšana Vācijā (Saksija) (321. pasākums, publiskā sektora labuma guvējs)

Attiecināmās izmaksas: 145 000 EUR

Atbalsta likme: 100 %

Ūdensapgādes un kanalizācijas sistēmas izbūve Rumānijā (322. pasākums, publiskā sektora labuma guvējs)

Attiecināmās izmaksas: 2 200 000 EUR

Atbalsta likme: 100 %

Ganāmpulku dzīšanas ceļu atjaunošana Spānijā (Estremadura) (323. pasākums, publiskā sektora labuma guvējs)

Attiecināmās izmaksas: 120 000 EUR

Atbalsta likme: 100 %

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

05

Ņemot vērā attiecīgo atbalsta pasākumu, infrastruktūras projektiem vajadzētu veicināt mērķi uzlabot lauksaimniecības un mežsaimniecības nozares konkurētspēju (125. pasākums) vai mērķi uzlabot dzīves kvalitāti lauku apvidos (321., 322. un 323. pasākums). Infrastruktūras projektus, kuri veicina to pašu mērķu sasniegšanu, arī varētu īstenot, izmantojot augšupēju (“LEADER”) pieeju⁷.

06

Tiesiskais regulējums attiecībā uz ELFLA finansējuma piešķiršanu infrastruktūras projektiem ir pamatots ar dalītu pārvaldību. Saskaņā ar šo sistēmu dalībvalstis iesniedz Komisijai apstiprināšanai savas LAP. Komisijas uzdevums ir uzraudzīt vadības un kontroles sistēmu pareizu darbību dalībvalstīs un nodrošināt, ka tiek ievēroti pareizas finanšu pārvaldības principi⁸. Dalībvalstis izvēlas finansējamos projektus, pamatojoties uz apstiprinātajām LAP.

07

1. attēlā ir norādīts, kā attiecīgajiem infrastruktūras projektiem tiek piešķirts finansējums. Atšķirīgie posmi paredzēti, lai nodrošinātu, ka finansējums tiek novirzīts projektiem, kuri vislabāk atbilst vispārējiem politikas mērķiem, vienlaikus apmierinot dalībvalsts vai reģionālajā līmenī noteiktās vajadzības un prioritātes.

08

ES regulā attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu⁹ savā ziņā ir saglabātas juridiskās prasības, kuras tika noteiktas 2007.–2013. gada plānošanas periodam attiecībā uz revidētajiem pasākumiem un darbībām. Dalībvalstis ir piešķīrušas infrastruktūras pasākumiem 2014.–2020. gada plānošanas periodā 14,65 miljardus EUR. Tādējādi šajā ziņojumā ietvertie rezultāti, secinājumi un ieteikumi ir attiecināmi arī uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu.

1. attēls

Tiesiskais regulējums attiecībā uz ELFLA finansējuma piešķiršanu projektiem

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

5Padomes 2006. gada 20. februāra Lēmumā 2006/144/EK par Kopienas lauku attīstības stratēģiskajām pamatnostādnēm (2007.–2013. gada plānošanas laikposms) (OV L 55, 25.2.2006., 20. lpp.) ir noteiktas lauku attīstības prioritātes saskaņā ar 9. pantu Padomes 2005. gada 20. septembra Regulā (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp.).

6Saskaņā ar “N+2 noteikumu” dalībvalstīm var būt izdevumi saistībā ar 2007.–2013. gada programmām līdz 2015. gada beigām.

7Metode ES lauku attīstības politikas mērķu sasniegšanai, izmantojot augšupēju īstenošanu, nevis tradicionālo lejupējo pieeju.

8Sk. 73. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1698/2005.

9Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1305/2013 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (OV L 347, 20.12.2013., 487. lpp.).

Revīzijas tvērums un pieeja

09

Revīzijā meklēja atbildi uz turpmāk minēto jautājumu.

Vai ar atbalstu lauku infrastruktūras ieguldījumiem dalībvalstis un Komisija panāca ieguldīto līdzekļu atdevi?

10

Palāta novērtēja pamatojumu nepieciešamībai izmantot ES līdzekļus lauku infrastruktūrai un koordināciju ar citiem fondiem (ziņojuma I daļa). Turpmāk analizēti vairāki galvenie aspekti saistībā ar pasākumu īstenošanu, ko veic dalībvalstis – atlases kritēriju piemērošana, izmaksu pamatotības pārbaudes, ar ilgtspēju saistītās prasības un administratīvo procedūru savlaicīgums (II daļa). Palāta novērtēja arī to, vai pasākumu rezultāti tika uzraudzīti un vērtēti tādā veidā, kas ļautu dalībvalstīm un Komisijai atklāt radušās problēmas un reaģēt uz tām, kā arī sniegt objektīvu informāciju par finansēto pasākumu rezultātiem (III daļa).

11

Laikposmā no 2014. gada novembra līdz 2015. gada jūnijam veiktā revīzija attiecas uz 2007.–2013. gada plānošanas periodā iekļauto infrastruktūras pasākumu izstrādi un īstenošanu. Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu ieviestās izmaiņas pēc iespējas tika ietvertas arī Palātas veiktajā novērtējumā. Revīzijas apmeklējumi tika veikti Komisijā un piecās dalībvalstīs, kuras izraudzītas, pamatojoties uz lauku infrastruktūrai piešķirtajām summām¹⁰. Minētās dalībvalstis bija Vācija (Saksija), Spānija (Estremadura), Itālija (Sicīlija), Polija un Rumānija.

12

Revīzijā galvenā uzmanība tika pievērsta infrastruktūras ieguldījumiem, kuri finansēti saskaņā ar 125., 321., 322. un 323. pasākumu. Projekti, kuri finansēti, izmantojot LEADER pieeju, tika revidēti Vācijā (Saksija) un Spānijā (Estremadura), jo abi minētie reģioni šo pieeju izmantoja būtiskiem infrastruktūras ieguldījumiem.

13

Attiecībā uz projektu veidu revīzijā uzmanība tika pievērsta lauku ceļiem, ūdens apsaimniekošanas infrastruktūrai un sociālajai un kultūras jomas infrastruktūrai, jo tās ir galvenās projektu kategorijas, kas saņem atbalstu no attiecīgajiem pasākumiem.

14

Revīzija analizēja sistēmas, ko izmantojušas vadošās iestādes un/vai maksājumu aģentūras, lai īstenotu atbalstu infrastruktūras projektiem, kā arī galveno vadības informāciju, kas iegūta no dalībvalstu kontroles un uzraudzības darbībām. Tika pārbaudīta dokumentācija 48 projektiem, kas atlasīti kā tipiski infrastruktūras projekti, kuri attiecīgajā dalībvalstī bija finansēti. Apmeklējumi uz vietas, kuros tika ietverta labuma guvēju iztaujāšana, tika veikti 32 iepriekš minētajiem projektiem, bet atlikušie 16 projekti tika pārbaudīti, veicot dokumentācijas pārbaudi. Plašāka informācija par apmeklētajiem projektiem ir pieejama II pielikumā.

10Sk. I pielikumu attiecībā uz sīki izstrādātiem finanšu datiem par plānotajiem un realizētajiem izdevumiem katrā dalībvalstī.

Apsvērumi

I daļa. Nepietiekams pamatojums ES lauku attīstības fondu izmantošanai un vāja koordinācija ar citiem fondiem

15

Infrastruktūras ieguldījumiem lauku apvidos var piešķirt finansējumu no vairākiem avotiem. ES līmenī Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF) un Kohēzijas fondu līdztekus ELFLA var izmantot arī lauku infrastruktūras finansēšanai. Dalībvalstis bieži finansē šādus projektus no sava valsts, reģionālā vai pašvaldību budžeta, izmantojot īpaši izveidotas programmas (līdzīgi kā LAP pasākumi) vai tiešā veidā piešķirot līdzekļus, piemēram, izveidojot īpašu budžeta pozīciju ceļu uzturēšanai.

16

Turklāt privātie labuma guvēji var segt vismaz daļu no atsevišķu infrastruktūras projektu izmaksām, jo viņi ir galvenie, kas izmanto tādus ieguldījumus kā lauku ceļi un apūdeņošanas sistēmas, kas varētu uzlabot ekonomikas sniegumu. Attiecībā uz ūdensapgādes un notekūdeņu sistēmām atsevišķas ieguldījumu izmaksas parasti sedz maksas, ko maksā lietotāji.

17

Lai panāktu optimālu ieguldīto līdzekļu atdevi, dalībvalstīm jānosaka savas lauku attīstības vajadzības un tostarp galvenās prioritātes. Pēc tam, kad ir apsvērti visi iespējamie intervences pasākumi, ko varētu finansēt, izmantojot dažādus fondus, dalībvalstīm ir stratēģiski jāizlemj, kuri fondi ir piemērotākie vajadzību apmierināšanai, un jākoordinē to izmantošana.

18

Fondus var efektīvi koordinēt, nosakot demarkācijas kritērijus (mazinot finansējuma pārklāšanos) un nodrošinot papildināmību (mazinot finansējuma trūkumu un veicinot sinerģiju). Iespējamajam finansējuma trūkumam lauku apvidos ir īpaši nelabvēlīga ietekme, ja tas skar infrastruktūras projektus, ņemot vērā, ka infrastruktūra parasti darbojas kā savstarpēji saistītu elementu tīkls (piemēram, ceļi, apūdeņošanas sistēmas, ūdensapgāde un kanalizācija, elektrotīkli u. c.), kurā katram elementam ir nozīme visa tīkla efektīvā darbībā. 2. attēlā sniegts vienkāršots piemērs, kā labāka koordinācija attiecīgajā nozarē vai teritorijā var uzlabot rezultātus.

2. attēls

Fondu koordinācija attiecīgajā nozarē vai teritorijā

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

19

Īstenošanas noteikumos attiecībā uz 2007.–2013. gada ES lauku attīstības regulu bija noteikts, ka dalībvalstīm savās LAP jāiekļauj demarkācijas kritēriji un informācija par papildināmību ar citiem ES fondiem¹¹, tomēr šajos noteikumos nebija līdzīgas prasības attiecībā uz pašu dalībvalstu līdzekļiem un atbalsta programmām.

Dalībvalstis ne vienmēr bija skaidri pamatojušas vajadzību izmantot ES lauku attīstības fondus

20

Lai pamatotu vajadzību izmantot ES lauku attīstības fondus (LAP intervence), pirmkārt, ir jānosaka un jāizsaka skaitļos vajadzība veikt ieguldījumus lauku infrastruktūrā. Revidētajās LAP tika paskaidrots, kādēļ bija vajadzīgs atbalsts infrastruktūrai lauku apvidos. Piemēram, Polijas LAP bija norādīts, ka dažas iekārtas aizsardzībai pret plūdiem noteiktajam mērķim atbilst tikai daļēji, un, lai pilnībā atjauninātu to tehnisko jaudu, tās vajadzētu modernizēt vai rekonstruēt, un ietverts saraksts ar attiecīgajām iekārtām (piemēram, ūdenstvertnes ar kopējo ietilpību 35 000 m³ un 180 sūkņu stacijas). Tomēr kopumā revidētās dalībvalstis nebija centušās šīs vajadzības apzināt un izteikt skaitļos, kas apraksta to apmierināšanai vajadzīgos finanšu resursus.

21

Novērtējot savas ieguldījumu vajadzības, dalībvalstīm jānosaka šo vajadzību apmierināšanai pieejamie resursi (pašreizējie ES fondi, valsts, reģionālie un vietējie publiskā sektora līdzekļi, kā arī privātie līdzekļi) un jāizsaka skaitļos finansējuma trūkums, kas jāsedz no ES lauku attīstības fondiem.

22

Visu revidēto dalībvalstu LAP bija atsauces uz citiem ES fondiem, kas nodrošināja atbalstu līdzīgiem projektiem. Tā ir juridiska prasība, ko Komisija pārbaudīja pirms LAP apstiprināšanas. Tomēr citi dalībvalsts vai privāti finansējuma avoti, kas apmierina tās pašas vajadzības, netika minēti vai izteikti skaitļos. Tikai vienā LAP (Rumānija) bija atsauce uz valsts programmu, kas finansē kultūras iestādes. Lai gan minētie avoti nebija norādīti LAP, revīzijā konstatēja, ka dalībvalstīm patiesībā bija daudz valsts programmu un līdzekļu, kas īpaši paredzēti lauku infrastruktūrai.

23

Ņemot vērā, ka trūkst stratēģijas, kas koordinētu visus iespējamos finansējuma avotus un kvantitatīvi novērtētu vajadzības un trūkstošo finansējumu, pamatojums LAP intervencei ir nepietiekams. Šajā gadījumā, visticamāk, notiek līdzekļu aizstāšana, kad dalībvalsts līdzekļi, kas paredzēti infrastruktūras projektiem, tiek aizstāti ar LAP līdzekļiem, tādējādi radot risku samazināt ES intervences pievienoto vērtību.

24

Divās revidētajās dalībvalstīs bija norādes, ka ir aizstāti valsts līdzekļi (sk. 2. izcēlumu).

2. izcēlums

Norādes par valsts un reģionālo līdzekļu aizstāšanu ar LAP līdzekļiem

Itālija (Sicīlija)

Itālija (Sicīlija) 2000. gadā, kad ES fondi kļuva pieejami ceļu projektu finansēšanai, atcēla sava budžeta finansējumu vietējas nozīmes un lauku saimniecību ceļiem.

Vācija (Saksija)

Kopš 2007. gada, kad LAP līdzekļi kļuva pieejami lauku ceļu projektiem, valsts un reģionālo līdzekļu piešķiršana šādiem projektiem ir ievērojami samazinājusies. Kā norādīts turpmākajā grafikā, lai gan lauku ceļiem piešķirtais kopējais finansējums ir relatīvi stabils, veidojot no 140 līdz 160 miljoniem EUR gadā, valsts un reģionālo līdzekļu samazinājumu kompensē lauku attīstības programmu finansējuma palielinājums (sk. 3. attēlu).

3. attēls. Līdzekļu piešķiršana lauku ceļiem Vācijā (Saksija)

Avots: Eiropas Revīzijas palāta

Liekā atbalsta risks netika efektīvi mazināts, lai gan bija konstatēti atsevišķi labas prakses piemēri

25

Tāpat kā budžeta pozīcijas var pilnībā aizstāt ar LAP pasākumiem, līdzekļu aizstāšana var notikt projekta līmenī, neradot papildu ietekmi uz sasniegto rezultātu. Liekā atbalsta risks attiecas uz iespējamību, ka labuma guvējs būtu veicis ieguldījumu pat bez dotācijas. Galvenais veids, kā mazināt liekā atbalsta risku, ir izstrādāt pasākumus tā, lai LAP atbalsts tiktu piešķirts finansējuma trūkuma gadījumā, piemēram, nozarēm vai projektu veidiem, kuri nodrošina sabiedrisko labumu, bet attiecībā uz kuriem finansiālā atdeve nav pietiekama, lai pamatotu visas ieguldījuma izmaksas.

26

Augstās atbalsta likmes, ko infrastruktūras pasākumiem bija noteikušas revidētās dalībvalstis, nebalstījās uz analīzi par pienācīgu publiskā finansējuma līmeni, kas vajadzīgs, lai veicinātu ieguldījumus, tajā pašā laikā mazinot liekā atbalsta risku.

27

Tikai Vācijā (Saksija) attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu Palāta konstatēja saimniecisko pamatojumu atbalsta likmēm, kas noteiktas 125. pasākumam. Saskaņā ar ieteikumu, kas izriet no 2010. gada starpposma novērtējuma, diferencēt atbalsta likmes šim pasākumam, pamatojoties uz mežsaimniecību ienesīgumu, vadošā iestāde nolēma pārskatīt atbalsta likmes, sākot no standarta 80 % likmes, visām saimniecībām līdz diferencētai atbalsta likmei, pamatojoties uz saimniecības lielumu kā ienesīguma rādītāju. Lielākās saimniecības (virs 200 ha) saņemtu atbalsta likmi 75 % apmērā, bet mazākās saimniecības (līdz 200 ha) saņemtu 90 %.

28

Tomēr revīzijā konstatēja labas prakses piemēru, kad LAP atbalsts bija piešķirts jomā, kurā tas visvairāk nepieciešams. Rumānija (saskaņā ar 322. pasākumu), Polija (saskaņā ar 321. un 322./323. pasākumu) un Itālija (Sicīlija) (saskaņā ar 125. pasākumu) izmantoja atlases kritērijus, lai piešķirtu prioritāti projektiem, ko iesniegušas kopienas, kurās ir augsts nabadzības īpatsvars un/vai kuras atrodas attālos apgabalos (piemērs sniegts 3. izcēlumā).

3. izcēlums

LAP atbalsta novirzīšana trūcīgiem apgabaliem

Rumānija

Izmantojot vienu no atlases kritērijiem saskaņā ar 322. pasākumu, kopienām, kurās ir augsts nabadzības īpatsvars (t. i., no 60 % līdz 89,6 %), tika piešķirti 10 punkti no maksimāli iespējamajiem 100 punktiem. Kopienas ar vidēju nabadzības rādītāju (no 40 % līdz 59,9 %) ieguva 7 punktus, un kopienas ar zemu nabadzības īpatsvaru (< 40 %) ieguva 5 punktus. Nabadzības rādītājs tika noteikts un aprēķināts saskaņā ar Pasaules Bankas un valsts iestāžu noteikto metodi, pamatojoties uz mājsaimniecības labklājības līmeni.

29

Dalībvalstis var arī mazināt liekā atbalsta risku projektu atlases procesā, pirms atbalsta pieteikumu apstiprināšanas vajadzības gadījumā pārbaudot, vai pieteikuma iesniedzējam ir pietiekami naudas resursi vai piekļuve tiem, lai finansētu visu projektu vai tā daļu. Revīzijā tika konstatēts, ka četras no piecām revidētajām dalībvalstīm nepārbaudīja pieteikuma iesniedzēju spēju finansēt projektus no pašu resursiem, vai izmantojot citas valsts programmas (sk. 4. izcēlumu).

4. izcēlums

LAP finansējuma piešķiršana projektiem, kuriem bija piekļuve citiem fondiem

Itālijā (Sicīlija) viens no revidētajiem projektiem attiecībā uz ūdens infrastruktūru jau bija ietverts labuma guvēja ieguldījumu plānā pirms pieteikuma iesniegšanas LAP atbalstam un bija jāfinansē no labuma guvēja paša resursiem. Tomēr šis projekts tika apstiprināts LAP finansējumam. Tāpat arī vēl viens ūdens infrastruktūras projekts jau bija apstiprināts finansējumam saskaņā ar valsts apūdeņošanas plānu laikā, kad tas tika apstiprināts finansējumam no LAP. Apstiprinājums LAP finansējumam vēlāk tika atsaukts, tomēr šie piemēri liecina, ka līdzekļi ir izmantoti kā savstarpēji aizstājami, un daži projekti, iespējams, būtu īstenoti arī bez lauku attīstības programmas līdzekļiem.

