EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Lucemburk

LUCEMBURSKO

Tel. +352 4398-1

E-mail: eca-info@eca.europa.eu

Internet: http://eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

YouTube: EUAuditorsECA

Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu. Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa (http://europa.eu).

Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2016

Print | ISBN 978-92-872-4431-4 | ISSN 1831-0788 | doi:10.2865/327769 | QJ-AB-16-005-CS-C
PDF | ISBN 978-92-872-4418-5 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/769304 | QJ-AB-16-005-CS-N
EPUB | ISBN 978-92-872-4426-0 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/20630 | QJ-AB-16-005-CS-E

© Evropská unie, 2016

Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.

JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU

Bezplatné publikace:

•jeden výtisk:
prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•více výtisků, plakáty či pohlednice:
na zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm)
a na delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm);
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).

(*)Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty nebo hotely však mohou telefonické spojení zpoplatnit).

Placené publikace:

•prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

CS | 2016 | č. 03

Zvláštní zpráva

Boj proti eutrofizaci
v Baltském moři: jsou
zapotřebí další a účinnější
opatření

podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce SFEU

Auditní tým

Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách informuje o výsledcích auditů výkonnosti a auditů souladu s předpisy zaměřených na konkrétní oblasti rozpočtu či témata z oblasti řízení. EÚD vybírá a koncipuje tyto auditní úkoly tak, aby byl jejich dopad co nejvyšší, a zohledňuje přitom rizika pro výkonnost a zajištění souladu s předpisy, objem příslušných příjmů či výdajů, očekávaný vývoj, politické zájmy a zájem veřejnosti.

Tento audit výkonnosti provedl auditní senát II, jemuž předsedá člen EÚD Henri Grethen a který se zaměřuje na výdajové oblasti strukturálních politik, dopravy a energetiky. Audit vedl člen EÚD Ville Itälä s podporou vedoucího svého kabinetu Tura Hentily a tajemnice kabinetu Outi Grönlundové, vyššího manažera Alaina Vansillietta, vedoucí úkolu Maríi del Carmen Jiménezové a auditorů Krzysztofa Zalegy, Nilse Odinse, Zuzany Gullové, Tomasze Plebanowicze, Jeana-Françoise Hyndericka a Vivi Niemenmaaové.

Zleva doprava: T. Hentilä, V. Niemenmaaová, A. Vansilliette, V. Itälä, M. d. C. Jiménezová, T. Plebanowicz, K. Zalega, J.-F. Hynderick.

Obsah

Glosář a zkratky

Shrnutí

Úvod

Baltské moře a eutrofizace

Právní nástroje EU pro řešení znečištění vod živinami

Rozpočtové nástroje EU dostupné pro řešení znečištění vod živinami

Rozsah a koncepce auditu

Připomínky

Provádění snížení vstupu živin do Baltského moře ze strany členských států

Omezený pokrok při snižování vstupu živin do Baltského moře

Plánům členských států na snížení živin chybí ambice a vhodné ukazatele

Členské státy, z nichž byla navštívena pouze část, zohledňují doporučení Helsinské komise ve svých plánech nebo právním rámci

Není zajištěna spolehlivost údajů z monitorování o vstupu živin do Baltského moře

Účinnost opatření ke snížení znečištění živinami z městských odpadních vod

Většina členských států dosud plně nedodržuje směrnici o čištění městských odpadních vod

Čistírny městských odpadních vod spolufinancované z prostředků EU jsou účinné, ale není vždy zajištěna udržitelnost

Sledování toho, jak členské státy provádějí uvedenou směrnici, nebylo ze strany Komise včasné

Podpora Ruska a Běloruska ze strany EU má potenciál být nákladově efektivní, ale její rozsah je v porovnání s potřebami velmi omezený a provádění projektů trvá dlouho

Účinnost opatření ke snížení znečištění vod živinami ze zemědělství

Směrnice o dusičnanech není účinně provedena navzdory poměrně úspěšnému sledování ze strany Komise

Mechanismus podmíněnosti pomáhá prosazovat směrnici o dusičnanech a další požadavky ohledně hnojiv, ale není zcela účinný

Opatření v oblasti rozvoje venkova spolufinancovaná z prostředků EU v období 2007–2013 mají v navštívených členských státech jen malý dopad na snížení znečištění vodních útvarů živinami

Přidaná hodnota strategie EU pro region Baltského moře, pokud jde o snížení vstupu živin do Baltského moře

Složitá správní síť a přidaná hodnota, kterou je obtížné posoudit

Stěžejní projekty pomáhají šířit osvědčené postupy, ale jejich dopad na snížení živin se neprokázal

Je třeba, aby operační programy lépe zohlednily strategii EU pro region Baltského moře

Závěry a doporučení

Příloha I | — | Cíle v oblasti snížení vstupu živin
Příloha II | — | Tendence v oblasti vstupu dusíku a fosforu do Baltského moře v jednotlivých zemích
Příloha III | — | Dosažení horních limitů vstupů v jednotlivých dílčích povodích
Příloha IV | — | Koncentrace živin v odtokových vodách z čistíren odpadních vod ve velkých městech členských států EU okolo Baltského moře (2013)
Příloha V | — | Stěžejní projekty a další projekty významné pro provedení strategie EU pro region Baltského moře

Odpověď Komise

Glosář a zkratky

BSAP: akční plán pro Baltské moře (viz bod 8)

EUSBSR: strategie EU pro region Baltského moře (viz bod 11)

HELCOM: Helsinská komise (viz bod 8)

Povodí: území, ze kterého veškerý povrchový odtok odtéká sítí potoků, řek a případně i jezer do moře v jediném vyústění, ústí nebo deltě toku. Oblast je část povodí v konkrétním členském státě.

Program opatření: část plánu povodí, která uvádí opatření, jež jsou nezbytná k obnově vodních útvarů za účelem dosažení jejich dobrého stavu s ohledem na charakteristiku oblasti povodí. Je třeba připravit podobné programy opatření za účelem obnovy kvality mořských vod.

Stav vod: obecné vyjádření stavu útvaru vnitrozemské povrchové vody určené jeho ekologickým a chemickým stavem. V případě mořských vod jejich stav odpovídá stavu prostředí, který vychází z jiných kritérií, než je stav vnitrozemské povrchové vody.

Vodní útvar: samostatný a významný prvek povrchové vody. Zahrnuje jezera, nádrže, potoky, řeky, kanály, brakické vodní útvary a úseky pobřežních vod.

Zásada „znečišťovatel platí“: zásada stanovená ve Smlouvě o fungování Evropské unie (čl. 191 odst. 2). Ve vztahu k odpadním vodám tato zásada nařizuje, že subjekty vypouštějící odpadní vody by měly za způsobené znečištění platit (například domácnosti by měly platit za čištění odpadních vod v rámci stočného, čistírny odpadních vod pak platí poplatek za znečištění).

Zdroje znečištění: existují dva hlavní typy zdroje znečištění přenášené vodou:

Difuzní zdroje, u kterých neexistuje konkrétní bod vypouštění; mezi největší přispěvatele patří zemědělská a lesnická činnost a obydlí, jež nejsou napojena na kanalizační síť.

Bodové zdroje, u nichž existuje konkrétní bod vypouštění; jde o vypouštění z čistíren městských odpadních vod a z průmyslu a farem s chovem ryb.

Shrnutí

I

Baltské moře sousedí s osmi členskými státy EU (Dánsko, Estonsko, Finsko, Litva, Lotyšsko, Německo, Polsko a Švédsko) a Ruskem. Je jedním z nejvíce znečištěných moří na světě. Boj proti eutrofizaci je považován za významný problém. Cílem rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí z roku 2008 je dosáhnout dobrého stavu prostředí mořských vod EU do roku 2020. Podle této směrnice jsou členské státy povinny pro dosažení cílů směrnice spolupracovat v rámci regionu či subregionu, přičemž pokud je to proveditelné a vhodné, měly by například využívat struktury, které již existují v rámci regionální úmluvy pro mořské prostředí. Pro Baltské moře je příslušnou úmluvou Helsinská úmluva (za niž odpovídá Helsinská komise (HELCOM)) a její akční plán pro Baltské moře, který od signatářských zemí vyžaduje snížení zátěže živinami.

II

V roce 2009 Evropská rada přijala makroregionální strategii, konkrétně strategii EU pro region Baltského moře, která je zaměřena zejména na podporu ochrany životního prostředí, včetně snížení zátěže živinami, pomocí prosazování zvýšené spolupráce mezi sousedními zeměmi a inovativních řešení.

III

Hlavními zdroji zátěže živinami způsobujícími eutrofizaci jsou zemědělství a městské odpadní vody. V období 2007 až 2013 přispěla EU na projekty v oblasti odvádění odpadních vod a jejich čištění v pěti členských státech hraničících s Baltským mořem, které dostávají podporu z EU, částkou ve výši 4,6 miliardy EUR. Opatření v oblasti rozvoje venkova, včetně ochrany vod, dosáhla ve všech osmi členských státech hraničících s Baltským mořem výše 9,9 miliardy EUR.

IV

Audit Účetního dvora měl za cíl odpovědět na otázku, zda opatření EU účinně napomohla členským státům snížit znečištění Baltského moře živinami. Celkový závěr je takový, že tato opatření vedla jen k omezenému pokroku při snižování živin v Baltském moři.

V

Plány členských států na dosažení snížení živin, jak je stanovuje HELCOM, vycházejí z plánů povodí připravených na základě rámcové směrnice o vodě. Těmto plánům chybí ambice, neboť se zaměřují na „základní opatření“ za účelem provedení směrnic EU v souvislosti s konkrétními činnostmi způsobujícími znečištění živinami, zejména s městskými odpadními vodami a zemědělstvím. Opatřením na omezení difuzních zdrojů živin a „doplňkovým opatřením“, která jsou stanovena v rámcové směrnici o vodě, je věnována menší pozornost. Opatření jsou stanovena na základě nedostatečných informací. Chybí jim také cíle a vhodné ukazatele pro posouzení výsledků dosažených při snižování zátěže vod živinami.

VI

Opatření určená ke snížení zátěže živinami z městských aglomerací vedla ke snížení živin. Několik aglomerací čistí městské odpadní vody za uplatnění vyšších norem, než jsou normy stanovené ve směrnici o čištění městských odpadních vod. I přes významné finanční prostředky poskytnuté ze strany EU se však provádění směrnice zpozdilo v těch členských státech, které přistoupily k EU v roce 2004. Kromě toho ne všechny členské státy z oblasti Baltského moře, které měly povinnost směrnici do roku 2012 dodržet, tak učinily. Sledování toho, jak členské státy provádějí uvedenou směrnici, nebylo ze strany Komise včasné. V Rusku a Bělorusku mají opatření EU týkající se městských odpadních vod potenciál být nákladově efektivní, ale jejich rozsah je v porovnání s potřebami velmi omezený a provádění projektů trvá velmi dlouho.

VII

Provedení směrnice o dusičnanech členskými státy z oblasti Baltského moře není zcela účinné. Nejsou vhodně definovány relevantní oblasti a požadavky stanovené členskými státy v jejich akčních programech nejsou dostatečně přísné. Pokud jde o požadavky na hnojení živinami, odrazující účinek mechanismu podmíněnosti není dostatečný, neboť míra nedodržování pravidel je nadále vysoká. Ačkoli všechny plány povodí zahrnují dodatečná opatření, která mají řešit zatížení živinami ze zemědělství, nebyla dostatečně zacílena na oblasti, pro něž byla stanovena jako potřebná. Kromě toho žádné členské státy nevyužily možnost, kterou jim dávají právní předpisy EU a jež spočívá v zavedení některých těchto opatření jako povinných pro zemědělské podniky umístěné v těchto oblastech.

VIII

Strategie Evropské unie pro region Baltského moře zvyšuje politický význam stavu prostředí Baltského moře a regionální spolupráce, ale její dosavadní přidanou hodnotu, pokud jde o snížení vstupu živin, je obtížné posoudit.

IX

Předkládáme několik doporučení ke zlepšení účinnosti opatření pro boj proti eutrofizaci v Baltském moři.

Úvod

Baltské moře a eutrofizace

01

Baltské moře je jedním z nejvíce znečištěných moří na světě a eutrofizace je považována za jeho největší problém¹. Baltské moře sousedí s devíti zeměmi: osmi členskými státy EU (Dánsko, Německo, Estonsko, Lotyšsko, Litva, Polsko, Finsko a Švédsko) a Ruskem. Další velkou zemí ležící v oblasti povodí Baltského moře je Bělorusko.

02

Eutrofizace je proces, k němuž dochází při vstupu nadměrného množství živin vytvářených především lidskou činností, zejména dusíku a fosforu, do vodního útvaru. Vysoká koncentrace živin vede k intenzivnímu výskytu potenciálně toxických vodních řas (viz obrázek 1).

Obrázek 1 — Eutrofní mořské vody

Zdroj: HELCOM, foto Samuli Korpinen.

03

Eutrofizace může významně snížit užitečnost moře tím, že snižuje biologickou rozmanitost, narušuje vzhled pobřeží a ztenčuje rybí populace. Nejvíce postiženými dílčími mořskými povodími jsou Finský záliv, Rižský záliv a střední část Baltského moře (viz graf 1).

Graf 1

Eutrofizace v Baltském moři

Zdroj: HELCOM. What was the eutrophication status of the Baltic Sea in 2003-2007? (Jaký byl stav eutrofizace Baltského moře v období 2003–2007?), Pyhälä Minna, Frias Vega Manuel, Laamanen Maria, Fleming-Lehtinen Vivi, Nausch Günther a Norkko Alt (2010).

04

Hlavním zdrojem živin vstupujících do moře je zátěž přenášená vodou přicházející z vnitrozemí skrze řeky a přímé vypouštění na pobřeží. Zátěž přenášená vodou odpovídá za 78 % celkového množství dusíku a 95 % celkového množství fosforu, jež vstupují do Baltského moře². Dvěma nejvýznamnějšími zdroji zátěže živin přenášených vodou jsou difuzní zdroje, zejména zemědělství (45 % celkového množství dusíku a 45 % celkového množství fosforu), a bodové zdroje, zejména městské odpadní vody (12 % celkového množství dusíku a 20 % celkového množství fosforu)³.

05

Změna klimatu přispívá dvěma dalšími problémy. Předvídá se, že kratší a vlhčí zimy povedou k menšímu množství sněhu a ledové pokrývky, a tudíž k většímu odtoku z povodí řek. V důsledku toho bude do moře vstupovat stále větší objem znečištění, což eutrofizaci zhorší⁴. Zvyšující se teploty moře dále zajistí lepší podmínky pro růst vodních řas a povedou k delším obdobím růstu.

Právní nástroje EU pro řešení znečištění vod živinami

06

Kvalita mořských vod EU se řídí rámcovou směrnicí o strategii pro mořské prostředí z roku 2008⁵, jejímž cílem je zajistit, aby mořské vody EU dosáhly do roku 2020 dobrého stavu prostředí. Směrnice je stále v rané fázi provádění: do října 2012 měly členské státy podat Komisi zprávu o svém vymezení dobrého stavu prostředí pro mořské vody na základě deskriptorů navržených ve směrnici (jedním z nichž je eutrofizace) a počáteční posouzení stavu svých mořských vod a své environmentální cíle a související ukazatele.

07

Za provedení směrnice jsou odpovědné členské státy. Do konce roku 2015 byly povinny připravit program opatření k dosažení cíle dobrého stavu prostředí. Tyto programy musí být Komisi zaslány do března 2016. Jako obecná zásada platí, že by členské státy měly v největší možné míře navazovat na cíle a činnosti stávajících regionálních úmluv pro mořské prostředí.

08

Regionální úmluva pro Baltské moře byla podepsána již v roce 1974: Helsinská úmluva o ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře. Současnými signatáři jsou Dánsko, Estonsko, Evropská unie, Finsko, Litva, Lotyšsko, Německo, Polsko, Rusko a Švédsko. V roce 2007 Helsinská komise (HELCOM) spravující tuto úmluvu navrhla akční plán pro Baltské moře, jehož účelem je obnovit do roku 2021 dobrý stav prostředí Baltského moře. Signatáři tento plán přijali.

09

Pro dosažení dobrého stavu prostředí mořských vod je zásadní dobrá kvalita vod vlévajících se z řek do moří. Rámcová směrnice o vodě z roku 2000⁶ poskytuje rámec pro ochranu vnitrozemských, brakických a pobřežních vod. Jejím cílem je zajistit do roku 2015 nebo v určitých výjimečných případech do roku 2021 či 2027 dobrý stav povrchových vod a podzemních vod. Členské státy měly nejdříve za úkol vypracovat do prosince 2009 plány povodí, ve kterých by určily vodní útvary, u nichž hrozí riziko, že daný cíl do roku 2015 nesplní, a upřesnily nejvýznamnější tlaky, které na ně mají dopad. Podobně jako v případě rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí tyto plány povodí zahrnují program opatření, který má přispět k dosažení cílů rámcové směrnice o vodě.

10

Tyto programy musí zahrnovat alespoň opatření nezbytná k plnému provedení již existujících směrnic zaměřených na ochranu kvality vody a dalších opatření, která se stala povinná na základě rámcové směrnice o vodě (obzvláště pak opatření na omezení difuzních zdrojů znečištění)⁷. Jedná se zejména o tyto směrnice:

–směrnice o čištění městských odpadních vod⁸ z roku 1991 týkající se odvádění odpadních vod u aglomerací a jejich čištění,

–směrnice o dusičnanech⁹ z roku 1991 týkající se přijetí opatření, která zajistí, aby zemědělci v zemědělských oblastech způsobujících znečištění vody (nebo u nichž je riziko, že znečištění způsobí) dusičnany (označovaných jako „oblasti ohrožené dusičnany“) dodržovali minimální požadavky ohledně používání dusíkatých hnojiv.

11

V roce 2009 Evropská rada přijala strategii EU pro region Baltského moře. Strategie se zabývá různými cíli v rámci tří témat: „záchrana moře“, „propojení regionu“ a „zvýšení prosperity“. Jeden z dílčích cílů tématu „záchrana moře“ nazvaný „čistá voda v Baltském moři“ přijal cíle stanovené v akčním plánu pro Baltské moře, pokud jde o snížení vstupu živin. Opatření EU je navrženo za účelem podpory spolupráce mezi sousedními zeměmi, jak členskými státy EU, tak zeměmi mimo EU.