Spānijā (Estremadura) revidētais projekts, kura aplēstās izmaksas veido 11 miljonus EUR, ietvēra 145 km ceļu tīkla izveidi, lai uzlabotu piekļuvi 1629 lauku saimniecībām. Lai gan minētie ceļi, visticamāk, palielināja privātās zemes vērtību un saimniecību ekonomisko darbību, iestādes apstiprināja šo projektu, nodrošinot 100 % valsts atbalsta likmi, un nepārbaudot, vai privātie labuma guvēji būtu varējuši segt daļu no projekta izmaksām. Līdzīgi arī kāds no revidētajiem projektiem, kura vērtība bija 1 miljons EUR un kurš ietvēra apūdeņošanas tīkla modernizēšanu, lai mazinātu ūdens zudumu, saņēma 90 % atbalsta likmi, neprasot, lai labuma guvējs (apūdeņotā kopiena) apliecinātu vajadzību pēc šādas dotācijas, atsaucoties uz savām finansiālajām spējām un ieguldījuma ienesīgumu. Labuma guvējs varēja, piemēram, atļauties finansēt lielāko daļu ieguldījuma, palielinot tarifus, ko lauksaimnieki maksā par apūdeņošanas pakalpojumu¹², vai izmantojot aizņēmumu. Minētie piemēri liecina, ka vadošā iestāde ir ne tikai noteikusi ļoti augstas atbalsta likmes pasākumiem bez ekonomiska pamatojuma, bet arī projekta līmenī nav pārbaudījusi, vai tik augstas atbalsta likmes patiešām ir nepieciešamas.

30

Rumānijā attiecināmības pārbaudi veica, lai pārliecinātos, ka LAP dotācija bija vajadzīga. Pārbaudīja darbības, no kurām gūst ienākumus, piemēram, ūdensapgādes un kanalizācijas pakalpojumus, kas saņēma atbalstu saskaņā ar 322. pasākumu. Tomēr praksē pārbaudei nebija būtiskas nozīmes, jo tā pamatojās uz neuzticamiem pieņēmumiem par turpmākajiem ieņēmumiem un izdevumiem, kas saistīti ar infrastruktūras darbību. Attiecībā uz diviem no trīs revidētajiem ūdens infrastruktūras projektiem Palāta konstatēja, ka tarifi, ko patiesībā maksā lietotāji, bija attiecīgi septiņas un deviņas reizes lielāki nekā labuma guvēja aplēses, kas norādītas projekta dokumentos, kurus izmantoja, lai pamatotu atbalsta nepieciešamību un saņemtu iestāžu apstiprinājumu.

Vājie demarkācijas kritēriji un nepietiekamie papildināmības nodrošināšanas mehānismi bieži vien neļāva efektīvi koordinēt fondus

Dalībvalstu noteiktie demarkācijas kritēriji atsevišķiem projektu veidiem pieļāva publisko līdzekļu pārklāšanos

31

Attiecībā uz demarkāciju starp dažādiem ES fondiem revidenti atklāja, ka, lai gan dalībvalstu valsts stratēģiskajos plānos un LAP 2007.–2013. gadam kopumā ir noteikti skaidri demarkācijas kritēriji, tie ne vienmēr bija atbilstīgi citos plānošanas dokumentos ietvertajiem kritērijiem, un atsevišķos gadījumos bija skaidri atļauta līdzekļu pārklāšanās.

–Vācijā (Saksija) saskaņā ar LAP demarkācija starp ELFLA un ERAF fondiem skolu modernizācijas projektiem bija pamatota ar skolēnu skaitu – ELFLA finansēja tika tās skolas, kurās mācās ne vairāk kā 350 skolēni. Tomēr ELFLA darbības programmā nav noteikts pieļaujamais skolēnu skaits attiecināmiem projektiem.

–Lai gan LAP ir norādīts, ka ERAF varētu finansēt tikai infrastruktūras projektus ciematos ar vairāk nekā 500 iedzīvotājiem, Itālijā (Sicīlija) ERAF darbības programmā šis demarkācijas kritērijs nebija norādīts. Apmeklējot vienu no revidētajiem projektiem, revidenti konstatēja, ka ERAF finansētais projekts tika īstenots ciematā, kurā dzīvo mazāk nekā 500 iedzīvotāju.

–Polijā infrastruktūras projektus lauku apvidos atļāva finansēt gan no ELFLA, gan no ERAF. Mazāki projekti tika galvenokārt finansēti ELFLA ietvaros, bet tos varēja arī finansēt ERAF ietvaros, ja pieteikuma iesniedzēji bija sasnieguši maksimālo dotāciju apjomu no ELFLA (kas mainījās atkarībā no pasākuma). 72 % notekūdeņu infrastruktūras projektu, kas apstiprināti saskaņā ar ERAF darbības programmu, īstenoja tie paši labuma guvēji, kuri bija izmantojuši ELFLA fondus līdzīgiem projektiem.

32

Turklāt nebija demarkācijas starp ES lauku attīstības fondiem un dalībvalstu fondiem lauku infrastruktūrai. Nebija kritiski novērtēti argumenti par labu vairākiem fondiem, kuri darbojas neatkarīgi, lai nodrošinātu atbalstu līdzīgiem projektiem, neņemot vērā to, ka tādējādi tika dublētas pārvaldības struktūras un bija vairāk jācenšas nodrošināt koordināciju starp fondiem un novērst divkāršu finansējumu.

Papildinošas darbības netika aktīvi veicinātas

33

Četras no piecām revidētajām dalībvalstīm ieviesa koordinācijas struktūras, lai uzraudzītu ES līdzekļu izlietošanu, un divās dalībvalstīs citu ES fondu vadošo iestāžu pārstāvji piedalījās lauku attīstības uzraudzības komitejās. Tomēr nebija pierādījumu, kas apliecinātu to, kā tas ir sekmējis labāku papildināmību starp fondiem, piemēram, novēršot finansējuma trūkumu un darbojoties sinerģijā, lai sasniegtu kopējos mērķus. Lai gan dalībvalstu LAP un augsta līmeņa sanāksmēs tika minēts termins “papildināmība”, tas bieži tika izmantots nepareizi, atsaucoties uz demarkāciju un noteikumiem, kuru mērķis bija novērst dubultu finansējumu.

34

Papildināmību varētu veicināt, piemēram, izmantojot dažādus fondus, lai piešķirtu prioritāti sekmīgiem projektiem, kuri papildina viens otru vai paralēli izstrādātus projektus, lai gūtu papildu ieguvumus. Revidētajās dalībvalstīs revidenti konstatēja tikai vienu mehānismu, kura mērķis ir veicināt papildināmību. Rumānijā, izmantojot 322. pasākuma atlases kritērijus, tika piešķirta prioritāte notekūdeņu infrastruktūras projektiem, kuri papildināja Kohēzijas fonda atbalstītos projektus nolūkā sasniegt direktīvas par komunālo notekūdeņu attīrīšanu mērķus.

35

Dalībvalstu pieņemtā vienotā pieeja ļāva iespējamajiem labuma guvējiem pašiem koordinēt to, kā tie izmanto dažādos līdzekļus (sk. 5. izcēlumu).

5. izcēlums

Piemērs līdzekļu alternatīvai izmantošanai, pamatojoties uz pieejamību

Vācija (Saksija)

Vietējā pašvaldība Vācijā (Saksija) izmantoja vairākus finansējuma avotus (valsts līdzekļus, pašu kapitālu un LAP līdzekļus), lai nodrošinātu atbalstu secīgos skolas renovācijas projekta posmos no 2009. gada līdz 2011. gadam. LAP līdzekļi tika izmantoti tajā pašā ieguldījumā, kuram tika izmantoti valsts līdzekļi, proti, skolas logu nomaiņai. To nevar uzskatīt par papildināmību, bet gan par dažādu līdzekļu aizstāšanu, ņemot vērā to pieejamību.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

36

Revīzijā konstatēja divus gadījumus, kad papildināmības ar valsts un pašvaldību līdzekļiem trūkums apdraudēja ELFLA projektu lietderību un efektivitāti (sk. 6. izcēlumu).

6. izcēlums

Piemēri papildināmības trūkumam starp fondiem

Rumānija

Komūnā, kura bija saņēmusi LAP finansējumu ceļu tīkla izbūvei, galvenais ceļš līdz minētajiem finansētajiem ceļiem bija ļoti sliktā stāvoklī. Galveno ceļu bija plānots atjaunot, izmantojot vietējos līdzekļus, bet finansējuma apstiprinājums tā arī netika saņemts.

Avots: www.geoportal.gov.ro

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

Itālija (Sicīlija)

Viens no revidētajiem projektiem ietvēra jauna ceļa izbūvi kā alternatīvu izmantotajam pašvaldībai piederošajam ceļam, kas remontdarbu trūkuma dēļ bija kļuvis nelietojams. Šim ceļam netika veikti remontdarbi, jo LAP atbalsts nav attiecināms uz pašvaldībai piederošiem ceļiem, un reģiona budžets ceļu uzturēšanai tika atcelts (sk. iepriekš 2. izcēlumu). Jauna ceļa izbūve tā vietā, lai regulāri uzturētu jau esošos, ir acīmredzami neefektīva¹³ un atklāj pārrāvumu starp fondiem, kuri nepapildina cits citu.

Komisijas uzmanības centrā 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir bijusi koordinācijas uzlabošana nolūkā risināt iepriekš konstatētās nepilnības

37

Par vajadzību pamatot LAP intervenci un nodrošināt fondu labu koordināciju atbild galvenokārt dalībvalstis. Tomēr Komisija var ietekmēt šos procesus programmas apstiprināšanas posmā, kad tā pārskata vajadzību analīzi un dalībvalstu noteiktos demarkācijas un papildināmības principus. Komisija arī var netieši iejaukties programmu īstenošanas procesā, izstrādājot norādījumus, veicinot labu praksi un piedaloties uzraudzības komitejas sanāksmēs, kurā tai ir padomdevējas tiesības¹⁴.

38

Komisija 2007.–2013. gada plānošanas periodā apstiprināja dalībvalstu iesniegtās LAP arī tad, ja tajās nebija skaidri pamatota un kvantitatīvi novērtēta nepieciešamība izmantot ELFLA infrastruktūras ieguldījumiem. Komisija uzstāja, ka revidētajiem pasākumiem jābūt mērķtiecīgākiem, jānosaka demarkācijas kritēriji, jāveic salīdzinošās pārbaudes, lai izvairītos no divkārša finansējuma, un ka ir jāizveido koordinācijas struktūras. Tomēr tai bija pieņemama fondu pārklāšanās attiecībā uz tiem pašiem intervences veidiem (sk. 31. un 32. punktu), un tā izstrādāja norādījumus dalībvalstīm par to, kā panākt labāku papildināmību.

39

Starp galvenajiem mērķiem 2014.–2020. gada plānošanas periodā bija koordinācijas uzlabošana un dažādu fondu saskaņotas īstenošanas nodrošināšana, izstrādājot vienotu noteikumu kopumu attiecībā uz pieciem ES struktūrfondiem un investīciju fondiem. Šajos noteikumos ir uzsvērta ES fondu lielākas saskaņotības nozīme. Jaunā pieeja ir mazāk vērsta uz demarkāciju, bet vairāk – uz papildināmību. Pozitīvs elements attiecībā uz lauku infrastruktūru ir tas, ka tagad arī ar pasākumu “pamatpakalpojumi un ciematu atjaunošana” var atbalstīt komūnu un ciematu attīstības plānus, tādējādi mudinot veikt ieguldījumus saskanīgā veidā.

40

Palāta pārskatīja kontrolsarakstu, ko izmantojusi Komisija, lai nodrošinātu 2014.– 2020. gada LAP konsekvenci. Kontrolsaraksts ietvēra punktus, kuri attiecas uz ES strukturālo un investīciju fondu papildināmību tādās jomās kā vietējas nozīmes ceļi, apūdeņošana un ūdens attīrīšana, tomēr tajā nebija ietvertas fondu aizstāšanas riska pārbaudes.

41

Kā uzsvērts Palātas 2014. gada pārskatā¹⁵, partnerattiecību nolīgumi kā galvenie ES fondu koordinēšanas mehānismi ir snieguši maz pierādījumu, ka dalībvalstis praktiski izmantotu papildināmības un sinerģijas mērķus. Turklāt, neņemot vērā Komisijas veiktās pārbaudes, Vācijas (Saksija), Polijas un Rumānijas 2014.–2020. gada LAP¹⁶ joprojām nav norādīts to mehānismu apraksts, ko izmanto, lai veicinātu papildināmību un sinerģijas starp dažādiem finansējuma avotiem. Šajās programmās galvenā uzmanība joprojām ir pievērsta demarkācijai un divkārša finansējuma novēršanai.

II daļa. Revidēto pasākumu īstenošanā ieguldīto līdzekļu atdeve ir ierobežota

42

Lai panāktu ieguldīto līdzekļu atdevi¹⁷, dalībvalstu uzdevums ir

-piemērot atlases metodes, kas piešķir prioritāti izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem, t. i., projektiem, kuriem ir iespējas sniegt lielāko ieguldījumu LAP mērķu sasniegšanā attiecībā uz izmaksu vienību;

-nodrošināt, lai izmaksas būtu pamatotas pirms dotāciju pieteikumu un maksājumu pieprasījumu apstiprināšanas;

-nodrošināt, lai pirms dotāciju pieteikumu apstiprināšanas pieteikumu iesniedzēji spētu pierādīt, ka viņu projekti būs ilgtspējīgi;

-nodrošināt, lai administratīvās procedūras ļautu īstenot projektus pieņemamā laika grafikā.

Komisijai, izmantojot savus norādījumus un revīzijas pasākumus, jānodrošina, lai dalībvalstis ievērotu pareizas finanšu pārvaldības principus (saimnieciskums, lietderība un efektivitāte).

Atlases procedūrās finansējums ne vienmēr tika piešķirts izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem

43

Lai nodrošinātu finansējuma novirzīšanu LAP mērķiem, dalībvalstu uzdevums ir formulēt attiecināmības nosacījumus, norādot, piemēram, atbalstīto ieguldījumu veidus, to labuma guvēju kategorijas, kuri var pieteikties dotācijas saņemšanai, un atbalsta raksturu. Palāta konstatēja, ka attiecināmības kritēriji, ko formulējušas revidētās dalībvalstis, kopumā bija skaidri un objektīvi. Tomēr īpašs gadījums tika konstatēts Itālijā (Sicīlija), kad attiecināmības kritērijs, ko piemēro saskaņā ar 125. pasākumu atbalstītajiem lauku ceļu projektiem, neatbilda lauku attīstības programmā aprakstītajām vajadzībām (sk. 7. izcēlumu).

7. izcēlums

Attiecināmības kritērijs nesaskan ar LAP mērķiem un lauku apvidu vajadzībām

Itālija (Sicīlija)

Lai gan LAP ir norādīts, ka saskaņā ar 125. pasākumu atbalstītajiem projektiem būtu jāsekmē pašreizējo lauku saimniecību ceļu atjaunošana, uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus noteiktie attiecināmības kritēriji paredzēja, ka atjaunošanai jānovirza ne vairāk kā 40 % no projekta attiecināmajām izmaksām, bet atlikušie 60 % jānovirza jaunu ceļu izbūvei. Šīs prasības dēļ finansējums tika piešķirts atsevišķiem projektiem, kuri neatbilda LAP noteiktajām lauku apvidu vajadzībām.

Piemēram, vienā no revidētajiem projektiem pašreizējā pievadceļa sākumposms bija ļoti sliktā stāvoklī un to būtu vajadzējis atjaunot, bet tas netika iekļauts projektā, lai atjaunošanas izmaksas nepārsniegtu 40 % no projekta attiecināmajām izmaksām. Savukārt apmēram trešā daļa no jaunizbūvētā ceļa garuma nodrošināja piekļuvi tikai divām no 31 lauku saimniecības, kas bija iekļautas apvienībā, kura īstenoja projektu, proti, tikai 5,5 % no kopējās lauksaimniecības zemes, kas piederēja apvienībai.

44

Ņemot vērā, ka attiecināmības kritēriju uzdevums ir izslēgt projektus, kuri neatbilst LAP mērķiem, atlases kritērijiem jābūt tādiem, kas ļauj objektīvi un pārredzami novērtēt piedāvāto projektu salīdzinošos ieguvumus, lai dalībvalstis izlietotu pieejamos budžeta līdzekļus tiem projektiem, kuri dod lielāko ieguldījumu izvirzīto mērķu sasniegšanā. Piemēram, ja vienādos apstākļos viens ūdens infrastruktūras projekts nodrošina pieslēgumu lielākam skaitam lietotāju nekā cits projekts, vai nodrošina lielāku ūdens resursu ietaupījumu, šim projektam ir jādod priekšroka, ja tas atbilst dalībvalsts stratēģijai infrastruktūras attīstības jomā. Efektīva atlases kritēriju piemērošana ir attiecīgo ES tiesību aktu prasība¹⁸. Tādēļ arī tad, ja budžets ir pietiekams, lai apstiprinātu visus konkrētajā laikā attiecināmos projektus, dalībvalstīm jānosaka obligāts punktu skaits (robežvērtība), kas projektiem jāsasniedz, lai tos atlasītu.

4. attēls

Atbalsta mērķtiecīga virzīšana, izmantojot efektīvu atlases procesu

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

45

Revidētās dalībvalstis vai nu nebija noteikušas atlases kritērijus, vai, ja kritēriji bija noteikti, tie ne vienmēr ļāva faktiski piešķirt prioritāti projektiem saistībā ar LAP mērķiem. Tie bija gadījumi, kad pasākumiem plānotais budžets bija pietiekams, lai atbalstītu visus attiecināmos projektu pieteikumus, un kad atlases kritēriji nebija atbilstīgi LAP mērķiem.

46

Vācijā (Saksija) un Spānijā (Estremadura) projektu atlases process nebija pietiekami dokumentēts, tas nebija pamatots ar īpašiem atlases kritērijiem un projekti tajā netika sakārtoti prioritārā secībā (sk. 8. izcēlumu).

8. izcēlums

Piemēri nepārredzamām un nepārbaudāmām projektu atlases procedūrām, kas traucē atlasīt izmaksu ziņā lietderīgākos projektus

Spānija (Estremadura)

Projektus, kuros 73 % (t. i., 49 miljoni no 67 miljoniem EUR) līdzekļu iztērēti 125. un 323. infrastruktūras pasākuma ietvaros, tieši pārvaldīja reģionālā pārvalde. Vadošā iestāde apkopoja projektu priekšlikumus (kas izstrādāti pēc tās iniciatīvas vai pēc komūnas neoficiāla pieprasījuma) un vēlāk apstiprināja šos projektus nepārredzamā un nepārbaudāmā veidā. Atlases procedūras pamatā nebija īpaši atlases kritēriji, un projekti netika sakārtoti prioritārā secībā.

Vācija (Saksija)

Projektu atlase 321. un 322. pasākuma ietvaros kopumā¹⁹ tika veikta divās secīgās kārtās – vispirms vietējā līmenī (atlasi veic koordinācijas grupas) un pēc tam centrālajā līmenī (atlasi veic vadošā iestāde). Vadošā iestāde piešķīra koordinācijas grupām īpaši paredzētu budžetu, no kura tās varēja finansēt projektus. Projektu pieteikumus varēja nodot centrālajam līmenim tikai tad, ja koordinācijas grupa tos bija novērtējusi pozitīvi. Koordinācijas grupu lemšanas process nebija pietiekami dokumentēts un tajā netika veikta projektu pieteikumu sarindošana prioritārā secībā. Vadošā iestāde apstiprināja visus attiecināmos projektus, kuri bija saņēmuši pozitīvu novērtējumu no koordinācijas grupām, jo minēto pasākumu ietvaros bija pieejami pietiekami līdzekļi.

47

Polija nebija noteikusi atlases kritērijus saistībā ar 125. pasākumu, no kura finansē ūdens infrastruktūru, lai aizsargātu lauksaimniecības zemi no plūdiem. Visi attiecināmie projekti tika apstiprināti, pamatojoties uz iesniegšanas secības principu. Tādējādi vadošā iestāde nepiešķīra prioritāti izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem. Piemēram, apstiprināja divus projektus, lai gan to izmaksu lietderības īpatsvars ļoti atšķīrās (150 EUR salīdzinājumā ar 10 000 EUR valsts atbalsta uz vienu aizsargātās zemes hektāru).

48

Piemēri tika konstatēti tur, kur bija noteikti atlases kritēriji (Itālijā (Sicīlija), Polijā un Rumānijā). Tomēr Itālijā (Sicīlija) atlases kritēriji tika efektīvi piemēroti tikai 125.A apakšpasākuma ietvaros, jo citos revidētajos pasākumos bija apstiprināti visi attiecināmie projekti. Polijā un Rumānijā atlases kritēriji kopumā atbilda LAP mērķiem, un atlasīto projektu kvalitātes nodrošināšanai bija izmantota minimālā robežvērtība. Tomēr atlases kritēriji ne vienmēr bija saistīti ar projektu ieguldījumu LAP mērķu sasniegšanā (sk. 9. izcēlumu).

9. izcēlums

Piemēri atlases kritērijiem, kuri nepiešķir prioritāti projektiem, pamatojoties uz to ieguldījumu LAP mērķu sasniegšanā

Polija

Atlases kritērijs, kas tika izmantots 322./323. pasākuma ietvaros, bija izstrādāts, lai vispirms veicinātu lielākus projektus un pēc tam (plānošanas perioda vēlākā posmā) mazākus projektus nolūkā “nodrošināt līdzsvarotu piekļuvi ES līdzekļiem”. Tas nebija norādīts LAP.

Itālija (Sicīlija)

125.B apakšpasākuma ietvaros saistībā ar apūdeņošanas sistēmu finansēšanu atlases kritēriji nebija izteikti skaitļos un prioritāte netika piešķirta projektiem, kuru mērķis ir ūdens taupīšana apgabalos, kuros ir lielāka vajadzība samazināt ūdens zudumu. Tādējādi augsta prioritāte tika noteikta projektiem apgabalos, kurus nav skāris ūdens trūkums, bet zemu prioritāti saņēma projekti apgabalos, kurus nopietni skāris ūdens trūkums.

Rumānija

Atlases kritērijs 322. pasākumam ļāva piešķirt prioritāti pieteikumu iesniedzējiem, kuri iepriekš nebija saņēmuši ES atbalstu līdzīgiem ieguldījumiem, lai gan šis kritērijs neatspoguļo to, kādā ziņā projekts atbilst LAP mērķiem.

49

Izmaksu lietderības kritēriji, kas ļauj piešķirt prioritāti projektiem ar vislielāko ieguldīto līdzekļu atdevi, tika konstatēti tikai Vācijā (Saksija) (sk. 10. izcēlumu), lai gan praksē tie netika piemēroti.

10. izcēlums

Piemērs gadījumam, kad izmaksu lietderības kritērijs ir noteikts, bet nav piemērots praksē

Vācija (Saksija)

Vācijas iestādes 125. pasākumam noteica četrus atlases kritērijus, kas piemērojami attiecināmiem projektiem gadījumā, ja budžets ir nepietiekams. Viens no kritērijiem bija vienkāršs izmaksu lietderības koeficients, ar ko piešķīta prioritāti projektiem, kuru izmaksas uz vienu izbūvētā meža ceļa garuma metru ir mazākās. Tomēr, tiklīdz beidzās projektu pieteikumu pieņemšanas termiņš (tuvojoties 2007.–2013. gada plānošanas perioda beigām), 125. pasākumam tika piešķirti papildu līdzekļi. Pateicoties tam, ka bija pieejami pietiekami budžeta resursi, finansējumu piešķīra visiem pieteikumiem, tādēļ sarindošana prioritārā secībā, izmantojot minēto atlases kritēriju, tā arī netika veikta.

Izmaksu pamatotības pārbaudes un publiskā iepirkuma procedūras nebija efektīvi ierobežojušas pārmērīgu projektu izmaksu risku

50

Augstās atbalsta likmes, kas ir raksturīgas infrastruktūras pasākumiem, neradīja risku vai radīja nenozīmīgu risku projektu iniciatoriem. Tas mazināja viņu centienus ierobežot projektu izmaksas. Tādēļ ir ļoti svarīgi, lai dalībvalstis noteiktu samērīgas prasības un pārbaudes izmaksu pamatotības nodrošināšanai. Lai nodrošinātu ieguldījuma izmaksu pamatotību revidētās dalībvalstis galvenokārt izmantoja atsauces cenas un publiskā iepirkuma procedūras²⁰. Tomēr, kā Palāta jau bija norādījusi savos iepriekšējos ziņojumos²¹, minētie instrumenti netika piemēroti pareizi. Plašāka informācija par galvenajiem trūkumiem, ko konstatējusi revīzija, ir sniegta turpmāk.

51

Lai gan sistēmas, kuras pamatotas uz atsauces cenām, tiek plaši izmantotas, tām ir nopietni ierobežojumi galvenokārt tāpēc, ka atsauces cenas norāda būvuzņēmumi, un tādējādi tās, visticamāk, pārsniedz faktiskās tirgus cenas pēc sarunām vai piedāvājumu konkursiem. Spānijā (Estremadura), Itālijā (Sicīlija) un Polijā revidenti konstatēja, ka vidēji 30 %–40 % ietaupījums salīdzinājumā ar atsauces cenām parasti tika iegūts pēc konkursa procedūras.

52

Tikai Rumānijā atsauces cenas bija noteiktas, pamatojoties uz faktiskajiem darījumiem starp valdību un būvuzņēmumiem. Tomēr cenas bija pieejamas tikai ierobežotam būvdarbu klāstam un nebija atjauninātas kopš 2009. gada. Vadošā iestāde Vācijā (Saksija) automātiski apstiprināja novirzes līdz 50 % salīdzinājumā ar atsauces cenām, neveicot papildu izpēti.

53

Lai gan paaugstinātu atsauces cenu izmantošanas risku var mazināt, ja galīgās izmaksas tiek noteiktas, pamatojoties uz godīgu piedāvājumu konkursa procedūru, trūkst aizsardzības projektiem, uz kuriem neattiecas piedāvājumu konkurss (kā konkrētu pasākumu un labuma guvēju gadījumā Spānijā (Estremadura) un Itālijā (Sicīlija)), un gadījumos, kad publiskā iepirkuma procedūrās ir nopietnas nepilnības.

54

Revīzijā konstatēja vairākas šādas nepilnības, kas nelabvēlīgi ietekmēja godīgu konkurenci un cenu pamatotību (sk. 11. izcēlumu).

11. izcēlums

Piemēri publiskā iepirkuma procedūrām, kas nelabvēlīgi ietekmēja pārredzamību, godīgu konkurenci un cenu pamatotību

Spānija (Estremadura)

Vadošā iestāde patvaļīgi nolēma piešķirt valsts būvuzņēmumam līgumus 18 % apmērā (t. i., apmēram 14 miljoni EUR) no piešķīruma 125. pasākumam. Vadošā iestāde to pamatoja ar būvdarbu “steidzamību”, “būvdarbu īpatnībām/veidu” un “konfidencialitāti”. Tomēr iestādes nevarēja iesniegt nekādus pierādījumus minētajiem pamatojumiem. Projekta izmaksas tika segtas, pamatojoties uz cenrādi, par kuru tika panākta vienošanās starp uzņēmumu un valsts iestādēm. Lai gan šī procedūra varētu būt ātrāka nekā konkursa rīkošana, tā nenodrošina, ka iegūtās cenas ir atbilstīgas tirgus cenām.

Pat rīkojot oficiālus konkursus, piešķiršanas kritēriji atsevišķos gadījumos bija nepietiekami noteikti un tādējādi nebija pārbaudāmi. Tas bija saistīts ar kādu nerevidētu projektu, kura paredzamās izmaksas veidoja 11 miljonus EUR un kuram tika piešķirti 48 no 100 novērtējuma punktiem, pamatojoties uz neskaidriem kritērijiem, piemēram, “zināšanas par projektu, apgabals un priekšlikuma kvalitāte”, “drošības noteikumu ievērošana”, “vides pasākumi” un “citi ierosinātie uzlabojumi”.

Rumānija

Revīzijā konstatēja arī nepilnīgi formulētus piešķiršanas kritērijus. Piemēram, piešķiršanas kritērijs “īsākais būvdarbu veikšanas ilgums” tika izmantots attiecībā uz 9 no 11 revidētajiem projektiem, nenorādot pieņemamos laika grafikus vai nepārbaudot, vai ierosinātais laika grafiks ir īstenojams. Uzvarējušajos piedāvājumos un turpmākajos līgumos norādītais laika grafiks praksē tika ievērojami pārsniegts, kad būvdarbi ieilga, pat astoņas reizes pārsniedzot līgumā noteikto termiņu (24 mēneši 3 mēnešu vietā). Nelabvēlīgi laika apstākļi varēja būt tikai daļējs izskaidrojums šādiem kavējumiem.

Itālija (Sicīlija)

Publiski būvdarbu līgumi piedāvājumu konkursos tika piešķirti, izmantojot metodi, kuras dēļ tika automātiski izslēgti zemākās cenas piedāvājumi²², kas netika ņemti vērā, jo tos uzskatīja par “nepareiziem”, neveicot turpmāku analīzi. Šī procedūra neļāva izraudzīties ekonomiski izdevīgāko piedāvājumu un kopumā nemudināja pretendentus piedāvāt zemāko cenu.

Ar ilgtspēju saistītajās prasībās netika ņemts vērā ieguldījumu lietderīgās izmantošanas laiks

55

Finansēto ieguldījumu ilgtspēja ir galvenais faktors projekta un plašāku LAP mērķu sasniegšanai. Ilgtspēja rada īpašas bažas saistībā ar infrastruktūras ieguldījumiem to paredzētā ilgā lietderīgās izmantošanas laika²³, lielā lietotāju skaita, vajadzības nodrošināt nepārtrauktu piekļuvi sabiedriskajiem pakalpojumiem un ar sākotnējo ieguldījumu un turpmāko uzturēšanu saistīto augsto izmaksu dēļ. Dažādie pētījumi ir apliecinājuši, ka nolaistas infrastruktūras atjaunošanas izmaksas ir ievērojami lielākas nekā sākotnējā kvalitātes līmeņa uzturēšanas izmaksas²⁴. Pienācīgas uzturēšanas plānošanas ieguvumi pārsniedz finansiālus apsvērumus, jo tie arī ietekmē dzīves kvalitāti un drošības standartus. Tādējādi pienācīgs uzturēšanas plāns un īpaši paredzēts budžets ir svarīgs šo ieguldījumu efektivitātes nodrošināšanai.

56

Neviena no revidētajām dalībvalstīm neaicināja labuma guvējus iesniegt sīki izstrādātu uzturēšanas plānu, nosakot regulāras un ārkārtas uzturēšanas prasības un izmaksas. Labuma guvējiem netika izvirzīta prasība paredzēt līdzekļus uzturēšanai vai norādīt izmantojamos finanšu avotus.

57

Rumānijā valsts revīzijas birojs uzsvēra, ka LAP finansētais ieguldījums sociālajā un kultūras jomas infrastruktūrā, iespējams, nav ilgtspējīgs, jo, pabeidzot projektu, labuma guvējiem var rasties sarežģījumi attiecīgo darbību finansēšanā no vietējā budžeta. Šis risks vēlāk apstiprinājās, jo labuma guvēji vairāk nekā pusei no 191 projekta, ko 2014. gadā pārbaudīja maksājumu aģentūra, nevarēja pierādīt, ka plānotās darbības pēc projekta pabeigšanas faktiski tika veiktas.

58

Risks, ka projekta tiešie rezultāti un koprezultāti neizrādīsies ilgtspējīgi, tika konstatēts arī saistībā ar lauku ceļiem Itālijā (Sicīlija), kad vadošā iestāde plānoja izmantot 2014.–2020. gada LAP, lai atbalstītu to ceļu atjaunošanu, kuri bija izbūvēti vai atjaunoti, izmantojot ES līdzekļus, tikai pirms 10 gadiem²⁵. Tas liecina, ka ceļu stāvoklis pienācīgas uzturēšanas trūkuma dēļ var būtiski pasliktināties relatīvi īsā laikā.

59

Lai nodrošinātu ieguldījumu ilgtspēju, Lauku attīstības regulā (EK) Nr. 1698/2005 dalībvalstīm prasīts atlīdzināt ELFLA ieguldījumu, ja ieguldījumu projektā tiek veiktas būtiskas izmaiņas, kas ietekmē tā būtību vai īstenošanas nosacījumus “piecus gadus (zināms kā “saistību periods”) pēc vadošās iestādes lēmuma piešķirt finansējumu”²⁶. Tomēr šī prasība netika diferencēta, ņemot vērā ieguldījuma veidu. Tikai Vācija (Saksija), Itālija (Sicīlija) un Rumānija bija norādījušas ilgāku saistību periodu atsevišķiem ieguldījumu veidiem, lai gan ierobežotais ex post pārbaužu laikposms mazināja labuma guvēju centienus pildīt savas saistības (sk. 12. izcēlumu).

12. izcēlums

Dalībvalstu īstenotā labā prakse, lai nodrošinātu infrastruktūras ieguldījumu ilgtspēju un noteiktu to ierobežojumus

Vācija (Saksija)

2007.–2013. gada plānošanas periodā saistību periodi²⁷ tika diferencēti laikposmos no pieciem līdz divdesmit gadiem pēc projekta pabeigšanas atkarībā projekta veida un kopējām attiecināmajām izmaksām. Minētie saistību periodi tika ņemti vērā riska novērtējumā, pēc kura atlasīja projektus ex post pārbaudēm, radot lielāku varbūtību, ka tiks atlasīti vecākie projekti.

Vēl viens elements, kas veicina ilgtspējīgus ieguldījumus skolās, bija prasība, ka pieteikuma iesniedzēji (komūnas) līdz ar savu pieteikumu iesniedz rakstisku Kultūras un sporta ministrijas apstiprinājumu, ka attiecīgā skola, kas iekļauta modernizācijas projektā, turpinās darbību piecu vai desmit gadu laikposmā.

Rumānija

Kā daļu no 125. pasākuma (atbalsts lauku un meža ceļiem un apūdeņošanas infrastruktūrai) attiecināmības nosacījumiem, labuma guvējiem bija jāapņemas uzturēt un remontēt finansēto infrastruktūru visā tās lietderīgās izmantošanas laikā. Ex post pārbaudes, kuru laikā minētās saistības varētu pārbaudīt, tomēr tika veiktas ne ilgāk kā piecus gadus pēc dotāciju nolīguma parakstīšanas dienas.

60

Revidētās dalībvalstis parasti piemēroja prasību par pieciem gadiem un izmantoja ex post pārbaudes²⁸, lai pārbaudītu, vai labuma guvēji ir pildījuši savas saistības. Katru gadu ex post pārbaudes aptver vismaz 1 % no attiecināmajiem publiskajiem izdevumiem ieguldījumu darbībām, par kurām galīgais maksājums veikts no ELFLA. Tomēr 1 % ir iespējams sasniegt tikai viena projekta pārbaudē. Turklāt, ņemot vērā, ka Polijā un Rumānijā piecu gadu saistību periods tika skaitīts no finansēšanas lēmuma pieņemšanas datuma, būtībā šis laikposms pēc projekta pabeigšanas tika ievērojami saīsināts. Piemēram, septiņi no 10 abās dalībvalstīs revidētajiem projektiem tika pabeigti vairāk nekā divus gadus pēc finansēšanas lēmuma pieņemšanas. Tādējādi prasībai par “pieciem gadiem” un attiecīgajām pārbaudēm realitātē bija mazāka nozīme saistībā ar to uzdevumu nodrošināt projektu ilgtspēju.

Pārmērīgi ieilgušās administratīvās procedūras ietekmēja pasākumu lietderību un efektivitāti

61

Lai padarītu ELFLA finansējumu pievilcīgu iespējamajiem labuma guvējiem un lai projekti varētu dot savlaicīgus ieguvumus lauku apvidiem, administratīvajām procedūrām nevajadzētu būt pārmērīgi garām un apgrūtinošām.

62

Trīs (Itālija (Sicīlija), Rumānija un Polija) no piecām revidētajām dalībvalstīm bija noteikušas laika ierobežojumu projektu pieteikumu un galīgo maksājumu pieprasījumu izskatīšanai. Šie ierobežojumi parasti bija noteikti no viena līdz četriem mēnešiem.

63

Dalībvalstu noteiktie laika ierobežojumi dotāciju pieteikumu izskatīšanai bija pārsniegti attiecībā uz lielāko daļu revidēto pasākumu (sk. 5. attēlu)²⁹. Vācijā (Saksija), Polijā un Rumānijā³⁰ dotāciju pieteikumu izskatīšanai bija vajadzīgi no trīsarpus līdz deviņi mēneši, bet Itālijā (Sicīlija) iestādēm vajadzēja gandrīz 16 mēnešus, lai izskatītu pieteikumus 125. un 321. pasākuma ietvaros, bet ārkārtas gadījumos izskatīšana ilga vairāk nekā trīs gadus. Tajā galvenokārt vainojams pārmērīgi ilgais laiks, kas bija vajadzīgs, lai pārbaudītu labuma guvēju attiecināmību.

64

Maksājumu pieprasījumi parasti tika izskatīti ātrāk nekā dotāciju pieprasījumi, tomēr vērā ņemama kavēšanās atkal bija vērojama Itālijā (Sicīlija) (sk. 6. attēlu).

5. attēls

Dotāciju pieteikumu izskatīšana (mediānas vērtība, mēnešos)

*Informācija, kas sniegta par Itāliju (Sicīlija) 321. pasākuma ietvaros attiecas tikai uz revidēto apakšpasākumu “Azione 2”; Rumānijā 321. pasākums ir īstenots kopā ar 322. pasākumu.

**Polijā 322. pasākums ir īstenots kopā ar 323. pasākumu.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz dalībvalstu sniegtajiem datiem.

6. attēls

Maksājumu pieteikumu izskatīšana (mediānas vērtība, mēnešos)

*Itālijā (Sicīlija) aprēķiniem tika izmantoti tikai dati par galīgo maksājumu pieprasījumu izskatīšanu; tāpat Itālijā (Sicīlija) nebija pieejama informācija par 321. pasākumu, jo neviens no apstiprinātajiem projektiem līdz 2014. gada decembrim nebija saņēmis galīgo maksājumu.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz dalībvalstu sniegtajiem datiem.

65

Revīzijā konstatēja, ka Rumānija ir izstrādājusi labu praksi, novēršot galvenos kavējumu iemeslus un ierobežojot administratīvo slogu pieteikuma iesniedzējam. Lai paātrinātu projektu iesniegšanas un novērtēšanas procesu, maksājumu aģentūra 2014.–2020. gada plānošanas periodā ļaus pastāvīgi iesniegt pieteikumus tiešsaistē (tostarp visus apliecinošos dokumentus), un atlases ziņojumi tiks publicēti ar īsākiem starplaikiem, nekā iepriekšējā plānošanas periodā.