Rozpočtové nástroje EU dostupné pro řešení znečištění vod živinami

12

Ke spolufinancování projektů infrastruktury v oblasti odpadních vod coby součásti operačních programů členských států lze využít Evropský fond pro regionální rozvoj a Fond soudržnosti v rámci politiky soudržnosti¹⁰. V období let 2007 až 2013 přispěla EU na projekty týkající se odvádění odpadních vod a jejich čištění v členských státech EU hraničících s Baltským mořem¹¹ celkovou částkou ve výši 4,6 miliardy EUR: Polsko obdrželo 3,4 miliardy EUR, Lotyšsko 0,6 miliardy EUR, Litva 0,4 miliardy EUR, Estonsko 0,2 miliardy EUR a Německo 0,04 miliardy EUR.

13

Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova¹² lze použít k financování řady programových opatření pro rozvoj venkova, která mohou mít buď přímý, nebo nepřímý dopad na kvalitu vody (zejména opatření spojených se „zlepšením životního prostředí a krajiny“¹³). Na tento typ opatření byla v období 2007–2013 všem osmi členským státům ležícím na pobřeží Baltského moře přidělena částka ve výši 9,9 miliardy EUR¹⁴. Částka, která byla určena konkrétně na ochranu vody, není k dispozici.

14

Pokud jde o státy, jež nejsou členy EU, evropská politika sousedství nabízí Rusku a Bělorusku řadu příležitostí ke spolupráci v oblasti životního prostředí. Patří mezi ně nejaderné hledisko partnerství Severní dimenze pro životní prostředí, na nějž EU dosud přispěla 44 miliony EUR, a bilaterální/regionální pomoc a přeshraniční spolupráce, na něž EU během období 2003–2013 přispěla 14,5 milionu, resp. 3,5 milionu EUR¹⁵.

1 Evropská agentura pro životní prostředí, Nutrients in transitional, coastal and marine waters (Živiny v brakických, pobřežních a mořských vodách) (CSI 021)“. Posouzení zveřejněno v březnu 2013.

2 HELCOM, aktualizovaný Pátý soubor o zatížení Baltského moře znečištěním (PLC-5.5) – 2015 (údaje z roku 2010).

3 HELCOM, Pátý soubor o zatížení Baltského moře znečištěním (PLC-5) – 2011 (údaje z roku 2006).

4 Second Assessment of Climatic Change for the Baltic Sea Basin(Druhé posouzení změny klimatu pro oblast Baltského moře), Kolektiv autorů BACC II, Regionální studie klimatu, Springer International Publishing, 2015.

5 Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19).

6 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1).

7 Čl. 11 odst. 3 písm. h) rámcové směrnice o vodě.

8 Směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, 30.5.1991, s. 40).

9 Směrnice Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (Úř. věst. L 375, 31.12.1991, s. 1).

10 Nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 25) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

11 Pro čtyři z členských států, které přistoupily k EU v roce 2004, a německé spolkové země v oblasti Baltského moře. Další tři členské státy ležící na pobřeží Baltského moře (Dánsko, Finsko a Švédsko) žádné finanční prostředky EU na projekty týkající se odpadních vod neobdržely.

12 Nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s. 1) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 487).

13 Osa 2 programů rozvoje venkova na období 2007–2013. V rámci této osy patří k hlavním aspektům, které je třeba zohlednit, biologická rozmanitost, správa lokalit Natura 2000, opatření spojená s rámcovou směrnicí o vodě, ochrana vody a půdy a zmírňování změny klimatu.

14 Polsko (4,4 miliardy EUR), Finsko (1,5 miliardy EUR), Švédsko (1,3 miliardy EUR), Německo (1,1 miliardy EUR), Litva (0,6 miliardy EUR), Lotyšsko (0,4 miliardy EUR), Dánsko (0,3 miliardy EUR) a Estonsko (0,3 miliardy EUR).

15 Zdroj: Evropský účetní dvůr (EÚD). Částky přidělené z fondů EU Rusku a Bělorusku prostřednictvím programů TACIS a evropského nástroje sousedství a partnerství do konce roku 2013.

Rozsah a koncepce auditu

15

Účetní dvůr při tomto auditu prověřoval, do jaké míry bylo sníženo zatížení Baltského moře živinami, a posuzoval účinnost opatření EU provedených členskými státy za účelem dosažení snížení živin. Zabývali jsme se těmito otázkami:

a)Byly členské státy celkově úspěšné při snižování vstupu živin do Baltského moře?

b)Byla opatření EU týkající se městských odpadních vod účinná při snižování znečištění Baltského moře živinami?

c)Byla opatření EU týkající se zemědělství účinná při snižování znečištění Baltského moře živinami?

d)Zajistila strategie EU pro region Baltského moře přidanou hodnotu, pokud jde o stávající opatření ke snížení vstupu živin do Baltského moře?

16

Otázky byly zodpovězeny na základě důkazů shromážděných pomocí níže uvedených prostředků:

–Opatření EU ke snížení znečištění ze zemědělství byla prověřena ve Finsku, Lotyšsku a Polsku, zatímco opatření EU ke snížení znečištění z městských odpadních vod byla prověřena pouze v Lotyšsku a Polsku (konkrétně šlo o tři čistírny odpadních vod v Lotyšsku a sedm čistíren v Polsku), neboť Finsko k tomuto účelu neobdrželo prostředky EU (viz poznámka pod čarou 11). Podpora EU poskytnutá na projekty související s vodou v Rusku a Bělorusku byla prověřena na základě dokumentů v držení Komise.

–Přezkum údajů o výkonnosti týkajících se dalších 18 čistíren městských odpadních vod v největších městech oblasti Baltského moře.

–Pěti členským státům z oblasti Baltského moře, které nebyly navštíveny (Dánsko, Estonsko, Litva, Německo a Švédsko), byly zaslány dotazníky týkající se jejich plánů na prosazování cílů Helsinské komise v oblasti snížení živin.

–Analýza dokumentů a pohovory se zaměstnanci Komise, sekretariátem Helsinské komise a odborníky ze sdružení Baltic Nest Institute¹⁶.

–Pohovory se zástupci estonského kontrolního úřadu, který provedl podobný audit v Estonsku.

17

Kritéria, která používáme pro zodpovězení otázek, byla vytvořena na základě právních předpisů, pokynů Komise a dohod Helsinské komise a předchozích auditů v oblasti ochrany vod¹⁷. Jsou podrobněji vysvětlena v různých oddílech této zprávy.

16 Baltic Nest Institute je mezinárodní výzkumná aliance Střediska pro Baltské moře Stockholmské univerzity, Švédské agentury pro správu moří a vod, Aarhuské univerzity a Finského institutu pro životní prostředí. Spojuje kompetence v rámci všech vědních oborů příslušných pro řízení mořských ekosystémů. Své produkty vytváří především ve spolupráci s Helsinskou komisí.

17 Zejména: zvláštní zpráva č. 3/2009 o účelnosti výdajů na čištění odpadních vod v rámci strukturálních opatření v programových obdobích 1994–1999 a 2000–2006; zvláštní zpráva č. 4/2014 s názvem „Začlenění cílů vodní politiky EU do SZP: částečný úspěch“, zvláštní zpráva č. 2/2015 s názvem „Financování EU určené na čistírny městských odpadních vod v povodí Dunaje: je třeba vyvinout další úsilí, aby členské státy mohly splnit cíle politiky EU v oblasti odpadních vod“ a zvláštní zpráva č. 23/2015 s názvem „Kvalita vod v povodí Dunaje: provádění rámcové směrnice o vodě zaznamenalo určitý pokrok, ještě však není dovršeno“ (http://eca.europa.eu).

Připomínky

Provádění snížení vstupu živin do Baltského moře ze strany členských států

18

Podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí musí členské státy do prosince 2015 vypracovat program opatření. Komise ve svém posouzení zpráv členských států ležících na pobřeží Baltského moře¹⁸ došla k závěru, že pouze jeden z nich (Finsko) stanovil kvantifikované cílové hodnoty týkající se zátěže živinami, která je hlavní příčinou eutrofizace (viz bod 6). Tam, kde tyto cíle chybí, Komise považuje za osvědčený postup použití cílů akčního plánu pro Baltské moře Helsinské komise (viz bod 7 a 8). Prověřili jsme současnou fázi provádění této úmluvy, neboť může být použita jako základ, na němž by měly být vybudovány budoucí programy opatření.

19

V roce 2007 se signatářské země Helsinské komise dohodly na dvou hlavních nástrojích pro boj proti eutrofizaci:

–Akční plán pro Baltské moře, který zahrnuje projekt na snížení živin přidělující každé zemi cíle v oblasti snížení živin, jež byly stanoveny na úrovni dílčích povodí v souvislosti s jejich průměrnými vstupy v referenčním období 1997 až 2003. Všechny země byly požádány, aby do konce roku 2009 vypracovaly svůj vlastní plán snížení živin s cílem dosáhnout do roku 2021 svých cílů. Čísla, považovaná za provizorní, byla stanovena na základě vědeckého modelu¹⁹.

–Provádění postupů, které doporučuje Helsinská komise na ochranu vod před znečištěním z různých činností, včetně odvádění odpadních vod a jejich čištění, používání fosforečnanů v detergentech a používání hnojiv v zemědělství.

20

V roce 2013 byl projekt na snížení živin akčního plánu pro Baltské moře revidován na základě nových a úplnějších souborů údajů a zlepšeného přístupu k modelování²⁰. Signatářské země souhlasily s tím, že sníží roční vstup dusíku do moře o 13 % (118 134 tun/rok) a vstup fosforu o 41 % (15 178 tun/rok) oproti vstupům v referenčním období (910 344 tun/rok, resp. 36 894 tun/rok). Signatářské země souhlasily s tím, že k tomuto cíli přispějí pomocí snížení svých vlastních vstupů dusíku a fosforu o 89 260 tun za rok, resp. o 14 374 tun/rok v členění podle dílčích povodí, zatímco ke zbývajícímu nezbytnému snížení by přispěla zejména přeprava a nesignatářské země²¹.

21

Míra úsilí vyžadovaná od různých zemí je velmi závislá na jejich poloze (tj. na tom, zda hraničí s dílčími povodími Baltského moře, která jsou více či méně postižena eutrofizací) a na sníženích dosažených v minulosti²². To znamená, že snížení požadovaná po Dánsku, Finsku a Švédsku byla malá a vysoce koncentrovaná v dílčích povodích, v nichž jsou snížení nejvíce potřebná, zatímco po Litvě, Polsku a Rusku byla požadována významná snížení (viz příloha I).

22

Prověřovali jsme, zda členské státy:

–dosáhly pokroku při snižování vstupu živin do Baltského moře,

–přijaly vhodné plány na snížení živin s odpovídajícími ukazateli pro monitorování dosaženého pokroku,

–využily doporučení Helsinské komise pro snížení živin,

–připravily spolehlivé údaje z monitorování.

Omezený pokrok při snižování vstupu živin do Baltského moře

23

Nedávné údaje o celkových ročních vstupech do Baltského moře během období 1995–2012²³ ukazují u vstupů dusíku (9 %) a fosforu (14 %) sestupnou tendenci. Grafy 2 a 3 znázorňují srovnání mezi vstupy dusíku a fosforu v roce 2012 a vstupy v referenčním období pro jednotlivé země. Tři země vykazují u obou látek sestupnou tendenci (Dánsko, Polsko a Švédsko), zatímco dvě země své vstupy u obou živin zvýšily (Lotyšsko a Rusko). U ostatních zemí lze sestupnou tendenci pozorovat pouze u jedné z živin. Podrobné údaje jsou uvedeny v příloze II.

Graf 2

Srovnání vstupů dusíku v referenčním období a v roce 2012

Graf 3

Srovnání vstupů fosforu v referenčním období a v roce 2012

Zdroj: EÚD na základě údajů předložených na 48. schůzce vedoucích delegací Helsinské komise konané ve dnech 10. 6. 2015–11. 6. 2015 v Tallinu.

24

Údaje Helsinské komise za rok 2012 však ukazují, že žádná ze signatářských zemí doposud nedosáhla požadovaných snížení ve všech dílčích povodích, která jsou obzvláště postižena eutrofizací (střední část Baltského moře, Finský záliv a Rižský záliv), zatímco část snížení vstupu živin, kterého dosáhly, se týká dílčích povodí, kde snížení nebylo požadováno (Dánské úžiny a Botnické moře) (viz příloha III).

25

Podle poslední analýzy Helsinské komise lze pozorovat sestupnou tendenci zátěže dusíkem a fosforem u bodových zdrojů znečištění, zatímco vstupy dusíku a fosforu ze zemědělské činnosti v letech 1994 až 2008 buď zůstaly na stejné úrovni, nebo se zvýšily²⁴. Novější informace předložené Evropskému parlamentu a Radě v poslední zprávě o provádění směrnice o dusičnanech (období 2008 až 2011)²⁵ ukazují na snížení živin v zemědělské půdě a drobné snížení koncentrace dusičnanů v povrchových vodách²⁶. Zdá se však, že toto zlepšení zatím neovlivnilo eutrofizaci pobřežních vod a nevedlo dosud ke snížení vstupu živin do Baltského moře. Je třeba vzít na vědomí, že snížené používání živin na půdu se může projevit sníženým vstupem živin do moře až po několika letech.

Plánům členských států na snížení živin chybí ambice a vhodné ukazatele

26

Ve všech třech navštívených členských státech byl plán na snížení živin strategickým dokumentem na vysoké úrovni a nestanovil kvantifikované cílové hodnoty pro snížení živin rozdělené podle typu zdroje znečištění, činnosti a zeměpisné oblasti. Ostatních pět členských států přijalo podobné plány na snížení živin. Polsko vyjádřilo výhrady ke svým cílům pro snížení živin na úrovni země a oficiálně dosud nepřijalo konkrétní plán²⁷.

27

Všechny členské státy v oblasti Baltského moře ve svých plánech povodí vyžadovaných rámcovou směrnicí o vodě spoléhají na programová opatření jako na hlavní plánovací instrumenty za účelem dosažení cílů Helsinské komise v oblasti snížení živin. Dosažení dobrého stavu vnitrozemských vod v souladu s rámcovou směrnicí o vodě vyžaduje významné snížení zatížení řek vlévajících se do Baltského moře živinami, což přispívá k dosažení cílů Helsinské komise v oblasti snížení živin.

28

V případě některých členských států není k dosažení cílů Helsinské komise týkajících se fosforu pouhé dosažení dobrého stavu požadovaného rámcovou směrnicí o vodě dostatečné. Odborníci a polské orgány pro životní prostředí²⁸ se domnívají, že v případě Polska vyžaduje dosažení cílů Helsinské komise snížení koncentrace fosforu ve vodách řek Odra a Visla na úroveň 0,07–0,08 mg/l, což je zhruba přirozená úroveň. To znamená, že fosfor není možné vypouštět do řek vůbec. Podle vnitrostátních orgánů tato analýza platí také pro Německo a Litvu. Bude proto nezbytné vyvinout další úsilí za účelem snížení zátěže fosforu vstupující do moře, aby se splnily cíle stanovené HELCOM.

29

Co se týče zatížení živinami, plány povodí z roku 2009 a odpovídající programy opatření²⁹, které Účetní dvůr přezkoumával, zahrnují zejména základní opatření pro provedení zvláštních směrnic EU v případech, kdy dosud nebyly plně provedeny. Estonsko, Lotyšsko a Polsko v době přijetí svých plánů povodí stále neměly plně provedenou směrnici o čištění městských odpadních vod (využily přechodného období (viz bod 44)). Tyto plány povodí rovněž zahrnují opatření na omezení difuzního znečištění (viz bod 10), která ale byla v platnosti již před přijetím plánů. Jejich součástí jsou také doplňková opatření, která mají být většinou spolufinancována z rozpočtu EU a jež přesahují požadavky těchto směrnic. Týkají se však téměř výhradně zemědělství.

30

Tyto plány povodí měly několik nedostatků:

–Neúplné určení zdrojů znečištění a klasifikace stavu vod a především nedostatečná kvantifikace vstupů živin na úrovni vodních útvarů nebo dílčích povodí řek. To znamená, že tyto plány nejsou spolehlivým základem pro stanovení cílů a zaměření opatření.

–Neschopnost systematicky vymezit nápravná opatření na úrovni vodního útvaru nebo dílčího povodí, chybějící konkrétní výstupní cíle pro různá opatření (počet hektarů, na něž je třeba opatření uplatnit) a chybějící rozčlenění celkových odhadovaných nákladů na úrovni individuálních opatření. Tyto údaje jsou nezbytné za účelem zajištění nákladové účinnosti opatření při snižování vstupu živin do Baltského moře a při řízení finančních zdrojů, zejména z EU.

–Chybějící cíle a ukazatele, pokud jde o snížení živin očekávané od různých opatření, rozčleněné podle typu zdroje znečištění, odvětví činnosti a zeměpisné oblasti, tj. povodí, dílčí povodí a vodní útvary³⁰.

Komise³¹ a Účetní dvůr³² již poukázaly na podobné nedostatky v ostatních plánech povodí.

31

Rovněž jsme zaznamenali, že zatímco se po členských státech požaduje, aby posoudily svůj pokrok ohledně plnění rámcové směrnice o vodě na základě procentního podílu vodních útvarů v dobrém stavu nacházejících se v jednotlivých povodích, členské státy nejsou povinny stanovit podkladové cíle, jako je snížení zátěže živinami (nebo jiné ukazatele, které nejsou významné pro tento audit, jako je snížení zátěže konkrétními znečišťujícími látkami). Přínos opatření v plánech povodí ke snížení živin v Baltském moři proto nelze posoudit.

Členské státy, z nichž byla navštívena pouze část, zohledňují doporučení Helsinské komise ve svých plánech nebo právním rámci

32

Pokud jde o čištění městských odpadních vod, Helsinská komise vypracovala doporučení pro své signatářské země, která jdou nad rámec požadavků směrnic EU. Nejvýznamnější z nich jsou uvedena v rámečku 1.

Rámeček 1

Doporučení Helsinské komise v oblasti čištění odpadních vod přesahující požadavky směrnic EU

28E/5 (z roku 2007) navrhuje osvědčené postupy pro:

οvytvoření a zachování systémů kanalizace, a

οčištění fosforu v městských odpadních vodách v závislosti na velikosti čistírny, např. doporučení maximální výše 0,5 mg/l při vypouštění odtokové vody čistírnami odpadních vod nebo více než 10 000 PE, zatímco standard uvedený ve směrnici o čištění městských odpadních vod je 1 mg/l.

28E/7 (z roku 2007) navrhuje normy pro používání polyfosforečnanů v detergentech, které by signatářské země postupně zaváděly podle vnitrostátních harmonogramů. Signatářské země by měly:

οomezit obsah celkového fosforu v pracích prostředcích,

οprozkoumat možnost nahrazení polyfosforečnanů v detergentech určených pro myčky nádobí.

33

Žádný ze tří navštívených členských států tato doporučení Helsinské komise nezačlenil do svého právního rámce. Konkrétně žádný z nich nezavedl povinné limity pro obsah fosforu v pracích prostředcích před datem vztahujícím se na všechny členské státy (30. června 2013)³³. Žádný z nich dosud neuplatnil limity pro myčky nádobí (doporučení 28E/7).