Komisija sāka regulāri kontrolēt nepilnību novēršanu un attiecīgos dalībvalstu rīcības plānus pārāk vēlā plānošanas perioda posmā

66

Komisija 2007.–2013. gada plānošanas periodā, izmantojot atbilstīguma revīzijas, pārbaudīja, vai dalībvalstis bija pildījušas juridiskās prasības piemērot atlases kritērijus, pārbaudīt izmaksu pamatotību un ievērot publiskā iepirkuma noteikumus. Komisijas revīziju tvērumā nebija iekļauta darbības rezultātu aspektu pārbaude.

67

Tāpēc Komisijas veiktajās revīzijās tika konstatētas tikai dažas no iepriekš minētajām nepilnībām – galvenokārt tās, kas saistītas ar publiskā iepirkuma noteikumu piemērošanu Rumānijā, un tādēļ 2014. gadā bija jāveic finanšu korekcija³¹. Tikai 2013. gadā Komisija sāka regulāri pārbaudīt pasākumus, ko dalībvalstis veica, lai novērstu kļūdu pamatcēloņus lauku attīstības pasākumos, tostarp kļūdas, kas saistītas ar projektu atlases sistēmu, izmaksu pamatotības pārbaudēm un publisko iepirkumu. Minētās pārbaudes dēļ no revidētajām dalībvalstīm tikai Itālija (Sicīlija) un Rumānija ir ieviesušas vai izstrādā jaunas procedūras, kuras paredzētas dažu konstatēto nepilnību novēršanai. Tomēr šīs pārmaiņas bija pārāk vēlas, lai tām būtu ietekme uz lielāko daļu izdevumu, kas radās 2007.–2013. gada plānošanas periodā.

68

Atzīstot iepriekšējās kļūdas, Komisija ir veikusi izmaiņas attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu, kurā paredzēts uzlabot minēto situāciju.

69

Attiecībā uz projektu atlasi ir noteikta skaidra prasība 2014.–2020. gada LAP iekļaut principus atlases kritēriju noteikšanai. Komisija 2014. gada martā publicēja norādījumus, mudinot dalībvalstis nodrošināt, ka attiecināmības un atlases kritēriji plānošanas periodā tiek piemēroti pārredzamā un saskaņotā veidā, ka atlases kritēriji tiek piemēroti arī tajos gadījumos, kad pieejamais budžets ir pietiekams, lai finansētu visus attiecināmos projektus, un ka projekti, kuru kopējais novērtējuma punktu skaits nepārsniedz noteikto robežvērtību, tiek izslēgti no atbalsta.

70

Attiecībā uz publisko iepirkumu Komisija 2014. gada beigās izstrādāja norādījumus, kā novērst bieži sastopamās kļūdas ES līdzfinansētajos projektos³². Šajā dokumentā Komisija kritizē “vidējās cenas aprēķināšanas” metodes izmantošanu, saskaņā ar kuru piedāvājumi, kas ir tuvāk visu piedāvājumu vidējam rādītājam, saņem vairāk punktus, nekā piedāvājumi, kuri atšķiras no vidējā rādītāja, jo šāda metode “nozīmē nevienlīdzīgu attieksmi pret pretendentiem, īpaši tiem, kuriem ir pamatoti zemas cenas piedāvājumi”. Papildu norādījumi ir sniegti par tādiem jautājumiem kā atbilstīgas publiskā iepirkuma procedūras, laika ierobežojumu un atlases un piešķiršanas kritēriju izraudzīšana. Tomēr revīzijas laikā ar publisko iepirkumu saistītos ex ante nosacījumus³³ bija izpildījusi tikai Rumānija, un tikai daļēji tos izpildījusi bija Itālija (Sicīlija) un Polija. Ja minētie ex ante nosacījumi netiek izpildīti līdz 2016. gada beigām, maksājumi dalībvalstīm var tikt pārtraukti, kā nesen savos ieteikumos norādījusi Palāta³⁴.

71

Komisija 2014.–2015. gadā rīkoja vairākus seminārus par izmaksu pamatotību un vienkāršotu izmaksu risinājumu. Tomēr jautājums par atsauces cenu noteikšanu un izmantošanu (sk. 51. punktu) šajos semināros apspriestajos norādījumu dokumentos netika skarts.

72

Komisija nebija veikusi nevienu konkrētu pasākumu saistībā ar dalībvalstu projektu ilgtspējas prasībām un pārbaudēm.

III daļa. Uzraudzības un novērtēšanas sistēma nesniedza pienācīgu informāciju par projektu rezultātiem

73

Ir vajadzīga informācija par to izdevumu efektivitāti un lietderību, kas paredzēti lauku attīstībai, lai apliecinātu, kas ir sasniegts, izmantojot ES budžeta līdzekļus, un pārliecinātos, ka tie ir izmantoti racionāli (pārskatatbildība). Turklāt to izmanto, lai uzlabotu ES budžeta lietderību un efektivitāti, sniedzot norādījumus par pašreizējo pasākumu pārvaldību, norādot uz iespējamajiem uzlabojumiem un palīdzot veidot turpmāko politiku, piemēram, informējot par ieguldījumu veidiem, kuri sniedza labus rezultātus.

74

Lai norādītu, kas sasniegts, izmantojot ES budžeta līdzekļus, kuri izlietoti lauku un infrastruktūras pasākumiem, dalībvalstīm jāvāc dati par tiešajiem rezultātiem un koprezultātu projektu īstenošanā. Saskaņā ar vienoto uzraudzības un novērtēšanas sistēmu (VUNS) dalībvalstīm jāvāc informācija vismaz par turpmāk norādītajiem tiešo rezultātu un koprezultāta rādītājiem (sk. tabulu).

Tabula

Pārskats par obligātajiem tiešo rezultātu un koprezultāta rādītājiem VUNS ietvaros attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu¹

Kods
Pasākums
Tiešo rezultātu rādītāji
Koprezultāta rādītāji

125
Infrastruktūra, kas attiecas uz lauksaimniecības un mežsaimniecības attīstību un pielāgošanu

–Atbalstīto darbību skaits

–Kopējais ieguldījumu apjoms

Bruto pievienotās vērtības pieaugums atbalstītajās saimniecībās/uzņēmumos

321
Pamatpakalpojumi ekonomikai un lauku iedzīvotājiem

–Atbalstīto darbību skaits

–Kopējais ieguldījumu apjoms

To iedzīvotāju skaits lauku apvidos, kuri gūst labumu no uzlabotiem pakalpojumiem

322
Ciematu atjaunošana un attīstība

–Ciematu skaits, kuros veiktas darbības

–Kopējais ieguldījumu apjoms

323
Lauku mantojuma uzlabošana un saglabāšana

–Ar lauku mantojumu saistīto atbalstīto darbību skaits

–Kopējais ieguldījumu apjoms

1Attiecībā uz lauku attīstības politiku VUNS 2014.–2020. gada plānošanas periodā tiks aizstāta ar kopīgo uzraudzības un novērtēšanas sistēmu (KUNS). Sīkāka informācija par jauno sistēmu ir sniegta, sākot no 85. punkta.

75

Ņemot vērā līdzfinansēšanas elementu, un neatkarīgi no VUNS uzraudzības un vērtēšanas uzdevuma dalībvalstis ir ieinteresētas projektu uzraudzībā, jo tā dod labu iespēju sekot projektu virzībai un gūt informāciju par to, vai projekti panāk gaidītos rezultātus un sasniedz LAP mērķus. Uzraudzību varētu veikt, izmantojot pieejamo administratīvo un kontroles informāciju un sistemātiski vācot attiecīgo informāciju no labuma guvējiem³⁵. Dalībvalstis var noteikt papildu īpašus programmas rādītājus (VUNS ietvaros vai ārpus tās).

76

Palāta pārbaudīja apkopotos datus un uzraudzības sistēmas revidētajās dalībvalstīs un, tāpat kā iepriekšējos ziņojumos³⁶, konstatēja, ka trūkst būtiskas un ticamas informācijas, lai varētu izdarīt secinājumus par minēto pasākumu efektivitāti. Tāpēc revidenti noteica projektu rezultātus un attiecīgā gadījumā sasniegtos īpašos projektu mērķus, pamatojoties uz pierādījumiem, kas iegūti, apmeklējot projektu objektus. Plašāka informācija par revidētajiem projektiem sniegta II pielikumā.

Revidētie projekti sasniedza paredzētos fiziskos tiešos rezultātus, tomēr ticama informācija par projekta koprezultātu bieži vien nebija pieejama

77

Visi 32 revidētie projekti sasniedza paredzētos faktiskos tiešos rezultātus (piemēram, ceļa modernizēšana, kanalizācijas sistēmas izbūve), un attiecībā uz 20 no minētajiem projektiem tika ievēroti dotācijas nolīgumā un/vai būvdarbu līgumā noteiktie termiņi. Kavēšanās konkrētos gadījumos bija daļēji attaisnojama ar sliktajiem laika apstākļiem vai citiem apstākļiem, kurus labuma guvēji nevar kontrolēt.

78

Sasniedzot paredzētos tiešos rezultātus, daži projekti automātiski sasniedza arī savus mērķus koprezultāta ziņā, piemēram, uzlabojot aizsardzību pret plūdiem konkrētā apgabalā (sk. 13. izcēlumu).

13. izcēlums

Piemērs projektam, kas sasniedza paredzētos tiešos rezultātus un koprezultātu

Polija

Revidētais projekts, kurš ietvēra sūkņu stacijas paplašināšanu un modernizēšanu un kura izmaksas tika lēstas 700 000 EUR apmērā, tika pabeigts atbilstīgi tehniskajām specifikācijām, ietaupot apmēram 100 000 EUR salīdzinājumā ar apstiprināto budžetu (iegūts, izmantojot piedāvājumu konkursu), un ar piecu mēnešu nokavēšanos administratīvo dokumentu novēlotas iesniegšanas dēļ. Jauna un jaudīgāka sūkņu stacija bija vajadzīga pēc tam, kad 2001. gadā reģionā applūda gandrīz 800 ha zemes platības, un šī stacija uzlaboja 320 ha lauksaimniecības zemes aizsardzību pret sezonālajiem plūdiem.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

79

Tomēr ne visos gadījumos bija šāds rezultāts. Iespējams, ka projekti nespēj sasniegt paredzēto koprezultātu, lai gan ir sasniegti līgumā noteiktie faktiskie tiešie rezultāti. Revīzijā konstatēja, ka dalībvalstis nebija savākušas ticamu informāciju par projektu īstermiņa un vidēja termiņa sekmēm LAP mērķu un ar projektu saistītu konkrētu mērķlielumu sasniegšanā. Tas galvenokārt bija saistīts ar nespēju noteikt atbilstīgus rādītājus un to, ka pieteikumā un dotācijas lēmumā nebija konkrētu mērķu un mērķlielumu. Piemēram, lai gan LAP attiecībā uz Itāliju (Sicīlija) bija noteikts mērķis panākt ūdens resursu ietaupījumu, veicot ieguldījumus ūdens infrastruktūrā, iestādes nebija noteikušas rādītāju, kas ļautu tām novērtēt minētā mērķa sasniegšanu; revidētajos projektos arī nebija skaitļos izteiktu mērķlielumi.

80

Revīzijas laikā trīs no piecām revidētajām dalībvalstīm (Spānija (Estremadura), Itālija (Sicīlija) un Polija) nebija iesniegušas obligāto uzraudzības informāciju, kā tas prasīts VUNS attiecībā uz 125. pasākuma koprezultāta rādītāju “kopējās pievienotās vērtības pieaugums atbalstītajās saimniecībās”. Pārējās divas dalībvalstis (Vācija (Saksija) un Rumānija) bija norādījušas vērtību minētajam rādītājam, kura pamatā tomēr bija neuzticama informācija (sk. 14. izcēlumu).

14. izcēlums

Neuzticama datu vākšanas metode – netika ņemti vērā finanšu dati par lauku saimniecībām, nosakot to konkurētspēju

Rumānija

Rādītāja “kopējās pievienotās vērtības pieaugums atbalstītajās saimniecībās” mērķis ir kvantitatīvi novērtēt 125. pasākuma ietekmi uz atbalstīto lauku saimniecību un mežsaimniecību konkurētspēju. Tomēr Rumānijā šis rādītājs tika aprēķināts visas tās komūnas līmenī, kurā tika īstenots projekts, (pamatojoties uz komūnas finanšu pārskatiem), nevis attiecībā uz lauku saimniecībām, kuras guva labumu no jaunajiem ceļiem.

81

Attiecībā uz koprezultāta rādītāju “to iedzīvotāju skaits lauku apvidos, kuri gūst labumu no uzlabotiem pakalpojumiem” 321., 322. un 323. pasākumam dalībvalstis bija norādījušas visu komūnas, kurā tika īstenots projekts, iedzīvotāju skaitu, neņemot vērā finansētās infrastruktūras faktiskos lietotājus (sk. 15. izcēlumu). Šīs ziņošanas metodes dēļ tiek iegūti pārāk lieli skaitļi, īpaši ņemot vērā to, ka vairāki projekti tiek īstenoti vienā komūnā, un attiecībā uz katru no projektiem tiek norādīts visu komūnas iedzīvotāju skaits, kas, apkopojot rādītājus, tādējādi tiek saskaitīts vairākas reizes.

15. izcēlums

Piemērs projektam, attiecībā uz kuru tika uzskatīts, ka ieguvēji no jaunā ieguldījuma ir visi komūnas iedzīvotāji, lai gan attiecīgais projekts skāra tikai nelielu skaitu iedzīvotāju

Vācija (Saksija)

Projektu saistībā ar ciemata ceļa atjaunošanu 200 m garā posmā Vācijas iestādes iekļāva 322. pasākuma “to iedzīvotāju skaits lauku apvidos, kuri gūst labumu no uzlabotiem pakalpojumiem” koprezultāta rādītājā, norādot, ka ieguldījums sniedza labumu 40 631 iedzīvotājam. Tas ir kopējais komūnā dzīvojošo iedzīvotāju skaits, bet patiesībā šo ceļu izmanto tikai neliela iedzīvotāju daļa, jo ciematā, kurā projekts tika īstenots, dzīvo apmēram 300 iedzīvotāju.

Saksija 2014. gada progresa ziņojumā 322. pasākuma koprezultāta rādītājā bija norādījusi, ka ieguvēji no uzlabotiem pakalpojumiem lauku apvidos ir 2,9 miljoni iedzīvotāju. Tas ir vairāk nekā šīs federālās zemes kopējais lauku iedzīvotāju skaits, kas ir aptuveni 2 miljoni.

82

Lai gan revidētās dalībvalstis bija noteikušas papildu, ar programmu saistītus rādītājus, tie nepalīdzēja izmērīt īstenoto intervences pasākumu panākumus. Tam bija divi galvenie iemesli. Pirmkārt, dalībvalstis nebija noteikušas mērķlielumus. Otrkārt, papildu rādītāji mērīja tiešos rezultātus, piemēram, remontētā ceļa posms kilometros, nevis koprezultātu saistībā ar LAP mērķiem, piemēram, panāktais ūdens ietaupījums, iespēja lauksaimniekiem samazināt transporta izmaksas un konkrētu pakalpojumu sniegšana lauku iedzīvotājiem.

83

Divdesmit projektos no 32 revidētajiem projektiem nebija izmērāmu mērķlielumu attiecībā uz koprezultātu. Tomēr revīzija varēja iegūt dažus datus par faktiski sasniegtajiem rezultātiem (sk. piemērus 16. izcēlumā un plašāku informāciju II pielikumā). Lai gan 13 gadījumos tika novēroti vairāki pozitīvi rezultāti, desmit gadījumos no tiem nebija pietiekamas informācijas, lai revidenti varētu izdarīt secinājumus par to, cik efektīvi projekti sasniedza LAP mērķis. Četros gadījumos atbilstīgie rādītāji liecināja, ka mērķlielumi nav sasniegti. Pārējos trīs gadījumos iegūtā informācija bija neuzticama. Plašāka informācija par revidētajiem projektiem sniegta II pielikumā.

16. izcēlums

Nepietiekami pierādījumi par pozitīviem rezultātiem un neuzticami dati

Itālijā (Sicīlija) un Spānijā (Estremadura) iestādes nebija vākušas datus par atsevišķiem projektu rezultātiem. Tikai trīs no astoņiem un attiecīgi divi no septiņiem revidētajiem labuma guvējiem minētajos abos reģionos pēc revidentu pieprasījuma varēja sniegt dažus skaitļos izteiktus datus par rezultātiem. Šie dati kopumā liecināja, ka ieguldījumiem ir pozitīva ietekme. Tomēr vienam projektam saistībā ar lauku ceļa asfalta kārtas atjaunošanu tūristu reģionā Spānijā (Estremadura) nebija pozitīvas ietekmes uz tūristu skaitu. Dažus gadus pēc projekta pabeigšanas vidējais apmeklētāju skaits patiesībā bija samazinājies salīdzinājumā ar apmeklētāju vidējo skaitu pirms projekta īstenošanas. Nebija pieejama informācija par ieguldījuma ietekmi uz lauku saimniecībām.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

Rumānijā attiecībā uz četriem revidētajiem projektiem, kuriem tika piešķirts finansējums viena līdz 2,4 miljonu EUR apmērā, labuma guvēji iesniedza revidentiem skaitļos izteiktus mērķlielumus un datus par koprezultātu.

Tikai viens projekts sasniedza mērķlielumu pieslēgt jaunu ūdensapgādes un kanalizācija sistēmu 575 lietotājiem. Pārējie trīs projekti vēl nebija sasnieguši mērķlielumus gandrīz trīs gadus pēc projekta pabeigšanas – divos ūdensapgādes projektos mazāk nekā pusei no mērķlielumā paredzētajiem lietotājiem bija pieslēgta kanalizācijas sistēma, bet trešais projekts nebija radījis jaunas darbvietas, lai gan darbvietu radīšana bija viens no tā mērķiem.

Vācijā (Saksija) dati, kas iesniegti par trīs galvenajiem koprezultāta rādītājiem attiecībā uz pasākumiem, bija pamatoti uz iestāžu pieņēmumiem par iespējamo ieguldījuma rezultātu. Attiecībā uz minētajiem rādītājiem nebija pieejami dati par mērķlielumiem un faktisko rezultātu. Tādējādi informācija, ko revidenti varēja iegūt par revidētajiem projektiem, bija ierobežota un sniedza tikai pamatrādītājus, piemēram, to mājsaimniecību skaits, kurām nodrošināta piekļuve finansētajiem ceļiem.

Polijā četros no pieciem revidētajiem projektiem labuma guvēji bija iesnieguši vadošajai iestādei datus par projekta rezultātiem, kas liecināja par lietotāju skaita pieaugumu un projekta mērķu sasniegšanu kopumā. Tomēr trīs gadījumos nebija sniegti apliecinoši pierādījumi, kas ļautu Palātai pārbaudīt paziņotos skaitliskos datus.

Komisija ir mudinājusi dalībvalstis uzlabot uzraudzību un vērtēšanu, bet dažas nepilnības, iespējams, saglabāsies arī 2014.–2020. gada plānošanas periodā

84

Lai gan dalībvalstis ir galvenokārt atbildīgas³⁷ par datu vākšanas tiešo rezultātu un koprezultāta rādītājiem, Komisija ir atbildīga par LAP īstenošanas uzraudzību un tās informācijas publicēšanu, kas iegūta no dalībvalstīm, izmantojot VUNS.

85

Attiecībā uz 125. pasākumu koprezultāta rādītāju “bruto pievienotās vērtības pieaugums atbalstītajās saimniecībās/uzņēmumos” Komisija atzina, ka, kaut arī 2010. gadā bija sniegti norādījumi par bruto pievienotās vērtības pieauguma noteikšanas metodiku, vairākumā dalībvalstu bija grūtības ticami novērtēt šo rādītāju. Tādējādi šis rādītājs 2014.–2020. gada plānošanas periodā tika aizstāts ar rādītāju “lauksaimniecības produkcijas izmaiņas atbalstītajās saimniecībās/GDV (gada darba vienība)”. Komisija norādīja, ka jauno rādītāju novērtēs tikai ārējie vērtētāji, jo dalībvalstu pārvaldēm trūkst vajadzīgās pieredzes. Papildu obligāts koprezultāta rādītājs 2014.–2020. gada plānošanas periodā tika ieviests attiecībā uz 125. pasākumam līdzvērtīgu pasākumu, proti, “procentuālais daudzums apūdeņotas zemes, kurā notiek pāreja uz efektīvākām apūdeņošanas sistēmām”.

86

Attiecībā uz koprezultāta rādītāju “to iedzīvotāju skaits lauku apvidos, kuri gūst labumu no uzlabotiem pakalpojumiem”, ko izmanto 321., 322. un 323. pasākumā, Komisija apstiprināja iesniegtos datus, lai gan pastāvēja risks, ka aplēstais lietotāju skaits ir pārāk liels. Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu šiem pasākumiem tiks izmantots līdzīgs koprezultāta rādītājs (“to lauku iedzīvotāju procentuālais daudzums, kuri gūst labumu no uzlabotiem pakalpojumiem/infrastruktūras”). Komisija neapstiprinās vienu un to pašu iedzīvotāju skaitu, kas ziņojumos norādīts vairākas reizes (katram reģionā īstenotajam projektam) attiecībā uz jauno koprezultāta rādītāju, tomēr šāda ziņošanas metode ir nepārprotami atļauta attiecībā uz jauno tiešā rezultāta rādītāju “to iedzīvotāju skaits, kas gūst labumu no uzlabotiem pakalpojumiem/infrastruktūras”.

87

Palāta nevarēja revīzijas laikā novērtēt, kādā ziņā jaunie rādītāji novērsīs iepriekšējo rādītāju nepilnības. Tomēr, pasākumu efektivitātes novērtējums, tikai pamatojoties uz lauksaimniecības produkcijas izmaiņām, procentuālo daudzumu zemes, kurā notiek pāreja uz efektīvākām apūdeņošanas sistēmām, un to iedzīvotāju skaitu, kuri gūst labumu no jaunās infrastruktūras, nesniegs pilnīgu informāciju par pasākumiem piešķirto līdzekļu sekmīgu vai nesekmīgu izmantošanu, ņemot vērā finansēto projektu lielo dažādību.

88

Būtiskie kavējumi infrastruktūras pasākumu īstenošanā 2007.–2013. gada plānošanas periodā radīja izdevumu cikla un ziņojumu sagatavošanas termiņa prasību nesaskaņotību. Tādējādi starpposma novērtējumos trūka pastāvīgu datu, un ir ļoti iespējams, ka pat ex post novērtējumi būs pāragri, lai varētu izmantot ticamus datus. Ja uzraudzības un novērtēšanas informācija nav pieejama galvenajos ziņojumu iesniegšanas posmos, dalībvalstis un Komisija nevar to izmantot, lai uzlabotu pasākumu īstenošanu.

89

Šāda situācija, iespējams, saglabāsies 2014.–2020. gada plānošanas periodā, jo dalībvalstīm 2017. gadā ir jāsagatavo pirmais “paplašinātais gada īstenošanas ziņojums”, tostarp novērtējuma secinājumi, lai gan līdzekļu izmantošana tika sākta samērā vēlu LAP apstiprināšanas procesa³⁸ kavēšanās dēļ. Tas, ka trūkst savlaicīgas, ticamas un atbilstīgas informācijas par infrastruktūrā ieguldīto publisko līdzekļu izmantošanas rezultātiem, apgrūtina uz rezultātiem pamatotu turpmāku līdzekļu pārvaldību.

11Komisijas 2006. gada 15. decembra Regula (EK) Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (OV L 368, 23.12.2006., 15. lpp.), 5. panta 1. punkts.

12Līdzīgu konstatējumu sk. īpašajā ziņojumā Nr. 9/2010 “Vai līdzekļi ES struktūrpasākumiem ūdensapgādei sadzīves patēriņam ir izlietoti, lai panāktu labāko rezultātu?”, īpaši 64.–67. punktu, kur norādīts, ka “dalībvalstis cenšas iegūt maksimālu ES finansiālo palīdzību un nosaka zemus tarifus”.

13Jaunākie pētījumi un ziņojumi par šo tēmu ietver: Smart Growth America and Taxpayers for Common Sense “Repair Priorities: Transportation spending strategies to save taxpayer dollars and improve roads” [Remontdarbu prioritātes – transporta izdevumu stratēģijas, lai taupītu nodokļu maksātāju naudu un uzlabotu ceļu stāvokli], 2011. gads; McKinsey Global Institute, “Infrastructure productivity: how to save $1 trillion a year” [Infrastruktūras lietderība – kā ietaupīt vienu miljardu dolāru gadā], 2013. gads; Eiropas Parlaments, Savienības iekšpolitikas ģenerāldirektorāts “ES ceļu segumi: ceļu regulāras uzturēšanas trūkuma ietekme uz ekonomiku un drošību”, 2014. gads.

14Padomes Regulas (EK) Nr. 1698/2005 77. panta 2. punktā un 78. pantā noteikts, ka “Komisijas pārstāvji pēc savas ierosmes var piedalīties uzraudzības komitejas darbā ar padomdevēja tiesībām” un ka “Uzraudzības komiteja pārliecinās par lauku attīstības programmas īstenošanas efektivitāti”. Tas tiek darīts, apsverot un pārskatot atlases kritērijus, uzraugot virzību uz mērķiem, mērķlielumu sasniegšanu utt.

15Gada pārskatā formulētie konstatējumi balstās uz pieciem atlasītiem partnerības nolīgumiem: ar Vāciju, Franciju, Latviju, Poliju un Portugāli.

16Attiecībā uz abiem pārējiem revidētajiem reģioniem (Spānija (Estremadura) un Itālija (Sicīlija)) 2014.– 2020. gada LAP netika pārskatītas, jo revīzijas laikā tās vēl nebija apstiprinātas.

17Saskaņā ar saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principiem, kas noteikti Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 30. panta 2. punktā.

18Regulas (EK) Nr. 1698/2005 71. panta 2. punktā teikts: “Lai saņemtu ELFLA ieguldījumu, izdevumi kļūst tiesīgi tikai tad, ja tos rada darbības, par ko lēmumu pieņēmusi attiecīgās programmas vadība vai kas ir pieņemts saskaņā ar tās atbildību, ievērojot izvēles kritērijus, kurus noteikusi kompetenta struktūra”.

19Tikai izņēmuma gadījumos (piemēram, pagaidu tiešais finansējums skolu projektiem) projektu atlasi tieši veica vadošā iestāde centrālajā līmenī.

20Komisijas 2011. gada 27. janvāra Regulas (ES) Nr. 65/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 attiecībā uz pārbaudes kārtību, kā arī savstarpējo atbilstību saistībā ar lauku attīstības atbalsta pasākumiem (OV L 25, 28.1.2011., 8. lpp.), 24. panta 2. punkta d) apakšpunktā noteikts, ka dalībvalstīm jānovērtē pieteikumā norādīto izmaksu pamatotība, veicot atbalsta pieteikumu administratīvās pārbaudes. Šis novērtējums jāveic, izmantojot piemērotu sistēmu, piemēram, standarta izmaksas, dažādu piedāvājumu salīdzināšanu vai novērtēšanas komitejas iesaistīšanu. Turklāt Regulas 24. panta 2. punkta c) apakšpunktā norādīts, ka dalībvalstīm jāpārbauda, vai darbība, par kuru tiek prasīts atbalsts, atbilst piemērojamiem valsts un Savienības noteikumiem, jo īpaši attiecīgā gadījumā publiskā iepirkuma, valsts atbalsta un citiem atbilstošiem obligātiem standartiem, ko paredz valsts tiesību akti vai kas noteikti lauku attīstības programmā.

21ERP gada pārskati, īpašais ziņojums Nr. 6/2013 “Vai dalībvalstis un Komisija ir lietderīgi izmantojušas finanšu līdzekļus, īstenojot lauku ekonomikas dažādošanas pasākumus”, īpašais ziņojums Nr. 22/2014 un īpašais ziņojums Nr. 23/2014 “Kļūdas lauku attīstības izdevumos: kādi ir to cēloņi un kā tie tiek novērsti” (http://eca.europa.eu).

22Saskaņā ar Itālijas Publiskā iepirkuma likuma Nr. 163/2006 86. panta 1. punktu šo procedūru veido četri posmi: 1) 10 % dārgāko un lētāko saņemto projektu izslēgšana; 2) atlikušo piedāvājumu atlaižu vidējā lieluma aprēķināšana (proti, atlaides salīdzinājumā ar aplēsto līguma vērtību); 3) to atlaižu, kuras pārsniedz vidējo lielumu, dispersijas pievienošana iepriekš minētajam vidējam lielumam; 4) līguma slēgšanas tiesību piešķiršana piedāvājumam, kurā piedāvātas atlaides, kas nepārsniedz 3. posmā aprēķināto atlaides lielumu.

23Komisija metodiskajos norādījumos par ieguldījumu projektu izmaksu un ieguvuma analīzi (publicēti 2008. gada jūlijā) norādīja, ka attiecībā uz lielāko daļu infrastruktūras laikposms, kurā veicamas finanšu prognozes un kurš nedrīkst pārsniegt projekta ekonomiski lietderīgās izmantošanas laiku, ir vismaz 20 gadi. Piemēram, norādījumos ieteiktais laikposms ceļu projektiem ir 25 gadi, bet ūdens infrastruktūrai – 30 gadi.

24Šādu pētījumu piemēri ir sniegti 13. zemsvītras piezīmē.

25Šī iespēja tika pieļauta LAP projektā 2014.–2020. gada plānošanas periodam, kas tika nosūtīts Komisijai 2014. gada jūlijā (M04 nodaļa – ieguldījumi materiālajos aktīvos (17. punkts), 221. lpp.).

26Padomes Regula (EK) Nr. 1698/2005, 72. pants.

27Minētie saistību periodi tika pārskatīti 2014.–2020. gada plānošanas periodā, lai tos saīsinātu līdz standarta piecu gadu periodam, kā noteikts 71. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulā (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

28Izstrādātas saskaņā ar 30. pantu Komisijas 2006. gada 7. decembra Regulā (EK) Nr. 1975/2006, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1698/2005 attiecībā uz pārbaudes kārtību, kā arī savstarpējo atbilstību saistībā ar lauku attīstības atbalsta pasākumiem (OV L 368, 23.12.2006., 74. lpp.).

29Attiecībā uz Spāniju (Estremadura) nebija iespējams veikt šādus aprēķinus, jo nebija pieejams pārskats par visiem revidēto pasākumu ietvaros apstiprinātajiem projektiem.

30Mediānas vērtība – vērtība sakārtotā vērtību kopumā, virs un zem kuras ir vienāds vērtību skaits (vai kas ir vidējais aritmētiskais no divām vidējām vērtībām, ja nav dots vidējais skaitlis).

31Komisija saskaņā ar revīzijas secinājumiem var sākt procedūras, samazinot ES finansējumu attiecīgajai dalībvalstij, lai kompensētu atklātos trūkumus. Šīs procedūras ir minētas kā “finanšu korekcijas”.

32“Public Procurement Guidance for Practitioners on the avoidance of common errors in ESI Funded projects” [Ar publisko iepirkumu saistīti norādījumi speciālistiem par to, kā izvairīties no bieži sastopamām kļūdām ESI fondu finansētos projektos].

33Ex ante nosacījumi ir ieviesti ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 2. un 19. pantu kā Savienības prioritāšu konkrēto mērķu efektīvas un iedarbīgas sasniegšanas priekšnoteikumi. Ex ante nosacījums attiecībā uz publisko iepirkumu ir “izstrādāta kārtība, kā saistībā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem nodrošināt Savienības publiskā iepirkuma tiesību aktu efektīvu piemērošanu”.

34Eiropas Revīzijas palātas īpašais ziņojums Nr. 10/2015 “Jāpastiprina centieni risināt publiskā iepirkuma problēmas saistībā ar ES kohēzijas politikas izdevumiem”, 2. ieteikums (http://eca.europa.eu).

35Vismaz līdz piecu gadu laikposma beigām, lai saglabātu aktīvus, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1698/2005 72. pantā.

36Sk. īpašos ziņojumus Nr. 8/2012, 1/2013, 6/2013 un 12/2013 (http://eca.europa.eu).

37Regula (EK) Nr. 1698/2005, 79. pants.

38Komisija līdz 2015. gada septembrim bija apstiprinājusi tikai 79 no 118 LAP.

Secinājumi un ieteikumi

90

Lauku infrastruktūras projektiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā ES piešķīra 13 miljardus EUR, projektu mērķis bija veicināt lauku saimniecību un mežsaimniecību konkurētspēju un uzlabot dzīves kvalitāti laukos. Kopā ar dalībvalstu līdzfinansējumu kopējais atbalsts, kas novirzīts četriem lauku attīstības pasākumiem, veidoja 19 miljardus EUR.

91

Infrastruktūras pasākumi tika īstenoti saskaņā ar dalītu pārvaldību, kurā Komisija apstiprināja lauku attīstības programmas (LAP), ko iesniegušas dalībvalstis, kuras savukārt izraudzījās finansējamos projektus.

92

Palāta meklēja atbildi uz turpmāk minēto jautājumu.

Vai ar atbalstu lauku infrastruktūras ieguldījumiem dalībvalstis un Komisija panāca ieguldīto līdzekļu atdevi?

93

Lai gan atsevišķie revidētie projekti sniedza paredzētos fiziskos tiešos rezultātus un dažos gadījumos nodrošināja nepārprotami pozitīvu ieguldījumu lauku apvidos, Palāta konstatēja, ka dalībvalstis un Komisija, izmantojot dalītu pārvaldību, ir tikai daļēji panākušas ieguldīto līdzekļu atdevi, jo atbalstu ne vienmēr novirzīja izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem, kas bija piemēroti LAP noteikto mērķu sasniegšanai, un nebija pietiekamas informācijas, kura apliecinātu pasākumu sekmīgu vai nesekmīgu izmantošanu.

94

Komisija un dalībvalstis dala atbildību par infrastruktūras projektu īstenošanu; to skaits ir ārkārtīgi liels un tie ir saistīti ne tikai ar lauku attīstību, bet arī ar visām struktūrfondu jomām. Neraugoties uz to, bija pārāk maz pierādījumu par efektīvu koordināciju vai paraugprakses apmaiņu nolūkā uzlabot līdzekļu pārvaldību un panākt ieguldīto līdzekļu lielāku atdevi, izmantojot, piemēram, projektu atlases procedūras, izmaksu pamatotības pārbaudes un ar ilgtspēju saistītās pārbaudes. Tas nozīmē, ka sadarbība ir jāpaplašina, lai ar pieejamo finansējuma līmeni būtu iespējams sasniegt ievērojami vairāk.

95

Konstatētās nepilnības un ar tām saistītie Palātas ieteikumi ir sīkāk izklāstīti turpmāk tekstā.

96

Revīzijā konstatēja, ka dalībvalstīm nebija koordinētas pieejas lauku infrastruktūras vajadzību izteikšanai skaitļos (piemēram, to ceļu skaits, kuriem vajadzīgi remontdarbi, un attiecīgi nepieciešamais budžets) un finansējuma avotu noteikšanai. Nevienā no revidētajām LAP netika apsvērti pieejamie valsts, reģionālie, vietējie publiskā vai privātā sektora līdzekļi, ar kuriem varētu segt (vai kuri jau sedz) tādas pašas vajadzības kā LAP. Tāpēc nebija mēģinājuma skaitļos izteikt atlikušo finansējuma trūkumu (kas pamatotu ELFLA intervenci) šādiem ieguldījumiem (sk. 20.–22. punktu).

97

Tā kā trūkst koordinētas pieejas, kas aptvertu visas finansēšanas iespējas, var notikt līdzekļu aizstāšana, kas noved pie ierobežoto resursu nelietderīgas izmantošanas. Divās revidētajās dalībvalstīs bija norādes, ka līdzekļu aizstāšana ir notikusi, jo lauku ceļiem pieejamie valsts vai reģionālie līdzekļi tika atcelti vai samazināti tieši tad, kad līdzīgiem projektiem sāka piešķirt atbalstu no LAP (sk. 23. un 24. punktu).

98

Lai gan tika konstatēti daži labas prakses piemēri, dalībvalstis regulāri nenovirzīja LAP finansējumu projektiem, kuru īstenošanai bija pierādāmi vajadzīgs publiskā sektora atbalsts. Tādējādi pastāv liekā atbalsta risks, un projektu rezultātus ne vienmēr var saistīt ar dotācijas ietekmi (sk. 25.–30. punktu).

99

Atsevišķos gadījumos skaidru demarkācijas kritēriju trūkuma dēļ tika alternatīvi izmantoti dažādi fondi vieniem un tiem pašiem infrastruktūras veidiem, radot neizbēgamu risku bez vajadzības dublēt pārvaldības struktūras (sk. 31. un 32. punktu).

100

Lai gan četras no piecām revidētajām dalībvalstīm bija izveidojušas koordinācijas struktūras, tās necentās aktīvi veicināt papildināmību starp fondiem. Tika konstatēti gadījumi, kad papildināmības ar valsts un vietējiem līdzekļiem trūkums apdraudēja projektu lietderību un efektivitāti (sk. 33.–36. punktu).

101

Komisija veica pasākumus, lai uzlabotu koordināciju starp ES fondiem 2014.–2020. gada plānošanas periodā, tomēr dalībvalstu plānošanas dokumenti vēl nerada pietiekamu pārliecību, ka jaunās pieejas uzlabos koordināciju (sk. 37.–41. punktu).