34

Ve Finsku se limity pro fosfor v čistírnách odpadních vod uplatňují ve velké míře prostřednictvím systému povolení v oblasti životního prostředí. V závislosti na ekologickém stavu přijímajícího vodního útvaru mohou být tato povolení přísnější, než vyžaduje směrnice o čištění městských odpadních vod v oblasti koncentrace dusíku i fosforu v odtokových vodách z čistíren odpadních vod, a mohou dokonce přesáhnout doporučení Helsinské komise³⁴. V Lotyšsku a Polsku není doporučení Helsinské komise zahrnuto do povolení v oblasti životního prostředí pro provozovatele čistíren. V obou zemích se však během auditu nalezly čistírny, které uplatňují doporučení Helsinské komise (jedna třetina čistíren v Lotyšsku a čtyři sedminy čistíren v Polsku).

35

Co se týče zemědělství, Helsinská komise doporučila uplatňovat pro fosfor ze statkových hnojiv limit vztahující se na zemědělskou půdu ve výši 25 kg/ha/rok (doporučení Helsinské komise 28E/4 z roku 2007). V žádném navštíveném členském státě však ani právní předpisy, ani minimální požadavky na hnojiva a pesticidy³⁵ v určitých opatřeních v oblasti rozvoje venkova ani v opatřeních na omezení difuzního znečištění v plánech povodí nezavádějí takovýto limit pro používání fosforu v hnojivech (viz bod 29). Z ostatních členských států ležících okolo Baltského moře pouze Estonsko, Švédsko a Německo zavedly právní předpisy omezující používání fosforu v hnojivech, ale tyto předpisy nejsou tak přísné, jak by měly být podle doporučení Helsinské komise³⁶.

36

Tři navštívené členské státy odůvodňují skutečnost, že toto doporučení neuplatňují, pomocí argumentů, že jejich půda je chudá na fosfor nebo že průměrné použití fosforu na zemědělské půdě je poměrně nízké. Zjistili jsme však, že údaje týkající se používání fosforu ukazují, že aplikovaná množství mohou na některých místech přesahovat množství doporučovaná Helsinskou komisí, že některé půdy jsou bohaté na fosfor a že odtok fosforu je vysoký³⁷. Doporučení Helsinské komise 28E/4 také uvádí povolení v oblasti životního prostředí pro zemědělské podniky chovající více než 40 000 kusů drůbeže, 2 000 prasat, 750 prasnic nebo 400 kusů skotu. Všechny členské státy ležící okolo Baltského moře potřebují k provozování zemědělských podniků chovajících prasata a drůbež povolení v oblasti životního prostředí, neboť takový je i požadavek směrnice EU o integrované prevenci a omezování znečištění³⁸, Polsko jej nicméně nevyžaduje v případě zemědělských podniků chovajících více než 400 dobytčích jednotek. Ve Finsku a Lotyšsku je však toto povolení vyžadováno pro všechny zemědělské podniky chovající hospodářská zvířata s počtem zvířat, který zdaleka nedosahuje prahové hodnoty doporučené Helsinskou komisí.

Není zajištěna spolehlivost údajů z monitorování o vstupu živin do Baltského moře

37

Zatížení živinami vstupujícími do Baltského moře z řek, potoků a prostřednictvím přímého zatížení je monitorováno a každoročně sdělováno Helsinské komisi vnitrostátními orgány jednotlivých signatářských zemí. Jsou přijímána opatření v ústí řek vlévajících se do Baltského moře podle standardní metodologie vypracované Helsinskou komisí. Tyto výroční údaje ukazují celkové znečištění vod vstupujících do moře bez ohledu na typ zdroje znečištění a zemi původu zátěže. Zprávy o přeshraničních vstupech dusičnanů a fosforu pocházejících z jednotlivých zemí jsou předkládány každých šest let.

38

Každých šest let jsou rovněž podávány zprávy o vstupech živin rozdělených podle typu zdroje znečištění a odvětví činnosti³⁹. Tyto údaje jsou zejména užitečné pro posouzení tendencí vstupu živin vytvářených různými odvětví činnosti a jsou zásadní pro stanovení nákladově efektivních opatření, která budou uplatněna v jednotlivých odvětvích.

39

Audit ukázal, že pro účely cílů Helsinské komise jsou odhady difuzního znečištění stanovovány na základě společné metodiky na úrovni zemí, ale nikoli na nižších úrovních, jako je úroveň povodí, dílčích povodí nebo vodních útvarů. Rovněž jsme zjistili, že číselné údaje Helsinské komise nejsou v souladu s odhady, které provedly členské státy při stanovování svých plánů povodí podle rámcové směrnice o vodě za využití různých metodik.

40

Například údaje týkající se difuzního znečištění v lotyšských plánech povodí jsou nižší než odpovídající údaje v databázi Helsinské komise týkající se téhož roku. Tento nesoulad rovněž ovlivňuje přeshraniční údaje o znečištění. Kromě toho údaje pro monitorování plánů povodí ukazují zlepšení, co se týče koncentrace živin v povrchových vodách v období let 2006–2013, zatímco údaje Helsinské komise ukazují u zátěže Baltského moře živinami z této země vzestupnou tendenci. V případě Polska posouzení stavu pobřežních a brakických vod v letech 2010 až 2013 pro účely plánů povodí neukazuje žádné zlepšení, pokud jde o koncentrace živin, zatímco z údajů předložených Helsinskou komisí vyplývá trvalé snižování zátěže živinami.

41

Tento zřejmý nesoulad vyvolává otázky ohledně spolehlivosti údajů z monitorování, zejména pokud jde o údaje o přeshraničním znečištění a difuzním znečištění. Totéž zaznamenala i odborná skupina Helsinské komise, která naléhavě vyzvala členské státy, aby poskytly informace o očekávaném snížení zátěže živinami v důsledku provedení rámcové směrnice o vodě⁴⁰.

Účinnost opatření ke snížení znečištění živinami z městských odpadních vod

42

Městské odpadní vody představují okolo 90 % veškerých bodových zdrojů znečištění. Část tohoto znečištění pochází z Ruska a Běloruska, na něž se nevztahuje právo Unie.

43

V členských státech směrnice o čištění městských odpadních vod stanoví, že veškeré aglomerace⁴¹ s PE vyšším než 2 000⁴² musí být vybaveny stokovými soustavami, nebo pokud není vybudování stokové soustavy odůvodněné, individuálními nebo jinými vyhovujícími systémy, které poskytnou stejnou úroveň ochrany životního prostředí (článek 3). Před vypuštěním odpadních vod do vodního útvaru musí být tyto vody podrobeny sekundárnímu čištění, které sníží koncentraci organického znečištění⁴³ na hodnotu pod určitou úrovní (článek 4). V citlivých oblastech musí navíc odpadní vody projít přísnějším čištěním. Tam, kde citlivý charakter oblasti souvisí s eutrofizací nebo jejím rizikem, si členské státy mohou zvolit jednu ze dvou možností: buď dosáhnout koncentrací, které jsou nižší než limity pro dusík a/nebo fosfor při vypouštění odtokové vody čistírnami odpadních vod v aglomeracích s PE vyšším než 10 000 stanovené ve směrnici (čl. 5 odst. 2 a 3), nebo snížit množství dusíku a/nebo fosforu v celkovém zatížení vstupujícím do všech čistíren městských odpadních vod v citlivých oblastech o stanovené procento (čl. 5 odst. 4).

44

Členským státům ležícím okolo Baltského moře, které přistoupily k EU v roce 2004 (Estonsko, Litva, Lotyšsko a Polsko), bylo pro dosažení souladu se směrnicí poskytnuto přechodné období. Na konci roku 2012 (tj. roku, kdy byly vykázány nejnovější údaje o souladu) přechodné období pro Litvu a Estonsko již skončilo, zatímco po Lotyšsku a Polsku nebylo zatím dosažení plného souladu se směrnicí požadováno, neboť jejich přechodné období končí dne 31. prosince 2015.

45

Prověřovali jsme, zda:

–členské státy dodržují směrnici o čištění městských odpadních vod,

–jsou čistírny odpadních vod spolufinancované EU účinné a udržitelné,

–Komise přijala vhodná opatření, aby zajistila, že členské státy dodržují soulad se směrnicí,

–podpora EU vyčleněná pro Rusko a Bělorusko vedla k významnému snížení živin v odpadních vodách.

Většina členských států dosud plně nedodržuje směrnici o čištění městských odpadních vod

Členské státy, které měly povinnost dosáhnout souladu se směrnicí do roku 2012

46

Tabulka 1 uvádí úroveň souladu na konci roku 2012, které dosáhly členské státy, kterým skončila konečná lhůta stanovená pro splnění požadavků na druhotné a přísnější čištění. Německo a Finsko byly velmi blízko plnému souladu podle článků 4 a 5 směrnice, které stanovují požadavky na druhotné a přísnější čištění.

Tabulka 1

Hlavní údaje o souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod ve vztahu k čištění odpadních vod

| DK | DE | EE | LT | FI | SE
Celkové zatížení v jednotlivých členských státech (PE) | 11 607 945 | 112 878 422 | 1 642 766 | 2 757 900 | 5 239 700 | 12 672 633
Sekundární čištění¹
Celkový objem zatížení, u něhož musí být toto čištění v souladu (PE) | 11 232 613 | 112 672 240 | 1 579 138 | 2 757 900 | 5 070 800 | 12 404 389
Celkový objem zatížení, u něhož je čištění v souladu (PE) | 11 153 597 | 112 561 974 | 1 510 498 | 2 757 900 | 5 054 100 | 12 095 484
% celkového zatížení, u nějž je čištění v souladu | 99,3 % | 99,9 % | 95,7 % | 100,0 % | 99,7 % | 97,5 %
Přísnější zacházení²
Celkový objem zatížení, u něhož musí být toto čištění v souladu (PE) | 10 358 176 | V souladu podle odst. 4 čl. 53³ | 1 466 475 | 2 582 700 | 4 583 900 | 11 657 155
Celkový objem zatížení, u něhož je čištění v souladu (PE) | 10 235 632 | 1 310 525 | 2 497 700 | 4 567 200 | 10 366 880
% celkového zatížení, u nějž je čištění v souladu | 98,8 % | 89,4 % | 96,7 % | 99,6 % | 88,9 %

1 Druhotné čištění se nevztahuje na aglomerace < 10 000 PE, které vypouštějí odpadní vody přímo na pobřeží.

2 Všechny členské státy s výjimkou Německa uplatňují přísnější čištění na úrovni aglomerací v souladu s odst. 2 čl. 5. V tomto případě se přísnější čištění nevztahuje na aglomerace < 10 000 PE nebo na aglomerace ležící mimo citlivé oblasti

3 Německo uplatňuje přísnější čištění v souladu s čl. 5 odst. 4, což znamená, že u celkového zatížení v této zemi musí být uplatněno snížení živin o 75 %. K roku 2012 dosáhlo Německo snížení celkového zatížení dusíku vstupujícího do čistíren odpadních vod této země o 82 %, přičemž u celkového zatížení fosforu to bylo 90 %.

Zdroj: údaje Komise k prosinci 2012.

47

Pokud jde o požadavky týkající se odvádění odpadních vod, Komise se domnívá, že všechny členské státy jsou v souladu bez ohledu na podíl odpadních vod čištěných individuálními nebo jinými vyhovujícími systémy. Tento podíl je nejvyšší v Litvě a Estonsku, kde představuje 10,2 %, resp. 3,6 % zatížení odpadních vod z aglomerací s PE vyšším než 2 000.

48

Podmínky, které pro tyto systémy stanoví směrnice, jsou neurčité: měly by dosáhnout stejné úrovně ochrany životního prostředí jako centralizované stokové soustavy. Až nedávno Komise požádala členské státy, aby vysvětlily své individuální systémy. Na tento problém také dříve upozornil Účetní dvůr⁴⁴.

49

Podle Komise je správnou praxí to, že souladu s požadavkem na odvádění je dosaženo tehdy, pokud je 98 % zatížení každé aglomerace odváděno centralizovanými kanalizačními sítěmi nebo zpracováno individuálními nebo jinými vyhovujícími systémy a zbývající 2 % připadají na méně než 2 000 PE. V praxi Komise v rámci schválení operačních programů na období 2014–2020 podporuje dosažení této procentní hodnoty pomocí investic do centralizovaných stokových soustav.

Členské státy, které musí dokončit provedení směrnice do konce roku 2015

50

Dva navštívené členské státy, které jsou v oblasti dodržení souladu stále v přechodném období, buď nesplnily své průběžné cíle (Lotyšsko), nebo dosud nepředložily úplné a spolehlivé údaje (Polsko).

51

V případě Polska nebude souladu s danou směrnicí v roce 2015 dosaženo. Přísnější čištění bylo plánováno pouze v čistírnách odpadních vod s kapacitou přesahující 15 000 PE, neboť členský stát se rozhodl pro druhou možnost stanovenou směrnicí, která spočívá v dosažení průměrného snížení dusíku a fosforu v celkovém zatížení vstupujícím do všech čistíren městských odpadních vod v citlivé oblasti o 75 % (viz bod 43). Toto rozhodnutí však nebylo vhodné, neboť smlouva o přistoupení Polska tomuto státu uděluje přechodné období pouze pro dosažení souladu s první možností (snížení živin na standardní úroveň ve všech aglomeracích s PE vyšším než 10 000), nikoli s druhou možností. Komise na tento problém reagovala až v roce 2010 (viz body 59 a 60).

52

Podle údajů poskytnutých polskými orgány Polsko do konce roku 2015 překročí svůj rozpočet pro odvod odpadních vod o 95 % a svůj rozpočet pro čistírny odpadních vod, které jsou oba do velké míry spolufinancovány EU, o 79 %. Navzdory značným investicím země zdaleka nedosahuje souladu. Polské vnitrostátní orgány předpokládají, že 1 029 z 1 559 aglomerací, které představují 63 % zatížení znečištěním z odpadních vod této země, nedosáhne do konce roku 2015 plného souladu. Nesprávné provedení smlouvy o přistoupení a nepřesné a měnící se definice aglomerací⁴⁵ jsou jedněmi z důvodů značných zpoždění.

53

V případě Lotyšska by souladu do konce roku 2015 mohlo být dosaženo. Podle očekávání orgánů pro rok 2020, pět let po rozšíření sítě, by však mělo být pokryto 93 % obyvatelstva, ale pouze 85 % obyvatelstva napojeno. V roce 2014 lotyšská vláda navrhla právní předpis, který by podporoval napojení domácností na kanalizační síť tím, že by umožnil obcím udělit granty obyvatelům, kteří se chtějí napojit.

54

V několika velkých městech v Polsku a Lotyšsku byly provedeny investice spolufinancované EU do technologií pro čištění odpadních vod, které přesahují požadavky směrnice na odstranění fosforu (viz bod 34). Investice tohoto typu byly navrženy také v lotyšských plánech povodí pro menší města⁴⁶ v oblastech, kde vodní útvary nedosahují dobrého stavu vod, ačkoli v době provádění auditu nebyly uplatněny. V polských plánech povodí takovéto investice nebyly zahrnuty.

Čistírny městských odpadních vod spolufinancované z prostředků EU jsou účinné, ale není vždy zajištěna udržitelnost

55

Na konci roku 2013 všech 10 prověřovaných čistíren odpadních vod (tři v Lotyšsku a sedm v Polsku) splňovalo v oblasti vypouštění normy EU s výjimkou jedné čistírny v Lotyšsku, která měla dosáhnout souladu před vypršením konečné lhůty pro tento členský stát v prosinci 2015. Jedna čistírna v Lotyšsku a čtyři v Polsku také splňovaly přísnější doporučení Helsinské komise pro fosfor (viz doporučení 28E/5 v rámečku 1).

56

Co se týče kapacity navštívených čistíren, jedna čistírna v Lotyšsku (Ogre) byla shledána naddimenzovanou, neboť čištění organické zátěže tvořilo pouze 29 % její kapacity. Rovněž jsme zjistili, že požadovaná kapacita čtyř polských čistíren (Varšava, Lodž, Štětín a Gdyně) by mohla být menší, neboť byla čištěna rovněž čistá voda z prosakování podzemních vod, která představovala 21–26 % celkového objemu. Na podobné problémy jsme poukázali i ve své nedávné zvláštní zprávě o povodí Dunaje⁴⁷.

57

Poplatky za vodohospodářské služby v dotčených aglomeracích stanovují obce v souladu s vnitrostátními pravidly a musí je schválit vnitrostátní regulační orgán. Náš audit zjistil, že v Lotyšsku poplatky nepokrývají část nákladů na odpisy aktiv; stejný nedostatek byl zjištěn v jedné ze sedmi navštívených čistíren v Polsku; v těchto případech tudíž vytvořené příjmy nestačí k nahrazení statků na konci jejich životnosti. Tento nedostatek může být způsoben rovněž neúplným využitím čistíren. V prověřovaných aglomeracích je cena vodohospodářských služeb pod obecně přijímanou mírou cenové dostupnosti pro domácnosti (4 % příjmu domácností, jak je uvedeno v pokynech Komise⁴⁸). Podobné skutečnosti zaznamenal již dříve Účetní dvůr⁴⁹.

Sledování toho, jak členské státy provádějí uvedenou směrnici, nebylo ze strany Komise včasné

58

Prvním krokem, který Komise provádí v rámci sledování, je kontrola toho, zda ustanovení směrnice o čištění městských odpadních vod byla správně začleněna do příslušného právního rámce členských států. Děje se tak na základě studií souladu. Tyto kontroly začaly bezprostředně po přijetí směrnice a vedly k soudním řízením s Dánskem, Německem a Švédskem. V členských státech ležících v oblasti Baltského moře, které přistoupily k Unii v roce 2004, k soudním řízením nevedly.

59

V případě Polska studie souladu nevedla ke vzniku žádných právních otázek, ale jasně uvedla: „Polsko uplatnilo alternativní postup k čl. 5 odst. 4 směrnice 91/1271. Proto se přechodná ustanovení ze smlouvy o přistoupení vztahují na požadavek 75% snížení celkového objemu dusíku a celkového objemu fosforu.“ Jak je však vysvětleno v bodě 51, smlouva o přistoupení uděluje Polsku přechodné období pouze za účelem provedení čl. 5 odst. 2 a 3 (první možnost spočívající v přísnějším čištění), ale nikoli čl. 5 odst. 4 (druhá možnost).

60

Komise na tento problém reagovala až v roce 2010, kdy měla schválit projektové návrhy na městskou infrastrukturu odpadních vod, které nebyly v souladu se smlouvou této země o přistoupení. Domníváme se, že reakce Komise nebyla včasná.

61

V rámci podmínky spolufinancování ze strany EU požádala Komise v lednu 2012 tento členský stát, aby prokázal, že všechny projekty týkající se aglomerací s PE vyšším než 10 000 jsou v souladu s čl. 5 odst. 2 a 3 dané směrnice. V důsledku toho musí Polsko změnit svůj plán provádění týkající se městských odpadních vod tak, aby zahrnoval dodatečné investice za účelem dosažení souladu, ačkoli nedodrží lhůtu, kterou přijalo ve své smlouvě o přistoupení.

62

Druhým krokem, který Komise provádí, je nepřetržité monitorování pokroku vnitrostátních plánů provádění týkajících se směrnice o čištění městských odpadních vod na základě informací poskytovaných každé dva roky členskými státy (článek 17). Podle Komise nebyly shromážděné informace dostatečné pro to, aby umožnily účinné sledování. Z toho důvodu zavedla Komise v roce 2014 nový formát pro podávání zpráv⁵⁰. Opatření Komise provedená v tomto směru jsou však pro překlenutí současných nedostatků nedostatečná; nepožaduje například informace o výstupech a výsledcích očekávaných od navržených investic, pokud jde o kilometry stokových potrubí nebo procento zátěže určité aglomerace znečištěním, které je třeba shromáždit.

63

Komise také požaduje od členských států informace o jejich souladu ve vztahu k odvádění odpadních vod a jejich čištění (čl. 15 odst. 4), což může vést ke komunikaci přes platformu EU Pilot⁵¹ a později, pokud se potvrdí nedodržení souladu, k právním krokům. Opatření Komise provedená v tomto směru nebyla včasná. Zahájila komunikaci přes platformu EU Pilot s členskými státy v oblasti Baltského moře až dlouho po lhůtách stanovených ve smlouvách o přistoupení (v případě Litvy na konci roku 2014 u aglomerací, pro něž byla lhůta v roce 2008; v případě Lotyšska na konci roku 2014 u aglomerací s lhůtou v roce 2010). V roce 2002 také zahájila řízení o nesplnění povinnosti proti Švédsku a Finsku, protože tyto země se v určitých pobřežních a vnitrozemských oblastech rozhodly snížit pouze množství fosforu (ne však dusíku). Soudní dvůr Evropské unie rozhodl ve prospěch Finska, ale Švédsku bylo nařízeno snížit obsah dusíku v odpadních vodách vypouštěných z 36 aglomerací⁵². Podle informací dostupných u Komise osm z nich v roce 2015 stále nedosahovalo souladu.

64

Všimli jsme si také, že ponechání volby pro provedení přísnějšího čištění vede k situaci, kdy členské státy mohou dodržet soulad se směrnicí a současně umožnit aglomeracím různou úroveň snížení živin. Zjistili jsme, že koncentrace živin v odtokové vodě vypouštěné 28 prověřovanými čistírnami městských odpadních vod, které obklopují Baltské moře, se značně liší (viz příloha IV). Bereme-li v úvahu čistírny odpadních vod, které v roce 2013 dodržely soulad se směrnicí, koncentrace dusíku se pohybuje mezi 16,4 mg/l v Espoo a 3,7 mg/l v Helsinkách; koncentrace fosforu sahá od 0,9 mg/l v Rize k 0,1 mg/l ve Stockholmu.

Podpora Ruska a Běloruska ze strany EU má potenciál být nákladově efektivní, ale její rozsah je v porovnání s potřebami velmi omezený a provádění projektů trvá dlouho

65

Finanční prostředky na projekty v oblasti odpadních vod v Rusku a Bělorusku jsou velmi omezené. V období 2001–2014 bylo Podpůrným fondem partnerství Severní dimenze pro životní prostředí, což je mezinárodní iniciativa pro řešení environmentálních problémů s přeshraničním dopadem v severní Evropě, přiděleno v rámci jeho nejaderného hlediska 177 milionů EUR na environmentální projekty v Rusku a Bělorusku. Příspěvek EU byl 44 milionů EUR. V době auditu mělo partnerství schváleno 18 projektů týkajících se odvádění odpadních vod, jejich čištění a dodávek vody, z toho 15 projektů v Rusku a tři v Bělorusku, které dohromady tvoří 71 % grantů tohoto partnerství.

66

Podle odhadů hodnocení, které shromáždění dárců v prosinci 2013 předložila Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD), jež je správcem fondu partnerství, by projekty schválené partnerstvím mohly vést ke snížení dusíku o více než 7 600 tun za rok a ke snížení fosforu o 2 300 tun za rok. To představuje okolo 7 % a 27 % vstupů z Ruska a 9 % a 21 % vstupů z Běloruska, což je znatelný přínos k požadovanému snížení živin v Baltském moři. Shromáždění dárců však nebyly předloženy žádné údaje z monitorování ohledně dosaženého snížení živin.

67

Protože příspěvek EU do fondu je poměrně malý a podíl spolufinancovaný orgány přijímajících zemí značný, pákový efekt finančních příspěvků EU je vysoký: na každé 2 EUR, jimiž přispívá EU, připadá 98 EUR získaných z jiných zdrojů. Hodnocení EBRD uvádí, že na snížení jedné tuny zatížení fosforem prostřednictvím projektů partnerství v oblasti čištění odpadních vod jsou v Rusku a Bělorusku vynaloženy náklady ve výši 462 000 EUR, což je přibližně jedna pětina nákladů ve Finsku, Švédsku nebo Německu.

68

Snížení živin z Ruska bylo dosaženo především rozšířením a modernizací systému odvádění odpadních vod a jejich čištění v Petrohradě. Nedávné údaje poskytnuté provozovatelem systému ukazují, že koncentrace fosforu splňuje normy Helsinské komise (viz rámeček 1) v 11 ze 12 čistíren a normy Helsinské komise pro dusík v osmi čistírnách.

69

Provedení projektů však trvá dlouhou dobu. Dlouhá jednání o úvěrech, změny právních předpisů v oblasti životního prostředí a lhůty pro uzavření smluv o provedení prací znamenají, že projekty jsou dokončeny několik let po schválení. Ke dni 31. října 2014 byly dokončeny pouze čtyři z 18 projektů infrastruktury pro odpadní vodu, které tvoří polovinu očekávaných výsledků v Rusku. Značná zpoždění měla dopad na „Obecní investiční program pro životní prostředí v oblasti Petrohradu“ schválený v roce 2002 a „Kaliningradské vodohospodářské a environmentální služby“ schválené v roce 2005, které dosud nebyly dokončeny. Druhý jmenovaný projekt je pro Baltské moře velmi významný, neboť zátěž z města Kaliningrad je druhou největší zátěží po Petrohradě. V Bělorusku dosud nebyly dokončeny žádné projekty. K dosažení nezbytných snížení živin pocházejících z těchto zemí tedy zbývá vykonat hodně práce.

Účinnost opatření ke snížení znečištění vod živinami ze zemědělství

70

Zemědělství je hlavním zdrojem difuzního znečištění vody živinami (viz bod 4) a v současnosti také celkového znečištění živinami, zejména v zemích, kde již bylo znečištění městských odpadních vod významně sníženo. Zemědělství například odpovídá za přibližně dvě třetiny zátěže dusíkem přenášené vodou ve Finsku, ale za jednu třetinu v Polsku.

71

EU v roce 1991 přijala směrnici o dusičnanech s cílem chránit vodu před znečištěním způsobeným dusičnany ze zemědělství v oblastech, odkud dochází k odtoku do vod, které jsou již znečištěny nebo jimž hrozí znečištění, v takzvaných oblastech ohrožených dusičnany, v nichž je třeba provést akční programy týkající se dusičnanů. Členský stát se také může rozhodnout uplatnit požadavky dané směrnicí na celém svém území.

72

V roce 2005 byl zaveden mechanismus podmíněnosti, který spojuje platby vyplácené zemědělcům mimo jiné s tím, jak dodržují environmentální požadavky. Tyto požadavky podmíněnosti je třeba systematicky kontrolovat, jak je stanoveno v právních předpisech EU.

73

Podle rámcové směrnice o vodě platí, že nejsou-li základní opatření (provedení směrnice o dusičnanech a také dalších opatření na omezení difuzního znečištění (viz bod 29)) dostatečná k dosažení dobrého stavu vod, jako je tomu v případě oblasti Baltského moře, měla by být v povodích vodních útvarů, které nedosáhly dobrého stavu vod, provedena doplňková opatření. Tato doplňková opatření musí být součástí plánů povodí. V navštívených členských státech tato opatření většinou odpovídají opatřením v programech pro rozvoj venkova spolufinancovaných Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova.

74

Prověřovali jsme, zda:

–je provádění požadavků směrnice o dusičnanech členskými státy účinné a sledování ze strany Komise náležité,

–je mechanismus podmíněnosti účinný ve vztahu k ochraně vody,

–jsou opatření v oblasti rozvoje venkova spolufinancovaná ze strany EU, jejichž cílem je ochrana vody, při snižování živin účinná.

Směrnice o dusičnanech není účinně provedena navzdory poměrně úspěšnému sledování ze strany Komise

Nedostatky ve vymezování ohrožených oblastí

75

Oblasti ohrožené dusičnany by měly zahrnovat všechny plochy půdy, u nichž dochází k odtoku do znečištěných vod (tj. eutrofní vody, vody s koncentrací dusíku přesahující 50 mg/l) nebo vod ohrožených znečištěním a jež přispívají ke znečištění dusičnany. Členské státy pak v těchto zónách musí provést akční program. Německo, Dánsko, Finsko a Litva nevymezily konkrétní oblasti, neboť se rozhodly uplatňovat akční programy na celém svém území. Zbylé čtyři členské státy, a zejména Polsko, vymezily jako oblast ohroženou dusičnany pouze malou část svých území (Estonsko 7 %, Lotyšsko 13 %, Polsko 4,5 % a Švédsko 22 %) navzdory tomu, že téměř všechny jejich vody odtékají do Baltského moře. Komise zpochybnila dostatečnost vymezení ohrožených oblastí v těchto zemích, a případ Polska dokonce postoupila Soudnímu dvoru Evropské unie (viz bod 82).

76

Uplatnění akčního programu na celé území, jako tomu je v případě Finska, usnadňuje přijetí pravidel, neboť jsou stejná pro všechny zemědělce. V oblastech s extenzivním zemědělstvím, nízkým využíváním hnojiv a dobrým stavem a nízkým rizikem znečištění u přijímajících vodních útvarů jsou nicméně určité požadavky akčních programů nadbytečné, avšak vzrůstají administrativní náklady a náklady na inspekce. V oblastech s intenzivním zemědělstvím a chovem zvířat tyto požadavky mohou být naopak nedostatečné pro dosažení takových snížení živin, která jsou nezbytná k docílení dobrého stavu vnitrozemských vod a vod Baltského moře. Například významný podíl vodních útvarů v jižním Finsku je i po uplatňování směrnice o dusičnanech po dobu 20 let ve špatném stavu. Finsko v poslední době nesnížilo ani své vstupy dusíku do Baltského moře (viz graf 2).

77

Stále zbývá dlouhá cesta k dosažení cílů v oblasti snížení vstupu fosforu (viz příloha III). Směrnice o dusičnanech se navíc zaměřuje na dusičnany a nezavádí limity pro používání fosforu⁵³. Pokud je tedy eutrofizace vyvolána fosforem, uplatnění akčního programu pro dusičnany nemusí nutně vést k řešení problému a může se stát, že členské státy budou muset přijmout doplňková opatření. Navštívené členské státy nestanovily požadavky omezující použití fosforu v půdě (viz bod 35).

Rozdíly v obsahu akčních programů týkajících se dusičnanů

78

Směrnice obsahuje povinné i volitelné požadavky, které mají zemědělci dodržet. Stanovuje však přesné limity pouze pro několik málo povinných požadavků, které jsou tudíž jednotně uplatňovány všemi členskými státy⁵⁴. Pokud jde o povinné požadavky, přesná pravidla stanoví členské státy ve svých akčních programech týkajících se dusičnanů. Ve třech navštívených členských státech se tato pravidla lišila mírou své přísnosti a byla méně striktní než pravidla ve studii provedené jménem Komise, jak ukazuje tabulka 2.

79

Směrnice ukládá přesné limity pro použití dusíku ze statkových hnojiv, ale nikoli pro použití dusíku z minerálních hnojiv, které se zvýšilo⁵⁵. Zahrnuje rovněž obecný požadavek, aby členské státy zajistily limity pro celkové množství dusíkatých hnojiv, které je možné použít. Účinnost tohoto požadavku se nejlépe zajistí tím, že plány hnojení vypracují nezávislí odborníci a schválí je příslušné orgány. Podle směrnice o dusičnanech však plány hnojení a záznamy o hnojení nejsou pro zemědělce povinné. Akční program Finska zemědělcům neukládá povinnost používat plány hnojení vůbec a Polsko vyžaduje záznamy o hnojení i plány hnojení jen v případě zemědělských podniků o rozloze větší než 100 ha, tj. u 1 % celkového počtu zemědělských podniků v Polsku. V těchto dvou zemích tyto požadavky nejsou povinné, ale zemědělci je používají dobrovolně, přičemž jsou podmínkou pro příjem agroenvironmentálních plateb⁵⁶. Lotyšsko vyžaduje plány hnojení i záznamy o hnojení u zemědělských podniků o rozloze větší než 20 ha (nebo 3 ha v případě zahradnických podniků), které představují 85 % zemědělské půdy v oblastech ohrožených dusičnany.

80

Kromě toho by provádění určitých požadavků, které je obtížné kontrolovat, neboť se týkají zdržení se hnojení v určitém období nebo na určitých úsecích půdy (viz III.1.1, II.A.2 a II.A.4 v tabulce 2), bylo lépe zajištěno v případě existence povinnosti vést záznamy o hnojení. Tam, kde tyto záznamy chybějí, je obtížné s jistotou určit, zda dochází k porušování (a uplatnit sankce), pokud zemědělec není přistižen při činu.

Tabulka 2

Požadavky akčních programů týkajících se dusičnanů, které byly v platnosti na konci roku 2014

Odkaz na přílohy směrnice o dusičnanech | Povinné požadavky
Hnojiva | Statkové hnojivo
III 1.1 Období zákazu | III 1.3 Omezení pro použití na půdu (kg/ha/rok) | II.A.2 Svažité pozemky | II.A.4 Vzdálenost od vodních toků | III 1.2 Kapacita skladovacích prostor pro statková hnojiva
LOTYŠSKO (v oblastech ohrožených dusičnany) | 4,5 měsíce pro statková hnojiva 5 měsíců pro minerální hnojiva | Brambory < 150 Travní porost od 50 do 190 Jarní obiloviny a olejniny od 110 do 200 | Veškerá hnojiva zakázaná na svazích > 17,6 % (10°) | 50 m, pokud je svah > 10° 10 m od vodních chráněných oblastí | 6 měsíců produkce pevných statkových hnojiv 7 měsíců produkce pevných statkových hnojiv
POLSKO (v oblastech ohrožených dusičnany) | Od 3,5 do 4,5 měsíce pevná statková hnojiva 6,5 měsíce tekutá statková hnojiva a minerální hnojiva | Brambory od 100 do 200 Travní porost a siláž od 260 do 300 Jarní obiloviny a olejniny od 100 do 240 | Některá hnojiva zakázaná na svazích > 10 % | Od 5 do 20 m | 6 měsíců produkce pevných statkových hnojiv
FINSKO (celá země) | 6 měsíců | Brambory < 130 Travní porost, siláž < 250 Jarní obiloviny a olejniny < 170 | Statková hnojiva zakázaná na svazích > 10 % | 5 m 10 m, pokud je svah > 2 % | 12 měsíců produkce pevných statkových hnojiv
Studie provedená jménem Komise | Finsko 8 měsíců Lotyšsko a Polsko 7 měsíců (o 2 měsíce méně u pevných statkových hnojiv, pokud nehrozí žádná zvláštní rizika) | Brambory < 130 ve Finsku < 90 v Lotyšsku a Polsku | Všechna hnojiva zakázaná na svazích > 8 % a delších než 100 m | 25 m podél vodních toků v oblastech vodních útvarů citlivých z hlediska eutrofizace 50 m v případě svažitého terénu 3 až 10 m podél příkopů a malých proudů | Finsko 9 měsíců produkce pevných statkových hnojiv Lotyšsko a Polsko 8 měsíců

Travní porost a kukuřice na siláž < 90 a < 210 ve Finsku
< 100 a < 250 v Lotyšsku a Polsku

Jarní obiloviny a olejniny < 70 ve Finsku
< 60–80 v Lotyšsku a Polsku

| Stejné nebo přísnější než ve standardní studii
| Blíží se standardu ve studii
| Daleko nižší než standard ve studii
| Velmi významně nižší než standard ve studii

Zdroj: EÚD.

Studie vypracovaná jménem Komise, Recommendations for establishing Actions Programmes under Directive 91/676/EEC concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agriculture sources (Doporučení pro vypracování akčních programů podle směrnice 91/676/EHS k ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů)(DLO-Alterra Wageningen UR, DLO-Plant research International Wageningen UR, NEIKER Tecnalia, Derio, Španělsko, Institute of Technology and Life Sciences (ITP), Varšava, Polsko, Swedish Institute of Agricultural and Environmental Engineering (JTI), Uppsala), prosinec 2011.

Sledování ze strany Komise bylo poměrně úspěšné, ale časově náročné

81

Komise by měla zajistit, aby členské státy správně provedly směrnici o dusičnanech⁵⁷. Schválení vymezení oblastí ohrožených dusičnany nebo akčních programů týkajících se dusičnanů je však na členských státech. Každé čtyři roky musí členské státy Komisi předložit zprávu (zprávu podle článku 10), která obsahuje odůvodnění výběru oblastí ohrožených dusičnany, výsledky jejich monitorování znečištění vody dusičnany a shrnutí jejich akčních programů. Pokud se Komise domnívá, že směrnice není prováděna správně, má k dispozici pouze jediný donucovací nástroj, a tím je podání žaloby.

82

Od roku 2010 Komise vede dialog se všemi členskými státy ležícími v oblasti Baltského moře, což pomohlo vyvolat změny právních předpisů týkajících se hnojení obecně. Na konci roku 2014 byly ve Finsku a Lotyšsku zavedeny nejnovější akční programy, které zpřísňují některé požadavky. V roce 2008 Komise požádala Polsko, aby rozšířilo své oblasti ohrožené dusičnany a zlepšilo své akční programy. Na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie (věc C-356/13) z roku 2014 Polsko zahájilo legislativní postupy za účelem nového vymezení svých oblastí ohrožených dusičnany a změny svých právních předpisů týkajících se hnojení a akčních programů na rok 2016.