1. ieteikums
Vajadzību analīze un finansējuma avotu koordinācija

a)Dalībvalstīm jāievieš tāda koordinēta pieeja lauku infrastruktūras atbalstam, kurā vajadzības un finansējuma trūkums būtu izteikts skaitļos un kura pamatotu LAP pasākumu izmantošanu. Šādā pieejā jāapsver ES, valsts, reģionālie, vietējie publiskā un privātā sektora līdzekļi, ar kuriem varētu segt (vai kuri jau sedz) tādas pašas vajadzības kā LAP. Dalībvalstīm jānodrošina, lai ar LAP līdzekļiem netiktu tikai aizstāti citi publiskie līdzekļi, kas paredzēti tai pašai politikas jomai, un jāatlasa projekti, kuriem pierādāmi ir vajadzīgs publiskā sektora atbalsts un kuri sniedz pievienoto vērtību.

b)Lai īstenotu savas funkcijas dalītajā pārvaldībā, Komisijai ir jāveicina paraugprakses pieņemšana, kas mazinātu liekā atbalsta risku, un jāmudina dalībvalstis izvairīties no citu fondu vienkāršas aizstāšanas ar LAP resursiem, tādējādi nodrošinot lielāku izmantoto ES līdzekļu pievienoto vērtību.

c)Dalībvalstīm ir labāk jāizmanto pašreizējās koordinācijas struktūras, piemēram, koordinācijas struktūras un kopīgi pārvaldības, kontroles un uzraudzības pasākumi, lai ieviestu efektīvus mehānismus, kuru mērķis ir mazināt finansējuma trūkumu un pārklāšanos, saskaņā ar vienotā stratēģiskā satvara pamatprincipiem. Piemēram, dalībvalstis varētu piešķirt prioritāti projektiem, kuri vislabāk atbilst valsts, reģionālajiem vai vietējiem plāniem attiecībā uz infrastruktūras integrētu attīstību.

d)Komisijai jāizmanto pieredze, kas gūta pirmajos pasākumos, kuru mērķis bija nodrošināt efektīvu koordināciju starp dažādiem ES fondiem un padziļināti novērtēt papildināmību starp dažādajiem ES fondiem, un šī pieredze dalībvalstīm jāizmanto 2014.–2020. gada plānošanas periodā. Komisijai ir aktīvi jāmudina dalībvalstis izmantot pieredzi, kas gūta saistībā ar citiem fondiem infrastruktūras atbalstam (piemēram, ERAF un Kohēzijas fonds), lai uzlabotu pasākumu pārvaldības efektivitāti. Komisijai jāizmanto iespēja, ko sniedz paplašinātais gada īstenošanas ziņojums, kuru dalībvalstīm ir pienākums iesniegt līdz 2019. gadam, lai novērtētu koordinācijas mehānismu efektivitāti un vajadzības gadījumā ierosinātu uzlabojumus.

102

ES tiesību aktos ir prasīts, lai dalībvalstis ieviestu atlases kritērijus, kuriem jānodrošina, ka prioritāte tiek piešķirta efektīvākajiem un lietderīgākajiem attiecināmajiem projektiem, kā arī jārada pamats tam, lai noraidītu projektus, kuri nesniedz ieguldīto līdzekļu atdevi. Revidētās dalībvalstis vai nu nebija noteikušas atlases kritērijus, vai arī šie kritēriji ne vienmēr ļāva faktiski piešķirt prioritāti izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem saistībā ar LAP mērķiem (sk. 43.–49. punktu).

103

Palāta konstatēja nepilnības sistēmās, ko dalībvalstis bija ieviesušas projektu izmaksu pamatotības novērtēšanai. Minētās nepilnības palielina risku, ka publiskie līdzekļi netiks izmantoti saimnieciski visizdevīgākajā veidā. Lai nodrošinātu izmaksu pamatotību, revidētās dalībvalstis galvenokārt izmantoja atsauces cenas un publiskā iepirkuma procedūras. Tomēr, kā Palāta bija norādījusi savos iepriekšējos pārskatos, minētie instrumenti netika pareizi piemēroti, lai nodrošinātu izmaksu pamatotību. Lai gan sistēmas, kuru pamatā ir atsauces cenas, tiek plaši izmantotas, tām ir nopietni ierobežojumi galvenokārt tāpēc, ka atsauces cenas bieži vien pārsniedza faktiskās tirgus cenas darījumiem (piemēram, rīkojot piedāvājumu konkursus). Vairākos gadījumos publiskā iepirkuma procedūras nelabvēlīgi ietekmēja godīgu konkurenci un izmaksu pamatotību (sk. 50.–54. punktu).

104

Lai nodrošinātu ieguldījumu ilgtspēju, revidētās dalībvalstis parasti piemēroja standarta prasību par piecu gadu saistību periodu, kas praksē tika ievērojami saīsināts attiecībā uz lielāko daļu projektu. Atsevišķiem projektiem trīs no revidētajām dalībvalstīm piemēroja ilgākus saistību periodus, kas labāk atbilst ieguldījumu lietderīgās izmantošanas laikam. Tomēr neviena no revidētajām dalībvalstīm neprasīja, lai labuma guvēji iesniegtu sīki izstrādātu uzturēšanas plānu un paredzētu budžeta līdzekļus uzturēšanas vajadzībām (sk. 55.–60. punktu).

105

Lai padarītu ELFLA finansējumu pievilcīgu iespējamajiem labuma guvējiem un lai projekti varētu dot savlaicīgus ieguvumus lauku apvidiem, administratīvajām procedūrām nevajadzētu būt pārmērīgi garām un apgrūtinošām. Divas no revidētajām dalībvalstīm/reģioniem nebija noteikušas termiņu dotāciju un maksājumu pieteikumu izskatīšanai, bet pārējās trīs dalībvalstis ievērojami pārsniedza noteiktos termiņus, īpaši attiecībā uz dotāciju pieteikumiem (sk. 61.–65. punktu).

106

Komisija 2007.–2013. gada plānošanas perioda pirmajā posmā nebija pietiekami mudinājusi dalībvalstis ievērot finanšu līdzekļu visizdevīgākās izmantošanas principus (saimnieciskums, lietderība un efektivitāte), piemēram, nosakot atlases kritērijus, kas piešķir prioritāti izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem, piemērojot atsauces cenas un nodrošinot godīgas un konkurenci veicinošas publiskā iepirkuma procedūras. Tomēr Komisija ierosināja dažus uzlabojumus attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu (sk. 66.–72. punktu).

2. ieteikums
Pasākumu pārvaldība

a)Dalībvalstīm ir jāievieš un konsekventi jāpiemēro kritēriji, lai nodrošinātu, ka tiek atlasīti izmaksu ziņā lietderīgākie projekti – projekti, kuriem ir iespējas sniegt lielāko ieguldījumu LAP mērķu sasniegšanā attiecībā uz izmaksu vienību (piemēram, projekti, kas nodrošina lauku saimniecības ražīguma maksimālu palielinājumu vai lielākos ūdens resursu ietaupījumus uz izmaksu vienību apgabalos, kurus nopietni skāris ūdens trūkums). Šādās atlases sistēmās regulāri jānosaka obligātā robežvērtība, ņemot vērā projektu kvalitāti.

b)Attiecībā uz efektīvām izmaksu pamatotības pārbaudēm Komisijai un dalībvalstīm jāīsteno ieteikumi, kas sniegti Palātas īpašajā ziņojumā par šo jautājumu³⁹. Īpaši saistībā ar infrastruktūras projektiem dalībvalstīm jānodrošina, ka projekta izmaksu aplēšu pamatā ir atjaunināta informācija par cenām, kas atspoguļo faktiskās tirgus cenas, un ka publiskā iepirkuma procedūras ir godīgas un pārredzamas un sekmē patiesu konkurenci.

c)Dalībvalstīm, nosakot ar ilgtspēju saistītas prasības un pārbaudes, jāņem vērā atbalstīto ieguldījumu lietderīgās izmantošanas laiks.

d)Dalībvalstīm jānosaka pieņemams termiņš dotāciju un maksājumu pieteikumu izskatīšanai, un šis termiņš ir jāievēro.

107

Kopumā 32 revidētie projekti sasniedza paredzētos fiziskos tiešos rezultātus, piemēram, jauni vai atjaunoti ceļi, ūdensapgādes un kanalizācijas sistēmas vai uzlabotas skolu ēkas. Tomēr Palāta konstatēja, ka, līdzīgi kā iepriekšējos ziņojumos⁴⁰, trūka informācijas par projekta koprezultātu, vai arī šī informācija nebija uzticama, lai varētu izdarīt secinājumus par minēto pasākumu efektivitāti. Nozīmīgi dati par koprezultātiem vai nu nebija apkopoti, vai arī to pamatā bija labuma guvēju deklarācijas vai aplēses, kas nebija tieši saistītas ar finansētajiem projektiem.

108

Divdesmit projektos no 32 revidētajiem projektiem nebija izmērāmu mērķu un mērķlielumu. Ja izmērāmi mērķi bija konstatēti, tie neradīja pārliecību par paziņoto datu ticamību, un nepietika pierādījumu par pozitīviem rezultātiem attiecībā uz nedaudzajiem projektiem, kuru koprezultāta dati bija pieejami. Piemēram, attiecībā uz vairākiem projektiem, kuru mērķis bija uzlabot lauku iedzīvotāju dzīves kvalitāti, bija norādīts komūnas iedzīvotāju kopējais skaits kā “to iedzīvotāju skaits lauku apvidos, kuri gūst labumu no uzlabotiem pakalpojumiem”, bet uzbūvētos jaunos objektus, piemēram, ceļus attālajos apgabalos, izmantoja tikai ierobežots lietotāju skaits (sk. 77.–83. punktu).

109

Komisija ir ierosinājusi izmaiņas attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu. Tomēr nepietiekamā rādītāju kvalitāte un vēlu sāktā pasākumu īstenošana var ietekmēt uzraudzības un novērtēšanas procesu (sk. 84.–89. punktu). Tas, ka trūkst savlaicīgas, atbilstīgas un ticamas informācijas par rezultātiem, nelabvēlīgi ietekmē lēmumus par turpmākās politikas gaitu un to, kā labāk sasniegt infrastruktūras ieguldījumu mērķus lauku apvidos, un Komisijas centienus pārvaldīt budžetu, pamatojoties uz rezultātiem, kas nodrošina katra eiro pārdomātu izlietojumu, kļūst arvien grūtāk īstenot.

3. ieteikums
Uzraudzība, novērtēšana un atgriezeniskā saikne

a)Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu Komisijai un dalībvalstīm laikus jāapkopo atbilstīgi un ticami dati, kas sniedz lietderīgu informāciju par projektu sasniegumiem un finansētajiem pasākumiem. Šādai informācijai jāļauj izdarīt secinājumus par izlietoto līdzekļu lietderību un efektivitāti, apzināt pasākumus un infrastruktūras projektu veidus, kas sniedz lielāko ieguldījumu ES mērķu sasniegšanā un rada stabilu pamatu pasākumu pārvaldības uzlabošanai.

b)Dalībvalstīm jānodrošina, ka attiecībā uz projektiem, kuriem piešķirti līdzekļi, ir noteikti skaidri un konkrēti mērķi. Ja iespējams, mērķi ir jāizsaka skaitļos, lai atvieglotu projektu īstenošanu un uzraudzību un nodrošinātu lietderīgu atgriezenisko saikni vadošajām iestādēm.

Šo ziņojumu 2015. gada 16. decembra sēdē Luksemburgā pieņēma Revīzijas palātas I apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Augustyn KUBIK.

Revīzijas palātas vārdā –

priekšsēdētājs
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

39Sk. īpašo ziņojumu Nr. 22/2014.

40Sk. īpašos ziņojumus Nr. 8/2012, 1/2013, 6/2013 un 12/2013.

Pielikumi

I pielikums

ES līdzekļi 125., 321., 322. un 323. infrastruktūras pasākumam – plānoti un izlietoti 2007.–2013. gada plānošanas periodā

Avots: Eiropas Revīzijas palātas apkopojums, pamatojoties uz Eiropas Lauku attīstības tīkla tīmekļa vietnē sniegtajiem datiem par finanšu un fiziskajiem rādītājiem (http://enrd.ec.europa.eu/enrd-static/policy-in-action/rural-development-policy-in-figures/rdp-monitoring-indicator-tables/financial-and-physical-indicators/en/financial-and-physical-indicators_en.html).

II pielikums

Pārskats par revidētajiem projektiem

Dalībvalsts | Pasākums | Projekta apraksts | Attiecināmās izmaksas (noapaļotas, EUR) | LAP atbalsts kā % no attiecināmajām izmaksām | Kavējumi (mēneši) | Finansējuma piešķiršanas datums | Būvdarbu beigu datums | Vai ir izmērāmi mērķlielumi attiecībā uz projekta rezultātiem? | Projekta rezultāti revīzijas apmeklējuma laikā (2014. gada oktobris–2015. gada februāris)
Vācija (Saksija) | 125 | Meža ceļa 1,4 km gara posma atjaunošana | 100 000 | 80 % | – | 15.5.2009. | 10.10.2009. | 1000 m³ kokmateriālu ieguve piecos gados | 3936 m³ kokmateriālu ieguve četros gados
321 | Evakuācijas kāpnes un pamatskolas paplašināšana | 35 000 | 100 % | – | 8.5.2012. | 5.9.2012. | Nav | Uzlabotā drošība sniedz labumu 75 skolēniem un 6 skolotājiem
321 | Dienas aprūpes centra paplašināšana | 145 000 | 100 % | 6 | 30.9.2011. | 24.10.2012. | Samazināt energopatēriņu | Īstenoti energotaupības pasākumi
321 | Ceļa 1,6 km gara posma remontdarbi | 130 000 | 85 % | – | 11.3.2011. | 22.7.2011. | Tiešie labuma guvēji: 12 mājsaimniecības, 3 uzņēmumi, 2 saimniecības | Tiešie labuma guvēji: 12 mājsaimniecības, 3 uzņēmumi, 2 saimniecības
321 | Ceļa 1 km gara posma remontdarbi | 110 000 | 85 % | – | 4.4.2011. | 2./9.2011. | Nav | Nav izteikti skaitļos
322 | Ceļa 0,175 km gara posma 0,252 km garš gājēju celiņa remontdarbi | 115 000 | 89 % | – | 26.3.2009. | 17.11.2009. | Tiešie labuma guvēji: 12 mājsaimniecības, 3 sabiedriskās ēkas | Tiešie labuma guvēji: 12 mājsaimniecības, 3 sabiedriskās ēkas
322 | Ceļa 1,6 km gara posma remontdarbi | 760 000 | 85 % | – | 17.8.2010. | 15.8.2011. | Tiešie labuma guvēji: 170 mājsaimniecības, 6 uzņēmumi un 2 sabiedriskās ēkas | Tiešie labuma guvēji: 170 mājsaimniecības, 6 uzņēmumi un 2 sabiedriskās ēkas
Itālija (Sicīlija) | 125 | Ceļa 2,7 km gara posma izbūve un 2,6 km gara posma remontdarbi | 1 330 000 | 80 % | 4 | 25.2.2010. | 16.1.2013. | Nav | Nav izteikti skaitļos
125 | Ceļa 3,3 km gara posma izbūve | 1 060 000 | 80 % | 6 | 30.12.2010. | 21.3.2013. | Nav | Nav izteikti skaitļos
125 | Ceļa 3,3 km gara posma izbūve un 2,2 km gara posma remontdarbi | 1 350 000 | 80 % | 4 | 31.8.2010. | 23.8.2012. | Nav | Dzīvnieku skaita palielinājums: +26 % 2010.–2014. gadā
125 | Ceļa 2,8 km gara posma izbūve un 1 km gara posma remontdarbi | 960 000 | 80 % | 2 | 21.12.2010. | 19.10.2012. | Nav | Tūristu skaita palielinājums: +28 %; dzīvnieku skaita palielinājums: +38 % 2011.–2013. gadā
125 | Cauruļvadu, kas pievilkti 390 saimniecībām, nomaiņa 4 km kopgarumā | 1 760 000 | 100 % | – | 10.11.2011. | 8.1.2014. | Nav | Nav izteikti skaitļos
321 | Ūdensvadu tīkla un ūdens tvertnes atjaunošana | 130 000 | 100 % | – | 30.3.2012. | 13.1.2014. | Nav | Ūdens zuduma samazinājums 10–15 % apmērā
322 | Ciemata strūklakas atjaunošana | 160 000 | 100 % | – | 3.7.2012. | 19.6.2013. | Nav | Nav izteikti skaitļos
322 | Ciemata galvenā laukuma atjaunošana (ēkas + strūklaka) | 810 000 | 100 % | 3 | 22.11.2011. | 15.2.2014. | Nav | Nav izteikti skaitļos
Polija | 125 | Sūkņu stacijas uzlabošana, lai nodrošinātu aizsardzību pret plūdiem | 800 000 | 75 % | 5 | 17.11.2010. | 25.6.2012. | Uzlabot 320 ha teritorijas aizsardzību pret plūdiem | Labāka aizsardzība pret plūdiem 320 ha teritorijā
321 | Notekūdeņu attīrīšanas iekārtas rekonstrukcija un paplašināšana | 2 500 000 | 40 % | – | 16.12.2009. | 28.8.2012. | Sasniegt likumā noteiktos ūdens kvalitātes standartus | Dati par 172 jauniem lietotājiem, bet trūkst apliecinošu pierādījumu; izmantojuma rādītāju samazinājums no 81 % 2012. gadā līdz 71 % 2014. gadā; sasniegti likumā noteiktie ūdens kvalitātes standarti
321 | Ūdensapgādes sistēmas 4,5 km kopgarumā un kanalizācijas sistēmas 2,8 km kopgarumā izbūve | 300 000 | 75 % | – | 11.8.2011. | 9.8.2012. | Nav | Dati par 160 lietotājiem (ūdensapgāde) un 150 lietotājiem (kanalizācija), bet trūkst apliecinošu pierādījumu
321 | Kanalizācijas sistēmas 8,9 km kopgarumā izbūve un ūdensapgādes sistēmas 1,7 km kopgarumā rekonstrukcija | 800 000 | 50 % | 2 | 16.12.2009. | 31.12.2012. | Nav | Dati par 48 jauniem lietotājiem, bet trūkst apliecinošu pierādījumu
322/323 | Kultūras centra renovācija, autostāvvietas un futbola laukuma aprīkojuma atjaunošana | 95 000 | 75 % | – | 14.8.2009. | 31.12.2011. | Nav | Nav izteikti skaitļos
Rumānija | 125 | Ceļa 7,4 km gara posma remontdarbi | 800 000 | 100 % | 2 | 1.12.2010. | 22.10.2012. | Nav | Tiešie rezultāti nav izteikti skaitļos; subsidēto saimniecību skaita pieaugums reģionā no 58 saimniecībām 2012. g. līdz 72 saimniecībām 2014. g.
322 | Ceļa 18,5 km gara posma remontdarbi un ārpusskolas iestādes, kas paredzēta 10 bērniem, būvniecība | 2 400 000 | 100 % | 8 | 17.6.2010. | 13.12.2012. | 7 jaunas darbvietas, 10 bērni apmeklē ārpusskolas iestādi | Nav jaunu darbvietu, 16 bērni apmeklē ārpusskolas iestādi
322 | Ūdensapgādes sistēmas 15 km kopgarumā un kanalizācijas sistēmas 14,5 km kopgarumā izbūve un notekūdeņu attīrīšanas iekārtu būvniecība | 2 190 000 | 100 % | 10 | 28.8.2008. | 23.6.2011. | 575 jauni pieslēgumi kanalizācijas sistēmai | 628 jauni pieslēgumi kanalizācijas sistēmai; uzlabota ūdens kvalitāte
322 | 0,93 km gara ceļa posma un kanalizācijas sistēmas 21 km kopgarumā izbūve | 1 270 000 | 100 % | – | 25.9.2008. | 16.5.2011. | 1725 jauni pieslēgumi kanalizācijas sistēmai | 802 jauni pieslēgumi kanalizācijas sistēmai
322 | 4 km gara ceļa posma remontdarbi, kanalizācijas sistēmas 14 km kopgarumā izbūve, pilsētas domes ēkas un bērnu aprūpes centra 12 bērniem renovācija | 1 770 000 | 100 % | 16 | 22.7.2009. | 28.5.2012. | 871 jauns pieslēgums kanalizācijas sistēmai, 8 jaunas darbvietas, 12 bērni dienas aprūpes centrā | 327 jauni pieslēgumi kanalizācijas sistēmai, nav jaunu darbvietu, 12 bērni dienas aprūpes centrā
Spānija (Estremadura) | 125 | Apūdeņošanas kanāla 1,3 km gara posma remontdarbi un 7 sūkņu/filtru nomaiņa | 800 000 | 90 % | – | 29.8.2013. | 29.8.2014. | Nav | Nav izteikti skaitļos
125 | 144,6 km zemesceļa izbūve, kas nodrošina piekļuvi 1629 saimniecībām | 7 910 000 | 100 % | – | 23.2.2009. | 21.1.2011. | Nav | Nav izteikti skaitļos
125 | Divu ceļu remontdarbi 6,4 km + 14,8 km garā posmā | 1 420 000 | 100 % | – | 25.9.2012. | 22.1.2013. | Nav | Tūristu skaita samazinājums par 22 % divu gadu laikā pēc būvdarbu pabeigšanas (2013.–2014. gadam) salīdzinājumā ar vidējo tūristu skaitu laikposmā no 2007. līdz 2012. gadam.
125 | Ceļa 18,2 km gara posma remontdarbi | 630 000 | 100 % | – | 11.2.2013. | 2.2.2014. | Nav | Nav izteikti skaitļos
323 | Lauku ceļu aprīkošana ar signālierīcēm | 120 000 | 100 % | – | 2.7.2013. | 30.5.2014. | Nav | Nav izteikti skaitļos
323 | Lauku ceļa/velosipēdistu celiņa remontdarbi | 120 000 | 100 % | – | 29.5.2013. | 8.5.2014. | Nav | Nav izteikti skaitļos
413 | Mēbeļu un aprīkojuma iegāde veco ļaužu pansionātam | 175 000 | 100 % | – | 1.8.2011. | 23.3.2012. | Uzņemt papildu 30 personas | Var uzņemt papildu 30 personas

Komisijas atbilde

Kopsavilkums

III

Dalībvalstis tika aicinātas savās lauku attīstības programmās (LAP) iekļaut svarīgākos lauku apvidus, kurus nepieciešams attīstīt. Ar LAP bija jānosaka tās jomas, kurās ES atbalsts lauku attīstībai pievieno vislielāko vērtību. Dalībvalstīm bija jāizvēlas visnozīmīgākās finansējamās darbības. ELFLA atļāva finansēt ieguldījumus, kurus citādi, iespējams, nefinansētu.