83

Sledování ze strany Komise je časově náročné, což se částečně vysvětluje tím, že požadavky směrnice jsou zformulovány obecně a potřebují podrobná prováděcí pravidla v členských státech. Komise také potřebuje odborné vědecké znalosti, aby mohla posoudit, zda jsou pravidla členských států dostatečně přísná pro zajištění míry ochrany vod zamýšlené směrnicí. Na základě studie uvedené v tabulce 2 a dalších vědeckých důkazů Komise zesílila svá opatření, ale členské státy někdy doporučení této studie zpochybňují. V době provádění auditu probíhaly diskuse s Estonskem a Švédskem a byl otevřen případ řízení o nesplnění povinnosti ve vztahu k Estonsku. Komise souhlasila s tím, aby Lotyšsko namísto rozšíření oblastí ohrožených dusičnany zavedlo určitá pravidla pro používání dusičnanů mimo tyto oblasti. Tyto dvě možnosti ale nemusí být stejně účinné: zatímco požadavky platné v oblastech ohrožených dusičnany jsou prosazovány pomocí mechanismu EU, na požadavky platné mimo tyto oblasti se ne vždy vztahují podobné kontroly (viz bod 85).

Mechanismus podmíněnosti pomáhá prosazovat směrnici o dusičnanech a další požadavky ohledně hnojiv, ale není zcela účinný

Ne všechny požadavky týkající se používání hnojiv spadají do oblasti působnosti mechanismu podmíněnosti

84

Směrnice o dusičnanech neobsahuje žádná konkrétní ustanovení týkající se prosazování jejích požadavků. Od zavedení systému podmíněnosti musí být požadavky platné pro oblasti ohrožené dusičnany sledovány v rámci kontroly požadavků podmíněnosti. To znamená, že pokud tyto požadavky nejsou dodrženy, zemědělec může být penalizován. Ačkoli odvětvové právní předpisy i jejich donucovací mechanismy se vztahují na všechny zemědělce, u požadavků podmíněnosti mohou být sankcionováni pouze příjemci plateb v rámci SZP.

85

Kromě toho musí členské státy pro otázky definované právními předpisy EU stanovit normy známé jako normy GAEC, aby byla půda udržována v dobrém zemědělském a environmentálním stavu. Normou GAEC významnou pro kvalitu vody, kde je třeba upřesnit požadavky týkající se hnojení, je norma GAEC pro „zřízení ochranných pásem podél vodních toků“⁵⁸.

86

Ne všechny vnitrostátní požadavky týkající se používání hnojiv mimo oblasti ohrožené dusičnany však spadají pod normu GAEC, a tudíž ne na všechny se vztahuje podmíněnost⁵⁹. Požadavky mimo rozsah podmíněnosti kontrolují vnitrostátní orgány pro ochranu životního prostředí a mohou vést k sankcím podle vnitrostátního práva. Tyto kontroly však trpěly nedostatky v postupech pro určení kontrolního vzorku (Polsko) a tím, že se nekontrolovaly všechny platné požadavky (Lotyšsko). V Lotyšsku se dodatečné kontroly týkají pouze požadavků ohledně skladování statkového hnojiva a nakládání s ním.

87

Kromě toho audit zjistil, že norma GAEC pro ochranná pásma nebyla příliš náročná (viz rámeček 2).

Rámeček 2

Příklady požadavků podle norem GAEC stanovující ochranná pásma podél vodních toků

Normy GAEC platné pro všechny zemědělce od roku 2013 musely odpovídat alespoň požadavkům vztahujícím se na zemědělce v oblastech ohrožených dusičnany. Tabulka 2 (požadavek II.A.4) již ukazuje širokou škálu při vymezování požadavků.

Ve Finsku norma GAEC dodatečně upřesnila, že pěstování na pásmu není povoleno až do šířky 0,6 m od hranice vodního toku. Lotyšsko a Polsko nevyužily možnosti normy GAEC požadovat pásmo neobdělávané země.

Kontroly podmíněnosti ukazují značnou míru nesouladu s požadavky na ochranu vody před vstupem živin

88

V žádném ze tří navštívených členských států nebyla při výběru vzorků zohledněna zvláštní rizika týkající se zátěže živinami (viz tabulka 3).

Tabulka 3

Faktory související se zátěží živinami zohledněné při výběru vzorku sloužícího ke kontrole podmíněnosti

Zemědělské podniky představující vyšší riziko z hlediska znečištění vody živinami | LV | PL | FI
Ležící blízko vodních toků | NE | ANO | NE
Ležící na svažitém terénu | NE | ANO | NE
S vysokou koncentrací hospodářských zvířat > 1,7 dobytčích jednotek na hektar | NE | NE | NE

Zdroj: EÚD.

89

Pokyny pro inspekce v členských státech nejsou vždy natolik podrobné, aby zabránily tomu, že některé hlavní kontroly budou provedeny nesprávně. Audit například zjistil, že instrukce nepožadovaly, aby spolehlivost záznamů o hnojivech byla potvrzena pomocí sesouhlasení faktur (Polsko) a zásob hnojiv (Polsko a Lotyšsko). Načasování inspekcí (zejména od července do října) není vhodné pro kontrolu požadavků týkajících se zimních měsíců. Na tento problém již upozornil Účetní dvůr⁶⁰.

90

Ve třech navštívených zemích existuje vysoká míra nesouladu, pokud jde o to, jak uplatňují požadavky v oblastech ohrožených dusičnany, která se u zemědělců prověřených v roce 2013 pohybuje mezi 17 % a 32 %. Většina případů nesouladu se týkala skladovacích kapacit pro statková hnojiva, které buď chyběly, nebo byly nevhodné, problémů s analýzou obsahu dusíku ve statkovém hnojivu (Finsko), nedodržení limitu pro použití dusíku ze statkových hnojiv (Polsko), nevhodných plánů hnojení a chybějících záznamů o hnojivech (Lotyšsko). Z toho vyplývá, že systém kontrol má omezené odrazující účinky, jak již bylo zdůrazněno v předchozích zprávách Účetního dvora⁶¹.

Opatření v oblasti rozvoje venkova spolufinancovaná z prostředků EU v období 2007–2013 mají v navštívených členských státech jen malý dopad na snížení znečištění vodních útvarů živinami

91

Doplňková opatření uvedená v plánech povodí pro rok 2009 měla za cíl snížit znečištění živinami ze zemědělství a měla z velké části stejnou povahu jako opatření stanovená v programech pro rozvoj venkova na období let 2007–2013, tj. investice do zemědělských podniků týkající se skladování statkových hnojiv a opatření ke zlepšení životního prostředí a krajiny⁶². V programech pro rozvoj venkova jsou však tato opatření zaměřena na dosažení četných cílů v oblasti životního prostředí a obecně platí, že všichni zemědělci je mohou uplatňovat dobrovolně bez ohledu na umístění zemědělského podniku, zatímco v plánech povodí jsou představeny jako hlavní nástroj pro zlepšení stavu vod a mají být používány v konkrétních oblastech.

92

Když byly navíc plány povodí přijaty⁶³, byl již významný podíl finančních prostředků na rozvoj venkova přidělen, zejména agroenvironmentálním programům, ne však nutně v oblastech stanovených v plánech povodí. K realizaci těchto programů v daných oblastech by byla zapotřebí lepší koordinace mezi orgány rozvoje venkova a vodohospodářskými orgány a/nebo by byly nutné další finanční prostředky. K tomu však docházelo jen zřídka⁶⁴.

Investice spolufinancované z prostředků EU pomohly zemědělcům lépe nakládat se statkovými hnojivy, ale na nejvíce znečišťující zemědělské podniky byly zaměřeny pouze částečně

93

Jako hlavní problém týkající se téměř všech zemědělských podniků v oblastech ohrožených dusičnany v Polsku byl uznán nedostatek vhodných skladovacích kapacit pro statková hnojiva. Za významný byl považován i v Lotyšsku. Tato otázka byla s různou mírou úspěchu řešena v prvních polských a lotyšských programech rozvoje venkova (2004–2006)⁶⁵. Kromě toho byly plány povodí pro rok 2009 vypracovány na základě myšlenky, že je stále nezbytné zlepšit skladovací kapacity pro statková hnojiva v oblastech ohrožených dusičnany a v povodích určitých vodních útvarů. Plány povodí ve Finsku rovněž obsahují toto opatření.

94

Při provádění programů rozvoje venkova na období let 2007–2013 nicméně žádný ze tří navštívených členských států neupřednostnil granty pro zlepšení skladovacích kapacit pro statková hnojiva v zemědělských podnicích ležících v oblastech ohrožených dusičnany nebo představujících vyšší riziko pro ochranu vody, jako jsou podniky s vysokou koncentrací hospodářských zvířat a podniky ležící v povodích vodních útvarů se špatným stavem vod.

Účinnost opatření pro rozvoj venkova zaměřených na ochranu vody omezilo několik faktorů

95

Pokud jde o snížení znečištění vod živinami, nejvýznamnější agroenvironmentální programy nebyly ze zeměpisného hlediska zacíleny na problematické oblasti stanovené v plánech povodí. Často jde o oblasti s intenzivním zemědělským chovem nebo oblasti ohrožené dusičnany a oblasti, které jsou vystaveny erozi, a v nichž tedy dochází ke značnému odtoku živin do vody. Přestože několik agroenvironmentálních programů a zalesňovacích opatření bylo správně zacíleno, mezi zemědělci zaznamenaly malý zájem. Například ve Finsku programy pro „zřízení ochranných pásem (pobřežní oblasti)“ a „účinné snížení zátěže živinami (fosfor)“ dosáhly 57 %, resp. 15 % svých cílů (počet hektarů). V Lotyšsku program pro „půdu se strništi v zimním období“ dosáhl téměř nulového výsledku a v Polsku dosáhlo „zalesňovací“ opatření 50 %. Podle vnitrostátních orgánů byla nízká čísla způsobena složitostí opatření a nízkou částkou dotací, zejména pro zemědělské podniky s intenzivním chovem, které obecně bývají umístěny v těchto oblastech.

96

V důsledku toho nebyly v kontrolovaných členských státech nejvýznamnější agroenvironmentální programy dostatečně uplatňovány v oblastech ohrožených znečištěním živinami. Například v Lotyšsku a Polsku je většina povrchu dotčeného „ekologickým zemědělstvím“, „ochranou půdy a vody“ a „ochrannými travními pásmy“ zemědělskou půdou ležící mimo oblasti ohrožené dusičnany (viz tabulka 4).

Tabulka 4

Provádění agroenvironmentálních programů významných pro ochranu vody v oblastech ohrožených dusičnany

| % podporované oblasti umístěné v oblastech ohrožených dusičnany
Agroenvironmentální systémy významné pro ochranu vody | LV | PL
Ekologické zemědělství | 5,2 | 1,6
Integrované/udržitelné zemědělství | 28,8 | 11,6
Ochrana půdy a vody | 10,9 | 7,5
Ochranná travní pásma | 0,0 | 2,4

Poznámka: Finsko není zahrnuto v tabulce, neboť celá země je vymezena jako oblast ohrožená dusičnany.

Zdroj: EÚD.

97

Kromě toho některé požadavky agroenvironmentálních programů nebyly dostatečně náročné, přičemž někdy byly jen o málo přísnější než základní požadavky, tj. požadavky podmíněnosti a minimální požadavky na hnojiva a pesticidy⁶⁶. Například v Polsku vyžaduje agroenvironmentální program pro zřízení pásma neobdělávané země obsahujícího traviny a původní křoviny podél vodního toku pásmo o šířce 5 m, zatímco v jiných členských státech je minimální požadovaná šířka mnohem větší, např. 15 m. Ve Finsku mohly být požadavky týkající se plánů hnojení a pokrytí půdy vegetací v zimě zahrnuty do základních požadavků. V Lotyšsku tak bylo učiněno v případě obou požadavků (viz bod 79) a v Polsku u druhého jmenovaného požadavku (viz bod 86 a poznámka 59).

98

Audit také ukázal, že žádný z členských států hraničících s Baltským mořem nezahrnul opatření pro „platby související s rámcovou směrnicí o vodě“ do svých programů rozvoje venkova na období let 2007–2013 a 2014–2020 (s výjimkou Dánska v letech 2007–2013). To bylo vysvětleno skutečností, že tímto opatřením lze podporovat pouze činnosti, které přesahují základní požadavky a jež jsou povinné pro zemědělce v oblastech určených v plánech povodí. Tato opatření nebyla do prvních plánů povodí většiny členských států z oblasti Baltského moře zahrnuta.

99

Nejvíce znečišťující zemědělské podniky neuplatňují agroenvironmentální programy dostatečně, protože tyto programy poskytují omezené kompenzační platby a členské státy neukládají těmto zemědělským podnikům pokuty vyžadované za účelem ochrany vody. Zvláštní zpráva č. 23/2015 (body 154–161) se podrobněji zabývá obtížemi, které v praxi přináší uplatňování zásady „znečišťovatel platí“ v zemědělství.

V programovém období 2014–2020 jsou k dispozici nástroje ke zlepšení účinnosti opatření pro rozvoj venkova zaměřených na ochranu vody, dosud však nebyly plně využity

100

Nařízení č. 1305/2013⁶⁷ udílí v programech rozvoje venkova zvláštní prioritu ochraně vody a stanoví předběžné podmínky, které mají být splněny, pokud jde o provádění rámcové směrnice o vodě a environmentální právní předpisy platné pro zemědělství.

101

Při posuzování programů rozvoje venkova na období let 2014–2020 před jejich schválením Komise trvala na tom, aby členské státy náležitě zaměřily svá opatření na nejpotřebnější oblasti. Požadovala také větší soudržnost mezi plány povodí (návrhy připravené ke schválení do konce roku 2015) a programy rozvoje venkova, především co se týče zaměření na určité zeměpisné oblasti⁶⁸. Její další požadavek se týkal přísnějších základních požadavků a náročnějších požadavků vztahujících se konkrétně k agroenvironmentálním programům a také tomu, aby bylo zabráněno jakýmkoli překryvům mezi opatřeními pro rozvoj venkova a nově zavedenými ekologickými postupy⁶⁹. V praxi vedly diskuse s Komisí k některým zlepšením v opatřeních programů rozvoje venkova zaměřených na ochranu kvality vody⁷⁰.

102

V důsledku toho však byly některé programy rozvoje venkova pro období let 2014–2020 částečně nebo podmínečně přijaty, protože v době jejich schvalování členské státy stále pracovaly na návrhu svých plánů povodí na rok 2015 a prováděly změny právních předpisů týkající se základních požadavků nebo vytvářely ekologické postupy. To bude znamenat zpoždění při provádění určitých opatření.

Přidaná hodnota strategie EU pro region Baltského moře, pokud jde o snížení vstupu živin do Baltského moře

103

Strategie EU pro region Baltského moře byla zahájena v roce 2009 jako průkopnická akce za účelem zavedení makroregionálního přístupu⁷¹ k regionálnímu rozvoji a k realizaci (mimo jiné) propojení orgánů v oblasti životního prostředí a zemědělství. Dílčí cíl strategie EU pro region Baltského moře nazvaný „čistá voda v Baltském moři“ přijal cíle v oblasti snížení vstupu živin akčního plánu pro Baltské moře Helsinské komise. Jeho přidanou hodnotou v této oblasti by proto mělo být podporovat a urychlit provádění tohoto akčního plánu prostřednictvím nové správy, která spojí politiky a zdroje z různých odvětví a zahrne širokou škálu zúčastněných stran (veřejných, soukromých, občanskou společnost) a posílí mezinárodní spolupráci⁷².

104

Prověřovali jsme, zda:

–měla strategie EU pro region Baltského moře znatelný dopad v oblasti snížení zátěže živinami,

–byly vytvořeny inovativní projekty a rozšířeny výsledné osvědčené postupy,

–Komise jednala s cílem zajistit, aby operační programy a programy rozvoje venkova byly v souladu s cílem strategie EU pro region Baltského moře v oblasti snížení živin.

Složitá správní síť a přidaná hodnota, kterou je obtížné posoudit

105

Strategie EU pro region Baltského moře je vybudována na třech negativních zásadách: žádné nové právní předpisy, žádné nové finanční prostředky a žádné nové instituce. Přestože záměrem bylo nevytvářet žádné nové instituce, v praxi se strategie EU pro region Baltského moře skládá z rozsáhlé sítě skupin a subjektů. Ty je třeba připočítat k četným subjektům, které již v oblasti Baltského moře pracují. V praxi je však obtížné posoudit přidanou hodnotu strategie EU pro region Baltského moře k opatřením členských států zaměřeným na snížení vstupu živin, neboť není zaveden žádný monitorovací rámec, který by odlišil výsledky této strategie od výsledků stávajících opatření.

Stěžejní projekty pomáhají šířit osvědčené postupy, ale jejich dopad na snížení živin se neprokázal

106

Očekávalo se, že zúčastněné strany, jako jsou orgány členských států, obchodní partneři, vysoké školy a nevládní organizace, vytvoří inovativní projekty, přičemž využijí a dále rozvinou osvědčené postupy. Nejvýznamnější stěžejní projekty strategie EU pro region Baltského moře, jejich cíle, náklady a zdroje financování jsou přestaveny v příloze V.

107

Stěžejní projekty Pobaltské hnojivo a Pobaltská dohoda pomohly rozšířit osvědčené postupy v oblasti zemědělství. Některé ze stěžejních projektů nicméně představují velmi malé přímé investice do snížení zátěže živinami. Jiné projekty, které nebyly uznány jako stěžejní, jsou pro oblast snížení živin stejně důležité. Jde například o projekty Pobaltský kompas a Pobaltský pakt zabývající se znečištěním ze zemědělství a projekt PURE zaměřený na odstraňování fosforu z městských odpadních vod.

108

Přínos stěžejních projektů a dalších projektů financovaných z programu pro region Baltského moře pro snížení živin je obtížné určit. Většina stěžejních projektů sama o sobě nevede k okamžitým hmatatelným výsledkům, neboť často slouží jako pilotní příklad požadovaného širšího opatření v dané oblasti. V některých případech jsou částečně nadbytečné, protože jejich výsledků bylo dosaženo prostřednictvím jiných výzkumných projektů financovaných ze strany EU a posouzení již byla provedena Komisí.

Je třeba, aby operační programy lépe zohlednily strategii EU pro region Baltského moře

109

Jedna ze tří zásad strategie EU pro region Baltského moře zní „žádné nové finanční prostředky“. Místo toho se očekává, že finanční prostředky EU vyčleněné na soudržnost i vnitrostátní finanční prostředky budou lépe zaměřeny na podporu makroregionálních cílů a budou využity účinněji. Protože strategie EU pro region Baltského moře byla vytvořena v roce 2009, tj. v polovině programového období 2007–2013, možnost makroregionální strategie ovlivnit přidělování finančních prostředků na priority operačních programů byla od počátku omezena.