III – pirmais ievilkums

2007.–2013. gada plānošanas periodā dalībvalstīm bija jāpamato savas ieguldījumu prioritātes, pamatojoties uz vajadzību SVID analīzi. 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir pastiprināti stratēģiskās plānošanas un dažādu līdzekļu efektīvas koordinēšanas nosacījumi. Katrā atsevišķā gadījumā jāapsver liekā atbalsta risks, kas ir atkarīgs no attiecīgo ieguldījumu veida un vietējiem ieguldījumu apstākļiem.

III – otrais ievilkums

Atlases kritērijus un atlases procedūras nosaka dalībvalstis. 2007.–2013. gada plānošanas periodā Komisija dalībvalstīm vairākkārt atgādināja par pienākumu izveidot reālus atlases kritērijus un pareizi piemērot atlases procedūras. Lai palīdzētu dalībvalstīm izvairīties no trūkumiem saistībā ar atlases kritēriju piemērošanu, Komisija izstrādāja attiecināmības un atlases vadlīnijas, kas ir piemērojamas 2014.–2020. gada plānošanas periodam.

III – trešais ievilkums

Uzraudzības un novērtēšanas sistēmas (piemēram, starpposma novērtējumi) nodrošinātā informācija, lai arī nepilnīga un, iespējams, ne vienmēr pilnībā uzticama, sniedza labu pārskatu par lauku attīstības programmu (LAP) īstenošanu. Taču konkrētus daudzgadu programmu rezultātus, piemēram, bruto pievienoto vērtību un ietekmi, var pienācīgi novērtēt tikai plānošanas perioda laikā un pēc tam. Šādu ietekmi var novērtēt tikai pēc tam, kad ir pagājis pietiekami ilgs laiks kopš īstenošanas. Attiecībā uz vairumu intervences pasākumu starpposma novērtēšanas brīdī vēl nebija pagājis pietiekami ilgs laiks. Tādējādi konkrētus programmas rezultātus un ietekmi vēl nebija iespējams novērtēt atšķirībā no izdevumiem vai tiešajiem rezultātiem.

IV

Komisija publicēja galvenos norādījumus par 2007.–2013. gada plānošanas periodu, lai palīdzētu dalībvalstīm sagatavot savas LAP.

Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu Komisija ir publicējusi plašākus norādījumus, sniedzot informāciju par attiecināmības nosacījumiem, atlases kritērijiem un ieguldījumiem.

V a)

Šis ieteikums ir paredzēts dalībvalstīm.

V b)

Komisija pieņem šo ieteikumu un ir sākusi tā īstenošanu.

Nosakot tiesisko regulējumu 2014.–2020. gada plānošanas periodam, Komisija ir veikusi nepieciešamos pasākumus, lai uzlabotu koordinēšanu starp dažādiem fondiem attiecībā uz atbalstu lauku infrastruktūrām. Jautājumu par ES fondu koordinēšanu un papildināmību valstu/reģionālu stratēģiju līmenī risina dažādi Komisijas dienesti. Taču valstu/reģionālajām iestādēm ir jānodrošina šāda koordinēšana/papildināmība pasākuma/projekta līmenī, īstenojot programmas.

Komisija regulāri pārbaudīs un novērtēs īstenošanu dalībvalstīs saskaņā ar izstrādāto darbības rezultātu uzraudzības un ziņošanas sistēmu.

V c)

Šis ieteikums ir paredzēts dalībvalstīm.

V d)

Komisija pieņem šo ieteikumu, taču, ņemot vērā to, ka atsevišķu pasākumu novērtēšanai ir ierobežota vērtība, Komisija uzskata, ka būtu jānovērtē prioritārās jomas, kas atspoguļo politikas mērķus. Turklāt Komisija uzsver novērtēšanas nozīmi, interpretējot un analizējot ievāktos datus, lai izdarītu secinājumus par efektivitāti vai lietderīgumu.

V e)

Šis ieteikums ir paredzēts dalībvalstīm.

Apsvērumi

Komisijas kopīgā atbilde par 20.–22. punktu

2007.–2013. gada plānošanas periodā dalībvalstīm bija jāpamato savas ieguldījumu prioritātes, pamatojoties uz vajadzību SVID analīzi. 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir pastiprināti stratēģiskās plānošanas un dažādu līdzekļu efektīvas koordinēšanas nosacījumi.

Bija jānodrošina koordinēšana valstu un/vai reģionālajā līmenī. Dalībvalstis un vai/reģioni ir kopīgi apsvēruši nepieciešamību pēc papildināmības, pamatojoties uz demarkāciju. Bieži vien tika piemērotas integrētas pieejas reģionālā un vietējā līmenī, lai optimizētu ES līdzfinansējumu.

23

Pamatojoties uz gūto pieredzi 2007.–2013. gada plānošanas periodā, tiesiskais regulējums 2014.–2020. gada plānošanas periodam pastiprina stratēģisko pieeju plānošanai un uzlabo ES un valstu līdzekļu papildināmību.

24

Saskaņā ar LAP īstenotos intervences pasākumus līdzfinansē Komisija un dalībvalstis. Ņemot vērā ierobežotos valstu finanšu resursus, ELFLA ir atļāvis dalībvalstīm un reģioniem finansēt tādus intervences pasākumus lauku apvidos vietējo iedzīvotāju labā, kurus citādi, iespējams, nefinansētu.

2. izcēlums, Itālija (Sicīlija)

Kā norādīja Sicīlijas iestādes, reģions saskārās ar valsts vai reģionālo resursu trūkumu strukturālo ieguldījumu finansēšanai. Šajā saistībā ELFLA atļāva reģionam finansēt intervences pasākumus lauku apvidos, kurus citādi, iespējams, nefinansētu.

2. izcēlums, Vācija (Saksija)

Publisko līdzekļu aizstāšana, kā tas redzams Saksijas gadījumā, ir saistīta ar budžeta izmantošanas ikgadējumu Vācijā, savukārt LAP ir daudzgadu programma (septiņi gadi), kuras īstenošanai piemēro noteikumu “n+2”.

25

Publisko līdzekļu aizstāšana ar ELFLA līdzekļiem projekta līmenī ne vienmēr nozīmē to, ka netiek radīta papildu ietekmi uz rezultātu. Pamatojoties uz revidētajiem projektiem, nav pierādīts, ka ar ELFLA pasākumiem nav atbalstīti ieguldījumi, kuru finansiālā atdeve nebija pietiekama, lai pamatotu visas ieguldījuma izmaksas.

26

Atbalsta likmju pamatošana ar ekonomikas analīzi nav paredzēta tiesību aktos. Tomēr dažas dalībvalstis pamatoja nepieciešamību pēc LAP intervences pasākumiem un veica makroekonomikas analīzi, piemēram:

–Sicīlijas LAP ietver lauksaimniecības, mežsaimniecības un lauku apvidu analīzi, kā arī norādi uz attiecīgajām vajadzībām;

–Rumānijas LAP ietver aprakstu par nepieciešamību pēc infrastruktūras ieguldījumiem, tostarp vajadzību uzskaitījumu. Līdzfinansējuma likmes tika noteiktas ass līmenī, ņemot vērā makroekonomiskos kritērijus.

Skatīt arī Komisijas kopīgo atbildi par 20.–22. punktu.

29

Projektus var finansēt ar ELFLA atbalstu un/vai valsts resursiem. Tas nenozīmē to, ka projekti būtu tikuši īstenoti arī tad, ja LAP finansējums nebūtu pieejams. Komisija uzskata, ka atbilstošiem atlases kritērijiem ir būtiska nozīme, kas ļauj efektīvi noteikt atbalsta mērķus. Atsevišķu pieteikuma iesniedzēju finansiālo spēju pārbaudei nevajadzētu radīt nesamērīgu administratīvo slogu vadošajām iestādēm.

4. izcēlums

Sicīlijas gadījumā Itālijas iestādes ir konstatējušas divkāršu finansējumu, tādēļ attiecīgie projekti ir izslēgti no LAP finansētā atbalsta.

31

Demarkācijas kritēriju noteikšana ir viens no iespējamiem veidiem, kā novērst divkāršu finansējumu. Tomēr publiskie līdzekļi var pārklāties, ja ir novērsts vienas un tās pašas pozīcijas divkāršs finansējums, jo tas ne vienmēr nozīmē, ka netiek gūta pievienotā vērtība no dažādiem intervences pasākumiem.

31 – pirmais ievilkums

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 56. pantu ELFLA finansē tikai “maza apjoma infrastruktūru”, īstenojot “pamatpakalpojumu” pasākumu. Šā iemesla dēļ Saksijas LAP noteica griestus šāda veida projektiem. Tas neliedz ERAF atbalstīt integrētos projektus.

31 – otrais ievilkums

Sicīlijas LAP noteiktie demarkācijas kritēriji ir skaidri un nepieļauj publisko līdzekļu pārklāšanos. Vadošā iestāde atbild par pienācīgu pārbaužu veikšanu, lai nodrošinātu demarkācijas kritēriju ievērošanu.

31 – trešais ievilkums

Polijas 2007.–2013. gada LAP ietver demarkācijas noteikumus attiecībā uz:

a)projekta veidu, piemēram, platjoslas karkasa infrastruktūra ERAF; “pēdējā jūdze” ELFLA;

b)lokalizāciju, piemēram, platjosla lauku apvidu “baltajās zonās” (proti, bez piekļuves platjoslas tīkliem).

Tas nozīmē to, ka atsevišķu projektu jebkurā laika posmā var finansēt tikai no viena avota.

32

Regulas (EK) Nr. 1698/2005 60. pants attiecas uz pienākumu noteikt demarkācijas kritērijus tikai attiecībā uz ES atbalsta instrumentu. Par valsts līdzekļu pārvaldīšanu un valsts/reģionālo koordinēšanas struktūru izveidošanu atbild dalībvalstis. ES un valsts līdzekļu pārklāšanās konkrētajā apvidū neapdraud papildināmību, kamēr vien ir novērsts vienas un tās pašas darbības divkāršais finansējums.

33

Vairākas dalībvalstis veica darbības, lai nodrošinātu papildināmību starp fondiem, piemēram:

–Rumānija izveidoja mehānismu, lai veicinātu papildināmību;

–Itālija ir izveidojusi regulējumu, saskaņā ar kuru visas ES atbalstītās reģionālās programmas var radīt sinerģiju kopīgo mērķu īstenošanai.

35

Bija jānodrošina koordinēšana valstu un/vai reģionālajā līmenī. Dalībvalstis un/vai reģioni ir kopīgi apsvēruši nepieciešamību pēc papildināmības, pamatojoties uz demarkāciju. Bieži vien tika piemērotas integrētas pieejas reģionālā un vietējā līmenī, lai optimizētu ES līdzfinansējumu.

36

Attiecībā uz Rumāniju šis atsevišķais piemērs neliecina par papildināmības trūkumu starp fondiem.

Attiecībā uz Sicīliju Komisija lūdza reģionam 2014.–2020. gada LAP projektā paskaidrot, ka atbalstu nevar piešķirt tādu ceļu pārbūvei, kam netika veikti remontdarbi regulāro uzturēšanas darbu trūkuma dēļ, vai jauniem ceļiem apvidos, kurus jau apkalpo ceļi, kam netika veikti remontdarbi uzturēšanas darbu trūkuma dēļ.

38

2007.–2013. gada plānošanas periodā programmas varēja apstiprināt tikai tad, ja bija veikta vajadzību analīze, kas apmierinoši pamatoja dalībvalstu stratēģiskās izvēles. Fondu pārklāšanās ir pieņemama tikai attiecībā uz tiem pašiem darbības veidiem, ja tā rezultātā netiek piešķirts divkāršs finansējums vieniem un tiem pašiem uzņēmumiem.

2007.–2013. gada plānošanas periodā papildināmību starp Kopienas atbalsta instrumentiem centās veicināt, nosakot demarkācijas kritērijus.

Skatīt arī Komisijas kopīgo atbildi par 20.–22. punktu.

40

Aizstāšana ne vienmēr nozīmē to, ka netiek gūta pievienotā vērtība no dažādiem fondiem. Aizstāšana dažos gadījumos bija nepieciešama sakarā ar sarežģīto situāciju valsts finanšu jomā daudzās dalībvalstīs un reģionos.

41

Papildināmība intervences pasākumos, ko īsteno, izmantojot dažādus fondus, ir ņemta vērā partnerattiecību nolīgumos un darbības un lauku attīstības programmu līmenī.

Rumānijas partnerattiecību nolīgums ietver informāciju par sinerģiju starp dažādiem fondiem un detalizētu informāciju par koordinēšanas mehānismiem. Turklāt atsevišķos pasākumu dokumentos Rumānija ir norādījusi iespējamo papildināmību un koordinēšanu ar citiem fondiem.

Dalībvalstis ir plaši apspriedušas jautājumu par papildināmību sarunās par 2014.–2020. gada LAP. Komisija dalībvalstīm ir sniegusi atbilstošus norādījumus šajos jautājumos.

Sicīlijas 2014.–2020. gada LAP projekts, kura apstiprināšana notiek revīzijas laikā, ietver aprakstu par mehānismiem, kas paredzēti, lai veicinātu papildināmību starp dažādiem ES fondiem.

7. izcēlums, Itālija (Sicīlija)

Piemērojamie attiecināmības nosacījumi un atlases kritēriji ir tikai tie, kas ir definēti Sicīlijas LAP, ko apstiprinājusi Komisija. Uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus nav jānosaka papildu attiecināmības nosacījumi vai attiecināmības nosacījumi, kas ir alternatīvi LAP definētajiem kritērijiem. Reģionam arī nevajadzētu īstenot LAP pasākumus, ja to kritēriji nav paredzēti attiecīgā pasākuma dokumentā, kā izklāstīts LAP. Vadošajai iestādei ir jānodrošina programmas pareiza īstenošana.

45

Paredzams, ka konstatētie trūkumi tiks novērsti 2014.–2020. gada LAP. Regulas (ES) Nr. 1305/2013 49. pants nosaka, ka atlases kritēriji jāpiemēro saskaņā ar pārredzamu un labi dokumentētu procedūru. Turklāt Komisijas vadlīnijās par attiecināmības un atlases kritērijiem 2014.–2020. gada LAP ir īpaši norādīts, ka atlases kritēriji ir jāpiemēro arī tad, ja vadošā iestāde ir vienīgais labuma guvējs.

47

Polijā labuma guvēji no šā pasākuma bija reģionālās iestādes, kuras atbild par ūdens infrastruktūru un kuras cita starpā atbild arī par projektu pienācīgu atlasi.

48

Dalībvalstīm un reģioniem ir pienākums pārliecināties par atlases kritēriju pareizu piemērošanu, lai nodrošinātu, ka ELFLA atbalsta tikai projektus ar vislabāko kvalitāti. Komisija ir sniegusi norādījumus dalībvalstīm par atbilstīgu atlases kritēriju piemērošanu.

9. izcēlums, Itālija (Sicīlija)

Uzraudzības komitejas 2013. gada jūnija sanāksmē vadošā iestāde informēja Komisiju par visu LAP paredzēto atlases kritēriju pareizu piemērošanu. Turklāt pēc 2013. gada jūnija visi jaunie uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus par 1. un 3. ass pasākumiem ietvēra minimālo punktu skaitu, lai turpmāk nodrošinātu atlasīto projektu kvalitāti.

50

Komisija ir sniegusi norādījumus par izmaksu pamatotību, uzsverot nepieciešamību veikt uz riska analīzi balstītas pārbaudes atbilstīgi esošajām summām un atbalsta intensitātei.

51

Savos norādījumos par kontroles pasākumiem un naudas sodiem lauku attīstības jomā Komisija aicina dalībvalstis izstādāt uzticamas cenu datubāzes un, ja iespējams, papildināt tās ar piedāvājumu un ekspertu atzinumu salīdzinājumu.

11. izcēlums, Spānija (Estremadura)

Estramaduras 2014.–2020. gada LAP apstiprināšanas procesa laikā Komisija pievērsās jautājumam par atbalstu tiešo piešķiršanu valsts uzņēmumiem, jo īpaši attiecībā uz cenu pamatojumu. Paredzams, ka trūkumi tiks novērsti 2014.–2020. gada LAP.

56

Lai gan prasību iesniegt uzturēšanas plānu varētu uzskatīt par labu praksi konkrētu ieguldījumu gadījumā, pašlaik nav juridiska pienākuma to darīt.