110

V programovém období 2014–2020 příležitost strategie EU pro region Baltského moře ovlivnit návrh politiky soudržnosti a rozvoje venkova vzrostla⁷³. Audit ukázal, že Komise posoudila programové dokumenty pro období 2014–2020 (dohody o partnerství a operační programy) strukturovaným a standardním způsobem, přičemž věnovala bedlivou pozornost spojitostem mezi strategií EU pro region Baltského moře a prioritami v programech a koordinačním mechanismům mezi strukturami pro řízení fondů EU a zmíněnou strategií.

111

V souvislosti s dílčím cílem „čistá voda v Baltském moři“ jsme však také zjistili, že strategie EU pro region Baltského moře měla jen malý vliv na priority členských států⁷⁴. Například švédské a finské operační programy tento konkrétní dílčí cíl strategie EU pro region Baltského moře téměř nezmiňují a odpovídající lotyšská a polská opatření se týkají infrastruktur pro odpadní vody, které jsou v každém případě vyžadovány za účelem dodržení souladu se směrnicemi EU, bez ohledu na existenci této strategie. Členské státy mají v programovém období 2014–2020 jen malou možnost zvýšit příděly finančních prostředků EU určené na ochranu vody, neboť 50 % prostředků EFRR v konvergenčních regionech a 80 % v ostatních regionech je vyčleněno na pouhé tři tematické cíle. Ochrana životního prostředí k těmto cílům nepatří.

112

Na základě doporučení Komise tři ze čtyř prověřovaných vnitrostátních operačních programů zvláště upřednostnily projekty související se strategií EU pro region Baltského moře⁷⁵. Žádný z těchto projektů však nenavrhuje cíle či ukazatele pro snížení vstupu živin, v důsledku čehož je obtížné posoudit jejich přínos pro dílčí cíl zmíněné strategie týkající se čisté vody. Všechny čtyři operační programy začlenily vnitrostátní struktury strategie EU pro region Baltského moře do svých monitorovacích výborů.

18 SWD(2014) 49 final ze dne 20. února 2014 – Příloha zprávy Komise Radě a Evropskému parlamentu s názvem „První etapa provádění rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí (2208/56/ES) – posouzení a pokyny Evropské komise“.

19 Model SANBALT, vytvořený výzkumným programem MARE ve Švédsku (profesor Wulff a kol. z aliance Baltic Nest Institute, 2007).

20 Prohlášení ze schůzky ministrů Helsinské komise, Kodaň, říjen 2013.

21 Nesignatářskými zeměmi, jež významně přispívají ke vstupu živin do Baltského moře, jsou: Bělorusko, Česká republika a Ukrajina. Očekávané snížení ze strany těchto zemí je odvozeno z Göteborského protokolu.

22 Prohlášení ze schůzky ministrů Helsinské komise z roku 2013, „Souhrnná zpráva o vytvoření revidovaných nejvyšších přípustných vstupů a aktualizovaných cílových snížení přidělených jednotlivým zemím v rámci akčního plánu pro Baltské moře“.

23 Údaje předložené na 48. schůzce vedoucích delegací Helsinské komise konané ve dnech 10. 6. 2015–11. 6. 2015 v Tallinu. Správce údajů se domnívá, že údaje o vstupech živin z roku 2012 jsou ovlivněny nejistotou (zkušební hodnota).

24 HELCOM, Pátý soubor o zatížení Baltského moře znečištěním (PLC-5) – 2011.

25 COM(2013) 683 final ze dne 4. října 2013 – Zpráva Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů na základě zpráv členských států za období 2008–2011.

26 Obsah živin v zemědělské půdě se snížil ve všech členských státech v oblasti Baltského moře s výjimkou Německa a Polska. Koncentrace dusičnanů v povrchových vodách se snížila nebo ustálila ve všech členských státech v oblasti Baltského moře s výjimkou Lotyšska, ačkoli novější údaje ukazují, že k poklesu došlo i v tomto členském státě.

27 Vnitrostátní prováděcí program pro akční plán pro Baltské moře byl připraven hlavním inspektorátem pro ochranu životního prostředí v roce 2010 a aktualizován v roce 2013, ale polská vláda jej dosud nepřijala.

28 Odra a Visla tvoří součást povodí Baltského moře a představují přibližně 93 % polského území. Mínění odborníků je výsledkem studie vypracované v roce 2012 na žádost hlavního inspektorátu pro ochranu životního prostředí s názvem „Ověření prahových hodnot pro posouzení ekologického stavu řek a jezer z hlediska fyzikálně-chemických prvků zohledňující podmínky charakteristické pro určité typy vod“ (Garcia a kol., 2012, s. 180).

29 Kymijoki-Suomenlahti, Západní oblast povodí (Finsko), Daugava, Lielupe, Venta a Gauja (Lotyšsko) a Visla a Odra (Polsko), vlévající se do dílčích mořských povodí Finského zálivu, Rižského zálivu a střední části Baltského moře.

30 Cíle a ukazatele pro snížení živin byly definovány v Dánsku, v jedné z německých spolkových zemí z oblasti Baltského moře a v jednom plánu povodí ve Finsku. V Lotyšsku všechny plány povodí uvádějí očekávané snížení živin z městských odpadních vod.

31 SWD(2012) 379 final ze dne 14. listopadu 2012 – Příloha zprávy Komise Evropskému parlamentu a Radě o provádění rámcové směrnice o vodě (2000/60/ES) – Plány povodí.

32 Zvláštní zpráva Účetního dvora č. 4/2014 a zvláštní zpráva č. 23/2015.

33 Nařízení Komise (ES) č. 648/2004 ve znění pozměněném nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 259/2012 ze dne 14. března 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 648/2004, pokud jde o používání fosforečnanů a jiných sloučenin fosforu v pracích prostředcích pro spotřebitele a v detergentech určených pro automatické myčky nádobí pro spotřebitele (Úř. věst. L 94, 30.3.2012, s. 16).

34 Všechna povolení v oblasti životního prostředí u čistíren v aglomeracích mezi 160 a 16 900 PE v jižním a jihozápadním Finsku vydaná v roce 2014 stanovují limity pro fosfor, které byly alespoň tak přísné jako limity obsažené v doporučení Helsinské komise 28E/5.

35 Požadavky určené v programech pro rozvoj venkova, které musí (kromě povinných norem podmíněnosti) dodržovat zemědělci využívající agroenvironmentální platby.

36 F. Amery (ILVO) a O.F. Schoumans (Alterra Wageningen UR) Agricultural Phosphorus legislation in Europe (Právní předpisy v Evropě týkající se používání fosforu v zemědělství), duben 2014.

37 Ve Finsku se průměrné používané množství fosforu pohybuje okolo 10 kg/ha/rok, v některých oblastech nicméně přesahuje 25 kg/ha/rok (zdroj: „Zpráva o provádění doporučení Helsinské komise v rámci působnosti skupiny LAND Helsinské komise přijatých od stanovení akčního plánu pro Baltské moře Helsinské komise (2007)“, strana 10). V Polsku má používání minerálních hnojiv obsahujících fosfor vzestupnou tendenci, přičemž se ustálilo na 25 kg/ha/rok (zdroj: „Zpráva o stavu životního prostředí v Polsku v roce 2008“, GIOS 2010). Nejméně 20 % využívaných zemědělských pozemků má půdu s vysokým až velmi vysokým průměrným obsahem fosforu (zdroj: „Monitorování chemického složení orné půdy v Polsku“, Regionální agrochemická stanice v Lublinu, 2005).

38 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění (Úř. věst. L 24, 29.1.2008, s. 8), kterou nahradila směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (Úř. věst. L 334, 17.12.2010, s. 17).

39 Toto podrobné posouzení různých zdrojů znečištění je známo jako „přístup založený na rozdělení zdrojů“ (Komplexní soubor o zatížení znečištěním přenášeným vodou – PLC), který kvantifikuje vypouštění z bodových zdrojů (aglomerace, průmysl a farmy s chovem ryb) a z difuzních zdrojů znečištění (zemědělství, řízené lesní hospodářství, atmosférická depozice, roztroušená obydlí a dešťová voda) a přirozené ztráty z prostředí do vnitrozemských povrchových vod.

40 LOAD 7-2014, 3-2. Zápis ze schůze odborné skupiny pro sledování vnitrostátního pokroku dosaženého při plnění cílů akčního plánu pro Baltské moře v oblasti snížení živin (Riga, Lotyšsko, 12.–14. března 2014). „Schůze uznala význam informací o očekávaných sníženích živin nejen pro sledování akčního plánu pro Baltské moře (…), ale také pro zajištění lepší součinnosti mezi rámcovou směrnicí o vodě a rámcovou směrnicí o strategii pro mořské prostředí.“

41 Oblast, v níž jsou obyvatelé a popřípadě i hospodářské činnosti natolik soustředěni, že městské odpadní vody jsou shromažďovány a odváděny do městské čistírny odpadních vod nebo do společného místa vypouštění.

42 Populační ekvivalent: kvantitativní vyjádření zatížení odpadních vod znečišťujícími látkami jako počet „ekvivalentních“ osob, které by vytvořily odpad téže intenzity. Jeden PE odpovídá zátěži znečištěním v odpadních vodách vyprodukované jedním obyvatelem.

43 Biochemická spotřeba kyslíku (BSK₅), chemická spotřeba kyslíku (CHSK) a nerozpuštěné látky (NL).

44 Zvláštní zpráva Účetního dvora č. 2/2015.

452002: 1 378 aglomerací a 41 milionů PE. 2006: počet aglomerací a zatížení vzrostlo o 26 %, resp. 12 %. 2013: číselné údaje poklesly o 10 %, resp. 16 % oproti roku 2006.

46 Investice do čištění odpadních vod v 15 městech s více než 10 000 obyvateli (povodí řek Daugava a Gauja) a v několika aglomeracích s méně než 2 000 obyvatel.

47 Viz zvláštní zpráva č. 2/2015, body 65–67.

48 Nové programové období 2007–2013: Metodické pokyny pro provedení analýzy nákladů a přínosů, pracovní dokument 4, 8/2006.

49 Zvláštní zpráva Účetního dvora č. 2/2015.

50 Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/431/ES ze dne 26. června 2014 o formulářích pro předávání informací o státních programech provádění směrnice Rady 91/271/EHS (Úř. věst. L 197, 4.7.2014, s. 77).

51 EU Pilot je prvním krokem, jak se pokusit vyřešit problémy tak, aby se pokud možno zabránilo formálnímu řízení o nesplnění povinnosti.

52 Věc C-438/07 – příloha 2 a 3 ke švédským dokumentům obhajoby předloženým u Soudního dvora.

53 Směrnice tento problém řeší pouze nepřímo v rámci požadavku na „omezení používání hnojiv na půdu“, protože dusičnany a fosfor jsou obecně přítomny v hnojivech společně (spolu s dalšími živinami). Tento požadavek nicméně nezaručuje omezení používání fosforu, neboť poměr různých živin se v komerčních hnojivech liší.

54 Příloha III.2, limit 170 kg/ha/rok pro použití dusíku ze statkových hnojiv a příloha II.A.3, zákaz hnojení půdy, která je přesycená vodou, zaplavená, promrzlá nebo pokrytá vrstvou sněhu.

55 Podle Eurostatu v letech 2004 až 2012 celkové používání dusíku z minerálních hnojiv vzrostlo ročně v průměru o více než 4 % v Estonsku, Lotyšsku a Litvě a méně v Polsku a Švédsku. V Německu, Finsku a Dánsku se ročně snížilo v průměru o 1 %.

56 Ve Finsku to představuje okolo 90 % finských zemědělců a 97 % orné půdy. V Polsku musí záznamy vést také zemědělci, kteří dostávají agroenvironmentální platby, ale plány hnojení jsou vyžadovány pouze od zemědělců, jimž jsou vypláceny platby v rámci agroenvironmentálních programů pro „ekologické zemědělství“ a „udržitelné zemědělství“, což odpovídá 12 % orné půdy.

57 Článek 258 Lisabonské smlouvy požaduje, aby Komise zajistila uplatňování ustanovení Smlouvy a opatření přijatých orgány podle této smlouvy.

58 Pěstování a pastva jsou povoleny, ale s omezeními, například pokud jde o hnojení.

59 Příkladem vnitrostátních požadavků na používání hnojiv mimo oblasti ohrožené dusičnany jsou období zákazu používání hnojiv (Polsko), limit ve výši 170 kg dusíku ze statkového hnojiva na hektar, zákaz hnojení půdy, která je přesycená vodou, zaplavená, promrzlá nebo pokrytá vrstvou sněhu a hnojení půdy ve svažitém terénu (Polsko a Lotyšsko).

60 Bod 69 zvláštní zprávy č. 8/2008 s názvem Je podmíněnost jako politika účelná? a bod 136 zvláštní zprávy č. 23/2015.

61 Zvláštní zpráva č. 8/2008, 4/2014 a 23/2015.

62 Článek 36 nařízení (ES) č. 1698/2005.

63 Plány povodí přijaté v roce 2009 pokrývají období 2010–2015, zatímco programy rozvoje venkova přijaté v roce 2006 se týkají období 2007–2013.

64 Plány povodí v Lotyšsku předkládají dvě opatření, která by měla být financována z vnitrostátních finančních prostředků, a to „ochranná pásma s travním porostem“ a „přípravu plánů hnojení“, jejich rozsah byl ale omezen nebo nebyla provedena.

65 V Lotyšsku se investice do zařízení na skladování statkových hnojiv týkalo 50 % zemědělských podniků s 80 % dobytčích jednotek v oblastech ohrožených dusičnany. V Polsku měla podpora pro zařízení na skladování statkových hnojiv jen malý úspěch.

66 Minimální požadavky týkající se hnojiv a pesticidů musí být vymezeny členskými státy a jsou použitelné na některá opatření v rámci programů rozvoje venkova. Ve třech navštívených členských státech nepřesahují požadavky podmíněnosti týkající se hnojiv a nezahrnují limity pro používání fosforu, s výjimkou Finska, kde je však limit poměrně velkorysý.

67 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005.

68 Například v lotyšském programu rozvoje venkova Komise požádala o zavedení zmírňujících opatření pro veškeré spolufinancované investice do odvodňování zemědělské a lesní půdy, jak je stanoveno v plánech povodí.

69 Zemědělci, kteří mají nárok na platby na plochu, mají povinnost používat ve svých zemědělských podnicích soubor ekologických postupů přínosných pro životní prostředí a pro oblast klimatu. Těmito postupy jsou diverzifikace plodin, udržování trvalých travních porostů a vyčlenění pěti procent orné půdy na ekologicky přínosné prvky. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 608).

70 Ve finském programu rozvoje venkova bylo pomocí různých mechanismů zlepšeno zaměření na určité zeměpisné oblasti. V polském programu rozvoje venkova byly požadavky na plán hnojení rozšířeny na několik agroenvironmentálních programů. V lotyšském programu rozvoje venkova byly oproti předchozímu programu zpřísněny požadavky na režimy strniště a integrovaného zahradnictví.

71„Makroregionální strategie“ je integrovaný rámec schválený Evropskou radou, který se má zabývat společnými výzvami stanovené zeměpisné oblasti, jež se týkají členských států a třetích zemí, které leží v téže zeměpisné oblasti, a tak těží z posílené spolupráce napomáhající dosažení hospodářské, sociální a územní soudržnosti (zdroj: InfoRegio).

72 SWD(2013) 233 final ze dne 27. června 2013, který je přílohou zprávy Komise týkající se přidané hodnoty makroregionálních strategií. Také COM(2014) 284 final ze dne 20. června 2014, Zpráva Komise o správě a řízení makroregionálních strategií.

73 Viz nařízení (EU) č. 1303/2013, článek 15 (obsah dohody o partnerství), čl. 96 odst. 3 písm. d) (požadavek, aby operační programy upřesnily ujednání pro meziregionální a nadnárodní opatření) a čl. 70 odst. 2 (povolení spolufinancovat operace mimo programovou oblast).

74 Byly prověřeny dohody o partnerství a operační programy ve Švédsku, Finsku, Lotyšsku a Polsku.

75 To je jasně stanoveno v polském vnitrostátním operačním programu „Infrastruktura a životní prostředí“ a ve švédských operačních programech a je to uvedeno v obecných podmínkách finského vnitrostátního operačního programu.

Závěry a doporučení

113

Provádění opatření EU ze strany členských států vedlo k omezenému pokroku při snižování vstupu živin do Baltského moře. Investice do infrastruktury pro odpadní vody byly účinné jen částečně, zemědělská opatření nejsou úměrná velikosti tlaku a nejsou ani dostatečně zacílena a přidanou hodnotu strategie EU pro region Baltského moře je obtížné posoudit.

Plánům členských států chybí ambice a vhodné ukazatele a v oblasti snížení živin bylo dosaženo omezeného pokroku

114

Na konci roku 2012 bylo dosaženo omezeného pokroku při snižování vstupu živin za účelem boje s eutrofizací v Baltském moři. Zátěž živinami z městských aglomerací se snížila, zatímco zátěž ze zemědělství zůstává stejná, nebo dokonce vzrůstá (viz bod 25).

115

Plány členských států na snížení živin na dosažení cílů Helsinské komise se omezily na provedení plánů povodí ustavených podle rámcové směrnice o vodě. To nebude vždy stačit k dosažení nezbytných snížení živin v Baltském moři. Kromě toho jsou plány povodí nedostatečné, neboť většina jejich opatření se týká především provádění zvláštních směrnic EU (viz body 26–30).

116

Cíle plánů povodí ustavených podle rámcové směrnice o vodě jsou vyjádřeny pomocí ukazatele dopadu, kterým je procento vod v dobrém stavu. Ten však nebyl převeden do žádných podkladových cílových hodnot, jako je objem roční zátěže živinami. Stejný problém byl zaznamenán v přípravných dokumentech pro programová opatření podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí. Doporučení Helsinské komise, která překračují normy stanovené ve směrnicích EU pro konkrétní činnosti, se uplatňují pouze částečně (viz body 31–36).

117

Není zajištěna spolehlivost údajů z monitorování o vstupu živin do Baltského moře. To platí zejména v případě údajů o přeshraničním a difuzním znečištění, které jsou zásadní pro spravedlivé přidělování cílů snížení jednotlivým zemím a pro stanovení vhodných opatření (viz body 37–41).

Doporučení 1

Komise by měla:

a)požadovat, aby členské státy stanovily programy opatření, které umožní dosáhnout měřitelných cílů pro snížení zátěže živinami za účelem dosažení cílů rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí a rámcové směrnice o vodě;

b)požadovat, aby členské státy spolehlivě a důsledně posuzovaly a monitorovaly zátěž svých povodí živinami a vstupy živin do Baltského moře.

Členské státy by měly:

c)shromáždit informace o nákladové účinnosti opatření pro snížení zátěže živinami, aby získaly spolehlivou analýzu pro stanovení budoucích programů opatření.

Opatření ke snížení znečištění živinami z městských odpadních vod jsou částečně účinná

118

Ne všechny členské státy v oblasti Baltského moře, které měly do roku 2012 dosáhnout souladu se směrnicí, její požadavky ve skutečnosti dosud v plné míře splnily. Plnému souladu podle článků 4 a 5 směrnice stanovujících požadavky na druhotné a přísnější čištění byly velmi blízko pouze Německo a Finsko. Co se týče členských států, které musí dokončit provedení směrnice do konce roku 2015, navzdory významným investicím spolufinancovaným ze strany EU Polsko souladu se směrnicí nedosáhne a míra chybějícího napojení na stokové soustavy je stále vysoká (viz body 46–54).

119

Navštívené čistírny odpadních vod jsou účinné a v souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod. Pouze některé z nich ale splňují přísnější doporučení Helsinské komise týkající se fosforu. Není vždy zaručena jejich finanční udržitelnost (viz body 55–57).

120

Sledování souladu členských států s ustanoveními jejich smluv o přistoupení prováděné Komisí nebylo včasné. Komise provádění těchto plánů nevěnuje dostatečnou pozornost, protože její činnost je založena na nedostatečných údajích. Komise také pomalu přijímala opatření, která by odhalila porušení a stíhala případy nesouladu v členských státech (viz body 58–64).

121

Podpora EU poskytovaná na infrastruktury pro odvádění odpadních vod a jejich čištění v Rusku a Bělorusku by mohla vést k nákladově efektivnímu snížení živin z vypouštění odpadních vod. Provedení ale trvá dlouho a jeho rozsah je v porovnání s požadavky velmi omezený. Zvláštním problémem je znečištění pocházející z oblasti Kaliningradu v Rusku (viz body 65–69).

Doporučení 2

Komise by měla:

a)vybídnout členské státy k tomu, aby stanovily a prosazovaly jasnou právní povinnost domácností připojit se ke stávajícím kanalizačním sítím;

b)požadovat, aby členské státy provedly udržitelnou politiku stočného a umožnily tak správné udržování a obnovu aktiv. Tato politika by měla zohlednit zásadu „znečišťovatel platí“ a cenovou dostupnost vodohospodářských služeb;

c)snížit čas potřebný k posouzení souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod;

d)nadále podporovat projekty, jejichž cílem je snížení zátěže živinami vstupujícími do Baltského moře z Ruska a Běloruska tím, že se více zaměří na hlavní znečišťovatele určené Helsinskou komisí (jako je oblast Kaliningradu).

Členské státy by měly:

e)plánovat a budovat své infrastruktury pro odpadní vody co nejúčinněji a v případě nezbytnosti zvážit udělení finanční podpory domácnostem, které by si jinak nemohly dovolit napojit se na kanalizační síť;

f)stanovit přísnější normy pro živiny obsažené v odtokových vodách, než jsou normy stanovené ve směrnici o čištění městských odpadních vod, pokud jde o oblasti, u nichž nejsou splněny podmínky týkající se živin, které jsou v souladu s dobrým stavem podle rámcové směrnice o vodě a rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí.

Neochota členských států plně využít možná opatření v oblasti zemědělství a chybějící zaměření na potřebné oblasti

122

Povinné požadavky stanovené směrnicí o dusičnanech jsou v některých členských státech uplatňovány na nedostatečnou plochu. Akční programy se liší svou přísností a nejsou vždy tak striktní, jak doporučuje Komise. Směrnice od zemědělských podniků nevyžaduje výslovně, aby vypracovaly návrh plánů hnojení ani aby vedly záznamy o použitých hnojivech. Oba nástroje by pomohly provést a kontrolovat několik požadavků stanovených ve směrnici o dusičnanech. Komise poskytuje členským státům pokyny a provádí souvislé sledování provádění směrnice o dusičnanech. To vedlo ke zlepšením ve vymezování oblastí ohrožených dusičnany a akčních programů, ale tento postup je časově náročný (viz body 75–83).

123

Mechanismus podmíněnosti pomáhá prosazovat požadavky týkající se dusičnanů a další požadavky ohledně hnojiv, ale není zcela účinný, protože některé požadavky nejsou příliš náročné. Systém kontrol podmíněnosti a sankcí je ovlivněn nedostatky při výběru vzorků a v instrukcích. Existuje vysoká míra nesouladu, co se týče uplatňování požadavků v oblastech ohrožených dusičnany, což znamená, že systémy kontroly mají v současnosti jen omezený odrazující účinek. Existují nedostatky ve vnitrostátních kontrolách požadavků mimo oblast podmíněnosti (viz body 84–90).

124

Opatření v oblasti rozvoje venkova spolufinancovaná z prostředků EU mají jen malý dopad na snížení znečištění vodních útvarů živinami. Investice, které mají zemědělcům pomoci zlepšit skladování statkových hnojiv a nakládání s nimi, oslovily příslušné zemědělské podniky jen částečně. Agroenvironmentální programy nebyly ze zeměpisného hlediska zacíleny na oblasti, kde vodní útvary nedosáhly dobrého stavu. Zvláštní opatření týkající se provádění opatření spojených s rámcovou směrnicí o vodě byla provedena jen zřídka. Zásada „znečišťovatel platí“ se dostatečně neuplatňuje na zemědělskou činnost (viz body 91–99).

125

Komise využila příležitosti, kterou nabízejí nové nástroje platné pro programové období 2014–2020, k tomu, aby požadovala přísnější základní požadavky a náročnější agroenvironmentální opatření. Požaduje také lepší zaměření opatření pro rozvoj venkova na určité zeměpisné oblasti a zlepšení soudržnosti mezi programy rozvoje venkova a plány povodí. Diskuse s členskými státy vedly ke zlepšení. Několik opatření je však stále třeba opětovně vymezit poté, co budou přijaty všechny odpovídající části vnitrostátních právních předpisů a plány. V důsledku toho pak dojde k prodlevě při provádění určitých opatření a ke zvýšení administrativní zátěže programů (viz body 100–102).

Doporučení 3

Komise by měla:

a)požadovat, aby členské státy vymezily vhodné oblasti ohrožené dusičnany. Členské státy by při tom měly zohlednit informace o tlacích vznikajících v souvislosti se znečištěním zemědělskými živinami shromážděné v plánech povodí v souladu s rámcovou směrnicí o vodě.

Členské státy by měly:

b)stanovit vhodné limity pro použití fosforu v zemědělství tam, kde ohrožuje dobrý stav vod;

c)vytvořit svá pravidla pro akční programy týkající se dusičnanů na základě nejnovějších vědeckých poznatků;

d)stanovit povinná opatření, která přesahují stávající požadavky pro znečišťující zemědělské podniky v povodích, ve kterých dochází k odtoku do eutrofních vod;

e)uplatnit nejvýznamnější agroenvironmentální programy v souvislosti se snižováním znečištění vod živinami a zaměřit tyto programy a zalesňovací opatření na oblasti, kde je jejich dopad na snížení zátěže živinami nejvyšší.

Přidanou hodnotu makroregionální strategie EU pro region Baltského moře ke snížení živin je obtížné posoudit

126

Správní struktura strategie EU pro region Baltského moře je složitá a přidává nové vrstvy ke stávajícím institucím regionální správy. Dopad této strategie na opatření členských států určených ke snížení vstupu živin do Baltského moře je obtížné posoudit (viz bod 105).

127

Cílem stěžejních projektů provedených ve spolupráci několika členských a nečlenských zemí EU je vypracovat osvědčené postupy, které budou provedeny obecně. Někdy však jejich výsledky nepřesahují to, co již bylo k dispozici, a jejich praktický dopad je spíše nízký (viz body 106 a 108).

128

Očekávaný výsledek sladění priorit programů spolufinancovaných EU a dílčího cíle „čistá voda v Baltském moři“ byl kromě toho velmi skromný (viz body 109–112).

Tuto zprávu přijal senát II, jemuž předsedá Henri GRETHEN, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 27. ledna 2016.

Za Účetní dvůr

předseda
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Přílohy

Příloha I

Cíle v oblasti snížení vstupu živin

Země | Průměrný vstup dusíku v letech 1997–2003 | Průměrný vstup fosforu v letech 1997–2003 | Cíl snížení pro dusík do roku 2021 | Cíl snížení pro fosfor do roku 2021 | Snížení dusíku (%) | Snížení fosforu (%)
| tuny/rok | tuny/rok | tuny/rok | tuny/rok |  |
Dánsko | 70 490 | 1 928 | 2 890 | 38 | 4 | 2
Estonsko | 27 684 | 804 | 1 800 | 320 | 7 | 40
Finsko | 88 005 | 3 609 | 3 030 | 356 | 3 | 10
Německo | 65 672 | 627 | 7 670 | 170 | 12 | 27
Lotyšsko | 61 164 | 829 | 1 670 | 220 | 3 | 27
Litva | 48 689 | 2 463 | 8 970 | 1 470 | 18 | 60
Polsko | 212 412 | 11 787 | 43 610 | 7 480 | 21 | 63
Rusko | 87 122 | 7 142 | 10 380 | 3 790 | 12 | 53
Švédsko | 130 279 | 3 639 | 9 240 | 530 | 7 | 15
Vstup živin pocházejících ze zemí Helsinské komise | 791 517 | 32 828 | 89 260 | 14 374 | 11 | 44
Vstup živin z nesignatářských zemí¹ | 21 421 | 1 979 |  |  |  |
Zatížení živinami vstupujícími do Baltského moře prostřednictvím zemí Helsinské komise | 812 938 | 34 807 |  |  |  |
Živiny z jiných zdrojů² | 97 405 | 2 087 |  |  |  |
Baltské moře celkem | 910 343 | 36 894 | 118 134 | 15 178 | 13 | 41

1 Přeshraniční říční vstupy živin z České republiky, Ukrajiny a Běloruska.

2 Vstupy z dopravního a atmosférického znečištění pocházející ze všech zemí EU nezahrnutých do povodí Baltského moře.

Zdroj: EÚD na základě údajů ze „Souhrnné zprávy o vytvoření revidovaných nejvyšších přípustných vstupů a aktualizovaných cílových snížení přidělených jednotlivým zemím v rámci akčního plánu pro Baltské moře“, schůzka ministrů Helsinské komise, 2013.

Příloha II

Tendence v oblasti vstupu dusíku a fosforu do Baltského moře v jednotlivých zemích

(tuny/rok)
| DE | DK | EE | FI | LT | LV | PL | RU | SE
Dusík | Vstupy 1997–2003 | 65 672 | 70 490 | 27 684 | 88 005 | 48 689 | 61 164 | 212 412 | 87 122 | 130 279
Vstupy za rok 2012 včetně nejistoty (zkušební hodnota) | 55 963 | 52 535 | 28 378 | 94 688 | 55 502 | 70 388 | 191 602 | 91 757 | 116 723
| DE | DK | EE | FI | LT | LV | PL | RU | SE
Fosfor | Vstupy 1997–2003 | 627 | 1 928 | 804 | 3 609 | 2 463 | 829 | 11 787 | 7 142 | 3 639
Vstupy za rok 2012 včetně nejistoty (zkušební hodnota) | 630 | 1 663 | 782 | 3 608 | 1 929 | 1 242 | 9 680 | 7 230 | 3 509

Zdroj: Předběžné posouzení pro sledování pokroku k dosažení cílových snížení živin přidělených jednotlivým zemím (CART) přijatých prohlášením ze schůzky ministrů Helsinské komise v roce 2013 v Kodani.

Svendsen, L.M., Gustafsson, B., Pyhälä, M., 2015. Posouzení týkající se splnění cílových snížení živin programu Helsinské komise pro snížení živin. On-line. http://helcom.fi/baltic-sea-action-plan/progress-towards-reduction-targets/key-message

Příloha III

Dosažení horních limitů vstupů v jednotlivých dílčích povodích

(tun/rok)
| Botnická zátoka | Botnické moře | Střední část Baltského moře | Finský záliv | Rižský záliv | Dánské úžiny | Kattegat | Celkem
Horní hranice vstupu dusíku s přihlédnutím k cíli Helsinské komise týkajícímu se snížení | 57 622 | 79 372 | 325 000 | 101 800 | 88 418 | 65 998 | 74 001 | 792 211
Vstupy za rok 2012 včetně nejistoty (zkušební hodnota) | 60 484 | 74 794 | 375 760 | 119 687 | 97 106 | 51 495 | 65 801 | 845 127
Dodatečné snížení |  | 4 578 |  |  |  | 14 503 | 8 200 | 27 281
Snížení chybějící ke splnění cílů Helsinské komise pro rok 2021 | 2 862 |  | 50 760 | 17 887 | 8 688 |  |  | 80 197
Horní hranice vstupu fosforu s přihlédnutím k cíli Helsinské komise týkajícímu se snížení | 2 675 | 2 773 | 7 360 | 3 600 | 2 020 | 1 601 | 1 687 | 21 716
Vstupy za rok 2012 včetně nejistoty (zkušební hodnota) | 2 787 | 2 490 | 15 145 | 7 536 | 2 775 | 1 418 | 1 591 | 33 742
Dodatečné snížení |  | 283 |  |  |  | 183 | 96 | 562
Snížení chybějící ke splnění cílů Helsinské komise pro rok 2021 | 112 |  | 7 785 | 3 936 | 755 |  |  | 12 588

Zdroj: Předběžné posouzení pro sledování pokroku k dosažení cílových snížení živin přidělených jednotlivým zemím (CART) přijatých prohlášením ze schůzky ministrů Helsinské komise v roce 2013 v Kodani.

Svendsen, L.M., Gustafsson, B., Pyhälä, M., 2015. Posouzení týkající se splnění cílových snížení živin programu Helsinské komise pro snížení živin. On-line. http://helcom.fi/baltic-sea-action-plan/progress-towards-reduction-targets/key-message

Příloha IV

Koncentrace živin v odtokových vodách z čistíren odpadních vod ve velkých městech členských států EU okolo Baltského moře (2013)

Zdroj: EÚD na základě údajů z konce roku 2013 poskytnutých členskými státy. Hodnoty pro Kodaň a Stockholm jsou odvozeny z průměrů dvou čistíren odpadních vod v každém z těchto měst.

Příloha V

Stěžejní projekty a další projekty významné pro provedení strategie EU pro region Baltského moře

(v mil. EUR)
Stěžejní projekt strategie EU pro region Baltského moře zabývající se eutrofizací
Prioritní oblast AGRI | Zdroj a výše financování
Pobaltské hnojivo | Cílem tohoto projektu je rozvinout odborné znalosti v souvislosti s inovativními řešeními nakládání se statkovými hnojivy, jako jsou výroba obnovitelné energie a organická hnojiva. | Operační program regionu Baltského moře Celkem: 3,7 EFRR: 2,8

Recyklace fosforu
Cílem tohoto projektu je získat zpět fosfor z hlavních zdrojů v regionu Baltského moře, jako jsou statková hnojiva, kaly z čistíren odpadních vod a jatečně upravená těla a výroba recyklovaných hnojiv. Je také zaměřen na vypracování strategií hnojení pro konkrétní místo s cílem proměnit region Baltského moře v první samovolně udržitelný region z hlediska vstupu minerálních hnojiv obsahujících fosfor.

Prioritní oblast NUTRI | Financování

Odstranění fosforečnanů v detergentech
Cílem tohoto projektu bylo podpořit státy v oblasti Baltského moře při provádění doporučení Helsinské komise 28E/7 (tj. vnitrostátní legislativní opatření za účelem omezení používání fosforečnanů v pracích prostředcích a v detergentech určených pro myčky nádobí) pomocí vypracování informačního materiálu pro tvůrce politik. Zákaz používání fosforečnanů v pracích prostředcích vztahující se na celou EU byl přijat v roce 2011.
Rozpočet na malé projekty zajistila Švédská agentura pro chemické látky.

PRESTO
Projekt je zaměřen na snížení zátěže živinami v Baltském moři prostřednictvím vzdělávacích programů pro provozní zaměstnance, projektanty a akademické školitele zapojené do čištění odpadních vod a technických studií a investic ve vybraných čistírnách odpadních vod v Bělorusku (Baranoviči, Grodno, Molodečno a Vitebsk).
Operační program regionu Baltského moře
Celkem: 4,6
EFRR: 1,1
Evropský nástroj sousedství a partnerství: 2,8

Pobaltská dohoda | Cílem tohoto projektu je bojovat proti odtoku a prosakování živin ze zemědělských podniků: projekt byl zahájen pěti federacemi zemědělců na dobrovolné bázi. | Operační program regionu Baltského moře Celkem: 3,8 EFRR: 3,0

Posouzení regionální zátěže znečištění živinami a určení prioritních projektů ke snížení vstupů živin z Běloruska do Baltského moře.
Tento projekt má určit prioritní investice a vybudovat místní kapacity za účelem snížení vstupu živin do Baltského moře v kontextu partnerství Severní dimenze pro životní prostředí, přičemž se má zaměřit zejména na zemědělství, městské odpadní vody a průmysl, včetně výroby a používání detergentů obsahujících fosfor.
Financováno fondem akčního plánu pro Baltské moře, řízeno bankami NIB/NEFCO, Švédskem a Finskem jako investory: 0,25

Horizontální akce Sousedé

Ekonomicky a environmentálně udržitelná oblast jezera Peipsi | Cílem tohoto projektu je zlepšit stav životního prostředí v povodí jezera Peipsi pomocí renovace stávajících zařízení na čištění odpadních vod v Pskovské oblasti a zřízení nové infrastruktury v malých přístavech na estonské straně jezera Peipsi. | Operační program Estonska, Lotyšska a Ruska

Projekty operačního programu regionu Baltského moře (jiné než stěžejní) zabývající se eutrofizací

(v mil. EUR)
Projekty operačního programu regionu Baltského moře (jiné než stěžejní) zabývající se eutrofizací | Zdroj a výše financování (operační program regionu Baltského moře)
Pobaltský kompas | Tento projekt zahrnuje práci se zemědělským odvětvím a odvětvím životního prostředí za účelem řešení potřeby nadnárodního přístupu ke snížení eutrofizace Baltského moře. | Celkem: 6,6 EFRR: 4,6 Evropský nástroj sousedství a partnerství: 0,5
Pobaltský pakt | Tento projekt se zabývá agroenvironmentálními opatřeními. | Celkem: 1,9 EFRR: 1,5
BERAS (Pobaltské ekologické recyklační zemědělství a společnost) | Cílem tohoto projektu je snížit eutrofizaci, ukončit používání pesticidů a snížit dopad odvětví potravin na globální oteplování. | Celkem: 4,4 EFRR: 3,4 Evropský nástroj sousedství a partnerství: 0,05
Waterpraxis | Cílem tohoto projektu je zlepšit postavení Baltského moře podporou praktického provádění plánů povodí v tomto regionu. | Celkem: 2,0 EFRR: 1,5
PURE (Projekt městského snížení eutrofizace) | Cílem tohoto projektu je připravit a provést investice v obcích pomocí nadnárodní spolupráce. | Celkem: 3,2 EFRR: 2,0 Evropský nástroj sousedství a partnerství: 0,5

Odpověď Komise

Shrnutí

V

Komise na tyto problémy upozornila v posouzení prvních plánů povodí¹ a v posouzení prvních programů opatření² jako na důležitou oblast ke zlepšení a naléhavě vyzvala členské státy, aby v druhých plánech povodí přijaly za tímto účelem opatření.