57

Arī Komisija ir apzinājusi šo risku, un pēc Palātas īpašajiem konstatējumiem šajā jautājumā tas tika iekļauts Rumānijas Rīcības plānā kļūdu īpatsvara samazināšanai.

58

Sicīlijas 2014.–2020. gada LAP revīzijas brīdī nebija apstiprināta. Pēc sarunām ar reģionālajām iestādēm tika nolemts, ka šo projektu izmaksu segšanai netiks izmantots 2014.–2020. gada LAP.

60

Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 71. pantu 2014.–2020. gada plānošanas periodā 5 gadu periods nevar sākties pieteikuma apstiprināšanas brīdī – tas sāksies līdz ar pēdējā maksājuma izmaksu labuma guvējam.

61

Sarunu laikā, kas notika 2014.–2020. gada plānošanas periodā, Komisija aicināja dalībvalstis paātrināt administratīvos procesus, lai labuma guvēji varētu īstenot darbības jau no plānošanas perioda sākuma.

62

Lai gan administratīvo galatermiņu noteikšanu varētu uzskatīt pa labu praksi, nepastāv tiesību normas, kas pilnvaro Komisiju pieprasīt, lai dalībvalstis nosaka šādus galatermiņus.

63

Gada pārskatīšanas sanāksmēs un uzraudzības komitejas sanāksmēs dalībvalstīm tika atgādināts, cik svarīgi ir savlaicīgi īstenot pasākumus, lai nodrošinātu programmu veiksmīgu izpildi un ES fondu efektīvu izmantošanu.

67

Komisijas veiktajās revīzijās tika konstatētas līdzīgas nepilnības Palātas konstatētajām, piemēram, neatbilstības saistībā ar projektu atlasi, izmaksu pamatotību un publiskā iepirkuma noteikumiem. Pamatojoties uz šo revīziju konstatējumiem, revidētās dalībvalstis apņēmās veikt korektīvus pasākumus, lai uzlabotu iepriekš minēto jomu darbības rezultātus.

70

Vienīgais neizpildītais (valsts) publiskā iepirkuma likuma grozījums Polijā stājās spēkā 2014. gada 19. oktobrī. Komisija joprojām strādā pie tā novērtējuma.

Rumānija 2015. gadā kopā ar Komisijas dienestiem izstrādāja pastiprinātu rīcības plānu attiecībā uz šiem ex ante nosacījumiem. Rumānijas iestādes pieņēma to 2015. gada 9. jūlijā, un pašlaik tas tiek īstenots attiecībā uz visām ESIF programmām.

71

Izmaksu pamatotības novērtēšana lielā mērā tika ietverta norādījumos par kontroles pasākumiem un naudas sodiem lauku attīstības jomā, kas ietver arī informāciju par atsauces cenu izmantošanu.

72

Infrastruktūras projektiem jānodrošina, ka piecu gadu laikā pēc pēdējā maksājuma veikšanas projektā nenotiek nozīmīgas izmaiņas, kas ietekmē to būtību, mērķus vai īstenošanas nosacījumus, kas apdraudētu to sākotnējo mērķu sasniegšanu. Tas ir jāpārbauda ar ex-post pārbaudēm izlases veidā, kā to paredz Regulas (ES) Nr. 809/2014 52. pants.

Komisijas kopīgā atbilde par 79. un 81. punktu

2007.–2013. gada plānošanas periodā VUNS bija jauna iezīme. Dažas dalībvalstis pieprasīja uzkrāt zināšanas par datu ievākšanas un apstrādes metodoloģiju, kā arī par novērtējuma rezultātu izmantošanu.

Uzraudzības un novērtēšanas sistēmas sniegtā informācija, lai arī nepilnīga un, iespējams, ne vienmēr pilnībā uzticama, bija šobrīd vislabākā pieejamā informācija, ņemot vērā finansiālos un praktiskos ierobežojumus. Komisija ieteica risinājumus vairākām problēmām saistībā ar uzraudzības un novērtēšanas sistēmu 2014.–2020. gada plānošanas periodam, tomēr vienmēr būs nepieciešams rast līdzsvaru starp uzraudzības un novērtēšanas ieguvumiem un ar to saistītajām izmaksām un administratīvo slogu.

80

Komisija savās apsvērumu vēstulēs, kas tika adresētas dalībvalstīm attiecībā uz gada progresa ziņojumiem, aicināja iestādes paātrināt rādītāju kvantitatīvas novērtēšanas procesu.

15. izcēlums

Fakts, ka tikai daži simti cilvēku dzīvo ciematā, kurā ir izbūvēts ceļš, nesniedz informāciju par to personu skaitu, kuras faktiski to izmanto vai varētu izmantot. Ne tikai lauku iedzīvotāji gūst labumu no uzlabotajiem pakalpojumiem lauku apvidos.

Lauku iedzīvotāju divkārša uzskaite 322. pasākuma (ciemata atjaunošana) mērķu vajadzībām tika paredzēta pieņemtajā metodoloģijā un ir tās rezultāts.

83

Nav juridiski noteikta prasība noteikt kvantitatīvus mērķus katram atsevišķam projektam. VUNS paredz, ka vadošā iestāde nosaka mērķi LAP līmenī.

Kā attēlots ziņojuma II pielikumā, četriem no pieciem Polijas projektiem ir skaitļos izsakāmi rezultāti, turklāt vienīgais izņēmums attiecas uz kultūras/sporta infrastruktūru.

85

Attiecībā uz 2014.–2020. gada VUNS jauno koprezultāta rādītāju “lauksaimniecības produkcijas izmaiņas atbalstītajās saimniecībās/GDV (gada darba vienība)” novērtēs ārējie vērtētāji 2017., 2019. gadā, kā arī ex-post pārbaudēs. Komisija uzskata, ka šāds biežums ir piemērots, ņemot vērā šādu vērtējumu izmaksu un ieguvumu attiecību.

86

Abi 2014.–2020. gada VUNS rādītāji (tiešo rezultātu un koprezultāta rādītāji iedzīvotāji, kuri gūst labumu no uzlabotiem pakalpojumiem/infrastruktūras) viens otru savstarpēji papildinās. Ar tiem attiecīgi mērīs to iedzīvotāju bruto un neto skaitu, kas gūst labumu no darbībām.

87

Pasākumu efektivitātes novērtējums tiks veikts, pamatojoties uz programmas mērķiem, ko tie sekmē. Mērķi ir noteikti to prioritāro jomu līmenī, kurām ir ex-ante noteikti uzdevumi. Programmu progress, pamatojoties uz šiem uzdevumiem, tiek regulāri uzraudzīts. Šāda pieeja atspoguļo uz rezultātu orientētu politiku un ļauj labāk apzināt pasākumu kopietekmi, pamatojoties uz attiecīgajiem mērķiem.

Dalībvalstis var definēt papildu īpašos programmas rādītājus attiecībā uz galveno pasākumu kopumu. Tomēr tas nebūtu sistemātiski jāprasa attiecībā uz visiem pasākumiem, lai saglabātu uzraudzības un novērtēšanas izmaksas saprātīgā līmenī. Ex-post vērtētāji turpinās pētīt atsevišķu pasākumu/apakšpasākumu darbības rezultātus.

Turklāt tiesību aktos vai dalībvalstu definētie rādītāji ir tikai novērtēšanas sākumpunkts. Vērtētāji var ievākt papildu informāciju, piemēram, ar situāciju izpētes palīdzību.

88

Starpposma novērtējumi sniedza labu pārskatu par LAP īstenošanu. Tomēr attiecībā uz tādām daudzgadu programmām kā LAP konkrētus rezultātus (piemēram, bruto pievienotā vērtība) un ietekmi var pienācīgi novērtēt un izmērīt tikai pēc tam, kad ir pagājis pietiekami ilgs laiks kopš to īstenošanas.

89

2014.–2020. gada uzraudzības un novērtēšanas sistēma ietver vairākus uzlabojumus salīdzinājumā ar 2007.–2013. gada VUNS:

–uzlaboti gada īstenošanas ziņojumi (GĪZ), kas ietver novērtējuma konstatējumus, aizstās starpposma novērtējumus. Pirmais GĪZ 2017. gadā galvenokārt būs vērsts uz programmas vadības elementiem, savukārt otrais GĪZ 2019. gadā sniegs sākotnējo novērtējumu par LAP ietekmi;

–dalībvalstīm būs jāveic novērtējuma pasākumi visā plānošanas periodā saskaņā ar LAP ietverto novērtējuma plānu;

–politikas rezultātu un ietekmes novērtējums un ziņošana par to būs ciešāk saistīta ar LAP īstenošanas posmu.

Secinājumi un ieteikumi

93

Dalībvalstis tika aicinātas savās LAP iekļaut svarīgākos lauku apvidus, kurus nepieciešams attīstīt. Ar LAP bija jānosaka tās jomas, kurās ES atbalsts lauku attīstībai pievieno vislielāko vērtību. Dalībvalstīm bija jāizvēlas visnozīmīgākās finansējamās darbības. ELFLA atļāva finansēt ieguldījumus, kurus citādi, iespējams, finansētu.

94

Paraugprakses apmaiņu vislabāk var veikt ex-post, jo infrastruktūras ieguldījumi ir ilglaicīgāki un to ieguvumi būs redzami vēlākā posmā. Tomēr pieredze, kas tika gūta iepriekšējā plānošanas periodā, ir atspoguļota 2014.–2020. gada tiesiskajā regulējumā. Eiropas Lauku attīstības tīkls veicina labas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm un reģioniem.

96

Bija jānodrošina koordinēšana valstu un/vai reģionālajā līmenī. Dalībvalstis un/vai reģioni ir kopīgi apsvēruši nepieciešamību pēc papildināmības, pamatojoties uz demarkāciju. Bieži vien tika piemērotas integrētas pieejas reģionālā un vietējā līmenī, lai optimizētu ES līdzfinansējumu.

97

Saskaņā ar LAP īstenotos intervences pasākumus līdzfinansē Komisija un dalībvalstis. Ņemot vērā ierobežotos valstu finanšu resursus, ELFLA ir atļāvusi dalībvalstīm un reģioniem finansēt tādus intervences pasākumus lauku apvidos vietējo iedzīvotāju labā, kurus citādi, iespējams, nefinansētu.

98

2007.–2013. gada plānošanas periodā dalībvalstīm bija jāpamato savas ieguldījumu prioritātes, pamatojoties uz vajadzību SVID analīzi. 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir pastiprināti stratēģiskās plānošanas un dažādu līdzekļu efektīvas koordinēšanas nosacījumi. Katrā atsevišķā gadījumā jāapsver liekā atbalsta risks, kas ir atkarīgs no attiecīgo ieguldījumu veida un vietējiem ieguldījumu apstākļiem.

Komisijas kopīgā atbilde par 99. un 100. punktu

Demarkācijas un papildināmības kritēriji ir detalizēti izklāstīti 2007.–2013. gada plānošanas dokumentos. Lai gan dažādu fondu atbalsts vienam un tam pašam intervences pasākumu veidam ne vienmēr kompromitē ieguldījumu pievienoto vērtību, viena un tā paša ieguldījuma divkāršais finansējums tika izslēgts, nosakot demarkācijas robežas. Ļaujot dažādiem fondiem konkrētos apvidos veikt kopīgus intervences pasākumus, tika veicināta sinerģija, turklāt demarkācija tika nodrošināta, izmantojot tādus kritērijus kā finansiālie griesti vai fiziskie parametri.

Attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu LAP tika apzināts jautājums par papildināmības un demarkācijas kritērijiem. Turklāt tā dēvētie “Komisijas dienestu nostājas dokumenti”, kas ir sagatavoti katras dalībvalsts vajadzībām, sniedza norādījumus par koordinētiem ESIF intervences pasākumiem. Dalībvalstīm ir jānodrošina papildināmība, konsekvence un atbilstība citiem ES instrumentiem.

1. ieteikums, a)

Šis ieteikums ir paredzēts dalībvalstīm.

1. ieteikums, b)

Komisija pieņem šo ieteikumu un ir sākusi tā īstenošanu.

Katrā atsevišķā gadījumā jāapsver liekā atbalsta risks, kas ir atkarīgs no attiecīgo ieguldījumu veida un vietējiem ieguldījumu apstākļiem. Paraugprakses apmaiņu, lai mazinātu liekā atbalsta risku, sekmēs ar Eiropas Lauku attīstības tīkla darbībām.

Mehānismi, kas paredzēti, lai nodrošinātu labāku papildināmību un koordinēšanu starp fondiem, tika pastiprināti 2014.–2020. gada plānošanas periodā ar partnerattiecību nolīgumu palīdzību, kuros dalībvalstīm bija jāizklāsta ESIF izmantošana, lai nodrošinātu pasākumu papildināmību un sinerģiju. Tāpat LAP tika apzināts jautājums par papildināmības un demarkācijas kritērijiem.

Lai gan LAP resursu un valsts līdzekļu papildinātības princips ir apzināts programmas līmenī, piemērojot attiecīgās līdzfinansējuma likmes, Komisija turpinās veicināt LA līdzekļu izlietojuma efektivitāti.

1. ieteikums, c)

Šis ieteikums ir paredzēts dalībvalstīm.

1. ieteikums, d)

Komisija pieņem šo ieteikumu un ir sākusi tā īstenošanu.

Nosakot tiesisko regulējumu 2014.–2020. gada plānošanas periodam, Komisija ir veikusi nepieciešamos pasākumus, lai uzlabotu koordinēšanu starp dažādiem fondiem attiecībā uz atbalstu lauku infrastruktūrām.

Jautājumu par ES fondu koordinēšanu un papildināmību valstu/reģionālu stratēģiju līmenī risina dažādi Komisijas dienesti. Taču valstu/reģionālajām iestādēm ir jānodrošina šāda koordinēšana/papildināmība pasākuma/projekta līmenī, īstenojot programmas.

Komisija regulāri pārbaudīs un novērtēs īstenošanu dalībvalstīs saskaņā ar izstrādāto darbības uzraudzības un ziņošanas sistēmu.

103

Komisijas veiktajās revīzijās arī tika konstatētas nepilnības dalībvalstīs izveidotajās sistēmās izmaksu pamatotības novērtēšanai. Dažos gadījumos tika piemērotas finanšu korekcijas.

Pārbaužu uzlabošana, lai pārbaudītu izmaksu un publiskā iepirkuma pamatotību, ir Komisijas prioritāte. Saistībā ar šiem jautājumiem ir nodrošinātas apmācības vadošajām iestādēm un maksājumu aģentūrām, kā arī sniegti īpaši norādījumi. Attiecībā uz publisko iepirkumu tiek izstrādāts rīcības plāns visiem ESI fondiem un īpaši norādījumi praktiķiem, kā arī apmācības un speciālas tīmekļa vietnes.

Publiskais iepirkums ir ex-ante nosacījums visiem ESI fondiem, un gadījumos, kad trūkst pārliecības, ka esošās procedūras un iestādes var efektīvi un lietderīgi pārvaldīt ES fondus, ņemot vērā darījumu likumību, maksājumi dalībvalstīm var tikt atcelti.

104

Lai gan prasību iesniegt uzturēšanas plānu varētu uzskatīt par labu praksi konkrētu ieguldījumu gadījumā, tas nav juridisks pienākums.

105

Lai gan administratīvo galatermiņu noteikšanu varētu uzskatīt pa labu praksi, nepastāv tiesību normas, kas pilnvaro Komisiju pieprasīt, lai dalībvalstis nosaka šādus galatermiņus.

2. ieteikums, a)

Šis ieteikums ir paredzēts dalībvalstīm.

2. ieteikums, b)

Komisija pieņem šo ieteikumu.

Komisija īsteno īpašajā ziņojumā Nr. 22/2014 sniegtos ieteikumus, nodrošinot īpašas apmācības vadošajām iestādēm un maksājumu aģentūrām, veicot uzlabotu novērtējumu attiecībā uz pasākumu pārbaudāmību un kontrolējamību un sekmējot vienkāršotas izmaksu iespējas izmantošanu. Turklāt esošās sistēmas, kas paredzētas, lai nodrošinātu projekta izmaksu samērīgumu, tiks novērtētas atbilstības revīzijas ietvaros. Neatbilstību gadījumā tiks veiktas finanšu korekcijas.

2. ieteikums, c)

Šis ieteikums ir paredzēts dalībvalstīm.

2. ieteikums, d)

Šis ieteikums ir paredzēts dalībvalstīm.

Komisijas kopīgā atbilde par 107. un 108. punktu

Uzraudzības un novērtēšanas sistēmas sniegtā informācija bija šobrīd vislabākā pieejamā informācija, ņemot vērā finansiālos un praktiskos ierobežojumus. Komisija ierosināja vairākus uzlabojumus saistībā ar uzraudzības un novērtēšanas sistēmu 2014.–2020. gada plānošanas periodam, tomēr vienmēr būs nepieciešams rast līdzsvaru starp uzraudzības un novērtēšanas ieguvumiem un ar to saistītajām izmaksām un administratīvo slogu.

109

2014.–2020. gada plānošanas periodā uzraudzības un novērtēšanas sistēma ietver vairākus uzlabojumus.

2017. un 2019. gadā tiks izdoti uzlaboti gada īstenošanas ziņojumi (GĪZ), kas ietvers novērtējuma konstatējumus. Pirmais ziņojums vērsts uz programmas vadības elementiem, savukārt otrais ziņojums – uz LAP ietekmes novērtējumu. Dalībvalstīm būs jāveic novērtējuma pasākumi visā plānošanas periodā saskaņā ar LAP ietverto novērtējuma plānu. Politikas rezultātu un ietekmes novērtējums un ziņošana par to būs ciešāk saistīta ar LAP īstenošanas posmu.

Lai arī turpmāk atbalstītu politikas orientēšanu uz rezultātu sasniegšanu, tiks uzlabots tās novērtējums, pamatojoties uz attiecīgajiem politikas mērķiem.

3. ieteikums, a)

Komisija pieņem šo ieteikumu, taču, ņemot vērā to, ka atsevišķu pasākumu novērtēšanai ir ierobežota vērtība, Komisija uzskata, ka būtu jānovērtē prioritārās jomas, kas atspoguļo politikas mērķus. Turklāt Komisija uzsver novērtēšanas nozīmi, interpretējot un analizējot ievāktos datus, lai izdarītu secinājumus par efektivitāti vai lietderīgumu.

3. ieteikums, b)

Šis ieteikums ir paredzēts dalībvalstīm.

QJ-AB-15-025-LV-E    ISSN ISSN 1977-5717

ES līdzfinansē ieguldījumus lauku infrastruktūrā nolūkā palielināt lauksaimniecības un mežsaimniecības nozaru konkurētspēju un uzlabot dzīves kvalitāti lauku apvidos. Šajā revīzijā pārbaudīja, vai dalībvalstis un Eiropas Komisija ir panākušas piešķirto līdzekļu pienācīgu atdevi. Revīzijā konstatēja, ka vajadzība pēc ES lauku attīstības finansējuma ne vienmēr bija skaidri pamatota, saskaņotība ar citiem fondiem bija vāja un atlases procedūras ne vienmēr novirzīja finansējumu izmaksu ziņā lietderīgākajiem projektiem. Komisija un dalībvalstis nav savākušas pienācīgu informāciju par finansēto pasākumu efektivitāti un lietderību, un tas apgrūtina turpmāku politikas veidošanu un uz rezultātiem balstītu budžeta pārvaldību.