VI

Komise se domnívá, že jednala adekvátně. Smlouva a ustálená judikatura Soudního dvora jasně stanoví, že Komise má široký prostor pro uvážení, kdy v souladu se svojí rolí strážkyně Smluv zahájí a povede řízení o nesplnění povinnosti. V některých případech může být účinnější využít jiné nástroje nebo politický dialog než řízení o nesplnění povinnosti.

Komise nicméně řízení o nesplnění povinnosti již v minulosti nejednou použila k zajištění souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod.

VII

Při provádění směrnice o dusičnanech se členské státy v některých případech potýkají s řadou problémů, zatímco v jiných případech je provádění účinné. Celkový trend průměrné koncentrace dusičnanů v EU a v oblasti Baltského moře se však zlepšuje.

Politika podmíněnosti není zamýšlena jako opatření, které by mělo sloužit k prosazování provádění evropských právních předpisů v členských státech. Selže-li členský stát v provádění, osvědčeným prostředkem pro tento případ je řízení o nesplnění povinnosti.

Množství případů nesouladu a sankcí uplatněných na základě mechanismu podmíněnosti spíše než o nedostatečnosti svědčí o funkčnosti tohoto mechanismu. Podmíněnost se vztahuje pouze na zemědělce, kteří dostávají přímé platby nebo se účastní některého opatření pro rozvoj venkova, např. agroenvironmentálních opatření.

VIII

Komise se domnívá, že strategie EU pro region Baltského moře úspěšně přispívá k podpoře ochrany životního prostředí v oblasti Baltského moře. Obecně lze nový makroregionální přístup považovat za cenný nástroj k řešení regionálních problémů a posílení spolupráce mezi zeměmi ležícími na pobřeží Baltského moře.

Úvod

09

Programy opatření podle rámcové směrnice o vodě i podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí byly sjednoceny pro účely společného podávání zpráv v březnu 2016. Program opatření podle rámcové směrnice o vodě a rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí, o němž podávají zprávu členské státy, by měl zohlednit závazky stanovené Helsinskou komisí a mezinárodními dohodami.

13

V programovém období 2007–2013 a 2014–2020 EZFRV stanoví hospodaření s vodou jako jeden z hlavních cílů rozvoje venkova. Těchto cílů může být dosaženo prostřednictvím různých opatření včetně opatření nevztahujících se na plochu, jako jsou např. investice a školení.

Pro období 2007–2013 jsou údaje o přídělu finančních prostředků dostupné pouze na úrovni os a opatření. Pro období 2014–2020 jsou tyto údaje dostupné na úrovni opatření a prioritních oblastí (nebo priorit, jako je tomu v případě priority týkající se hospodaření s vodou), což umožňuje získat údaje přímo pro dané cíle.

Připomínky

18

Komise konstatuje, že ačkoliv cíle Helsinské komise v oblasti snížení živin představují osvědčený postup, od členských států ležících v oblasti Baltského moře nebylo možné legitimně očekávat, že ve své zprávě podané v říjnu 2012 na základě rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí budou informovat o příslušných cílech Helsinské komise v oblasti snížení živin, když byly tyto cíle přijaty až na schůzce ministrů Helsinské komise v říjnu 2013. V praxi by však Komise uvítala, kdyby programy opatření členských států podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí, které mají být předloženy do března 2016, také přispěly ke splnění jejich závazků stanovených Helsinskou komisí.

28

Rámcová směrnice o vodě a Helsinská komise usilují o tentýž cíl – aby Baltské moře nebylo eutrofní. Dosažení dobrého stavu podle rámcové směrnice o vodě by mělo ke splnění cíle Helsinské komise postačovat. Další opatření musí přijmout Polsko, ta jsou však nutná nejen kvůli plnění cílů Helsinské komise, ale také kvůli dosažení cílů rámcové směrnice o vodě.

Polsko si v prvních plánech povodí nestanovilo dostatečně přísné normy pro fosforečnany odpovídající požadavkům rámcové směrnice o vodě, jež korelují s dobrým ekologickým stavem podle uvedené směrnice (použilo již dříve stanovené starší normy), takže se může zdát, že cíle Helsinské komise jsou přísnější. Tuto zjevnou odchylku by mělo Polsko napravit tím, že si stanoví normy pro fosforečnany odpovídající požadavkům rámcové směrnice o vodě a použije je při vymezování programů opatření v druhých plánech povodí, jež povedou ke snížení znečištění vnitrozemských i mořských vod fosforečnany.

31

Pro účely podávání zpráv členských států k druhým plánům povodí je nutné provést analýzu nedostatků týkajících se živin, aby Komise mohla v následujících dvou vykazovaných obdobích zlepšit sledování výsledků členských států při snižování živin.

V druhých plánech povodí musí členské státy informovat o tom, nakolik k řešení problému znečištění vod živinami ze zemědělství postačuje provádění směrnice o dusičnanech a jaká základní a doplňková opatření podle rámcové směrnice o vodě k řešení tohoto problému plánují. To členským státům a Komisi pomůže zjistit, kde jsou zapotřebí další opatření.

34

Komise očekává, že v rámci opatření zahrnutých do plánů povodí budou přezkoumána a případně revidována stávající povolení na základě směrnice o čištění městských odpadních vod, aby se zajistilo snížení znečištění vod, jehož původci jsou města, na úroveň umožňující dosáhnout podmínek dobrého stavu ve všech vodních útvarech. V některých vodách to může být koncentrace fosforu 1 mg/l, v jiných oblastech možná bude muset být stanovena přísněji, např. 0,5 mg/l či méně, je-li tam vysoká hustota populace nebo nízká míra ředění.

41

Plánům členských států na snížení živin, jež vycházejí z jejich plánů povodí, chybí ambice, neboť většinou předkládají pouze „základní opatření“, která se již realizují za účelem provedení směrnic EU v souvislosti s konkrétními činnostmi způsobujícími znečištění živinami, zejména s městskými odpadními vodami a zemědělstvím, a nestanoví, jak mají být tato opatření zpřísněna, aby umožnila dosáhnout v oblasti živin takových podmínek, jež jsou v souladu s dobrým stavem. Zahrnují několik nových opatření podle čl. 11 odst. 3 písm. h) rámcové směrnice o vodě za účelem omezení difuzních zdrojů znečištění (zejména chybí opatření k omezení difuzních zdrojů fosforečnanů) a celkový očekávaný přínos „doplňkových opatření“ je neurčitý. Komise na tento problém upozornila v posouzení prvních plánů povodí³ a v posouzení prvních programů opatření⁴ jako na důležitou oblast ke zlepšení a naléhavě vyzvala členské státy, aby v druhých plánech povodí přijaly za tímto účelem opatření.

Viz rovněž odpověď Komise k bodu 30.

46

Na základě své metodiky posuzování souladu s právními předpisy považuje Komise Německo a Finsko za země dodržující směrnici, neboť dosahují míry souladu 99 % nebo více. Ostatní čtyři členské státy ležící v oblasti Baltského moře, které měly dosáhnout plného souladu se směrnicí v roce 2012, dosáhly vysoké míry souladu – 89 % a více.

47

Použití individuálních nebo vyhovujících systémů Komise automaticky nepovažuje za případ porušení, neboť tuto možnost poskytuje směrnice. Vysoký podíl individuálních nebo vyhovujících systémů však může signalizovat problémy se stokovými soustavami a Komise bude tyto situace sledovat / prošetří je (k tomu podrobněji viz odpověď k bodu 48).

48

Komise šetří použití individuálních a vyhovujících systémů prostřednictvím tzv. nástroje pilot (např. druhy používaných individuálních a vyhovujících systémů v členských státech, registrace, povolování a kontroly individuálních a vyhovujících systémů). Individuálními a vyhovujícími systémy se Komise také hlouběji zabývá již řadu let, neboť je zahrnula do výkazní tabulky podle článku 15. Oddíl o individuálních a vyhovujících systémech navíc obsahuje pokyny k dokumentu „Terms and Definitions of the Urban Waste Water Treatment Directive“ (Termíny a definice směrnice o čištění městských odpadních vod), jež existují od roku 2007.

49

Komise se rozhodla uznat, že dosažení 100% souladu není pravděpodobné ani realistické, a zavedením dvou norem zmíněných Účetním dvorem upustila od možnosti „zahajovat řízení o nesplnění povinnosti“. Tuto metodiku uznal rovněž Soudní dvůr Evropské unie (viz Komise v. Belgie, věc C-395/13, body 33 až 38).

51

Komise podotýká, že si byla vědoma rozhodnutí, jež Polsko učinilo před rokem 2010, nemohla je však právně napadnout, ani před rokem 2010 předvídat, že v Polsku nastane takováto míra nesouladu. Směrnice jasně ponechává členským státům uvedené dvě možnosti a Polsko mohlo v souladu s právními předpisy použít čl. 5 odst. 4, i když to nebyla realistická volba, protože Polsko na jejím základě nemohlo zužitkovat dodatečnou lhůtu, kterou mu poskytla smlouva o přistoupení.

52

Komise sleduje provádění této směrnice v Polsku se stále větším znepokojením a bedlivou pozorností, neboť se jasně ukázalo, že Polsko nemělo a stále nemá jasný plán jejího provádění. Volba právního základu není tím, co by Komisi v této záležitosti nejvíce zneklidňovalo, neboť jí nelze obhájit absenci koordinovaných opatření na vnitrostátní úrovni.

Komise pravidelně od roku 2011 upozorňuje, že plánované investice nepovedou v Polsku k dosažení souladu. Polsko navíc předložilo pouze předběžný plán investic (obecný plán) a dosud nevypracovalo příslušný státní program čištění městských odpadních vod (KPOSK, 2010). Ani předběžný obecný plán z února 2014, ani jeho konečná verze z května 2015 dosud nebyly Komisí přijaty.

56

Čistírny odpadních vod jsou infrastrukturou s dlouhou životností a jejich vhodnou velikost je obtížné posoudit pouze z krátkodobého hlediska. Obecně lze velikost čistíren stanovit na základě několika faktorů, jako jsou např. bezpečnostní rezervy, kapacita pro sezonní činnosti/výkyvy, např. cestovní ruch, přítok vody při silných deštích nebo možnosti budoucího rozšíření kvůli růstu počtu obyvatel.

Kromě toho určitý minimální podíl čisté vody není na závadu, neboť brání tomu, aby se odpadní voda začala rozkládat a tvořil se sirovodík, jenž je nebezpečný pro lidské zdraví.

58

Právní předpisy přistupujících zemí byly před přistoupením posouzeny a v souladu s požadavky před přistoupením byly shledány úplnými, pokud jde o stávající acquis EU, jehož je směrnice 91/271/EHS součástí.

59

Členské státy si mohou vybrat mezi čl. 5 odst. 2 a čl. 5 odst. 4 a v této volbě nejsou omezeny ustanoveními smlouvy o přistoupení.

60

Po přistoupení Polska začala Komise postupně odhalovat jeho problémy s prováděním směrnice o čištění městských odpadních vod a od roku 2007 zahájila pravidelné důkladné prověřování žádostí o spolufinancování projektů z prostředků EU. Když Komise v roce 2010 shromáždila dostatek informací ukazujících na vážné potíže s prováděním, začala o tomto problému úředně komunikovat s polskými orgány. Je třeba zopakovat, že problémy, jež Polsko mělo, byly mnohem širší a zásadnější než volba mezi uplatněním čl. 5 odst. 2 nebo čl. 5 odst. 4, a týkaly se nesprávného vymezení aglomerací, absence údajů týkajících se souladu s právními předpisy nebo poskytování nekonzistentních údajů, absence jasného a soudržného plánování a svévolného omezení investic pouze na čistírny sloužící k čištění zátěže vyšší než PE 15 000.

61

Navzdory rozsáhlé komunikaci s Polskem, v níž Komise žádala o předložení soudržných údajů o stavu provádění a budoucím plánování provádění směrnice o čištění městských odpadních vod (včetně údajů, jež by prokázaly soulad s čl. 5 odst. 2 nebo čl. 5 odst. 4), Polsko příslušné údaje neposkytlo. Komise by chtěla zdůraznit, že po komunikaci s Komisí se Polsko samo rozhodlo uplatnit čl. 5 odst. 2. V roce 2012 při jednáních o programovém období 2014–2020 Komise Polsko požádala, aby připravilo obecný plán provádění směrnice o čištění městských odpadních vod, jenž by podléhal přezkumu ze strany Komise, aby se zajistilo, že spolufinancování EU v programovém období 2014–2020 bude poskytnuto projektům, které jsou v souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod a jež nejvíce přispějí k napravení nedostatků v provádění.

62

Komise v současnosti obnovila podávání zpráv podle článku 17 s cílem zjistit, kdy určitá aglomerace dosáhne souladu, pokud se tak dosud nestalo.

Novým vzorovým formulářem k článku 17 se Komise snažila dosáhnout rovnováhy mezi tím, aby lépe poznala situaci v členských státech, a současně nezvýšila administrativní zátěž. Většina členských států reagovala kladně a podala zprávu na novém formuláři. Kromě toho mohou členské státy popsat každý projekt ve výkazní tabulce. Na základě článku 15 je Komisi znám podíl zátěže vypouštěný bez čištění, a tudíž „vzdálenost k dosažení souladu“. Pak je na členských státech, aby definovaly přizpůsobený projekt za účelem dosažení souladu v co nejkratším čase. Komise nehodlá zvyšovat zatížení členských států povinností podávat zprávy, neboť na úrovni EU není zapotřebí disponovat podrobnými informacemi o kilometrech stokových potrubí na aglomeraci.

63

Komise má v těchto věcech značný prostor pro uvážení a musí zvolit nejvhodnější nástroje. V tomto případě se Komise rozhodla do věci vložit prostřednictvím schůzek s členskými státy o čištění městských odpadních vod a k formálnějšímu postupu se uchýlit až po vyčerpání dostatečného množství stanovených lhůt dostatečným počtem členských států. Na základě původní posuzované lhůty (2004 až konce roku 2006) bylo řízení v systému Pilot zahájeno pouze vůči třem členským státům včetně Polska. V zájmu efektivity se proto Komise rozhodla počkat na výsledky následujícího podávání zpráv, jež budou mít větší záběr z hlediska počtu dotčených členských států a zahrnutých aglomerací.

Komise se tudíž domnívá, že její opatření byla adekvátní. Smlouva a ustálená judikatura Soudního dvora jasně stanoví, že Komise má široký prostor pro uvážení, kdy v souladu se svojí rolí strážkyně Smluv zahájí a povede řízení o nesplnění povinnosti. V některých případech může být účinnější využít jiné nástroje nebo politický dialog než řízení o nesplnění povinnosti.

A konečně při zahájení řízení v systému Pilot a řízení o nesplnění povinnosti Komise vzala v potaz různé lhůty pro provedení (14 let pro členské státy EU-15 ve srovnání s 3–10 lety pro 10 členských států EU, které přistoupily v roce 2004).

Komise nicméně k zajištění souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod v minulosti již nejednou (např. v případě Francie, Belgie, Spojeného království atd.) řízení o nesplnění povinnosti použila.

64

Směrnice o čištění městských odpadních vod stanoví minimální normy, které je třeba splnit, v tabulce č. 2 přílohy, ale členským státům ponechává možnost uplatnit normy přísnější. Tyto přísnější normy mohou být z právního hlediska nezbytné k zajištění souladu s rámcovou směrnicí o vodě.

69

Komise by ráda upřesnila, že projekt Kaliningradské vodohospodářské a environmentální služby má být plně realizován, pokud jde o jeho vodohospodářskou složku, během roku 2016.

76

Vody v oblastech s extenzivním zemědělstvím a nízkým využíváním hnojiv mohou být nadále znečišťovány živinami. Podle směrnice o dusičnanech musí být také vody, kterým hrozí znečištění, předmětem zvláštních opatření.

V některých oblastech jsou nezbytná jak opatření podle směrnice o dusičnanech, tak i podle rámcové směrnice o vodě, aby se docílilo snížení znečištění živinami potřebného k dosažení dobrého stavu vod.

79

Používání dusíku z minerálních hnojiv nelze samo o sobě použít jako ukazatel nedostatečného dopadu požadavků a je třeba ho interpretovat uvážlivě. Vhodnějšími ukazateli jsou celkové ztráty nebo celkový přebytek dusíku (ze všech zdrojů).

80

Komise se domnívá, že opatření, jako je například zákaz používání hnojiv v určitých obdobích roku, mohou být účinně kontrolována, pokud se kontroly provedou ve správný čas.

Některé akční programy podle směrnice o dusičnanech zahrnují plány hnojení nebo záznamy o hnojivech jakožto běžnou metodu pro zajištění vyváženého hnojení a usnadnění kontrol.

84

Komise zdůrazňuje, že podmíněnost není mechanismem určeným k prosazování dodržování evropských právních předpisů v oblasti životního prostředí, nýbrž jeho cílem je mimo jiné, „aby SZP více naplňovala očekávání společnosti“ (viz bod odůvodnění 54 nařízení (EU) č. 1306/2013). Podmíněnost spojuje platby v rámci Společné zemědělské politiky (SZP) s dodržováním určitých pravidel, přičemž porušování těchto pravidel má za následek snížení plateb. Podmíněnost by v praxi měla využívat stávající kontrolní mechanismy. Měla by však zajistit také minimální četnost kontrol, pokud kontrolní systém odvětvových právních předpisů není dostatečně účinný.

86

Je na členských státech, aby stanovily normy dobrého zemědělského a environmentálního stavu (GAEC) tak, aby bylo dosaženo cíle normy. Co se týče zmiňovaného „zřízení ochranných pásem podél vodních toků“ kvůli GAEC, jeho cílem je právě zřízení ochranných pásem, nikoliv obecně snížení používání hnojiv na zemědělské půdě. Oblast působnosti zmíněné normy GAEC je proto omezena na ochranná pásma uvnitř i vně oblastí ohrožených dusičnany. Některé požadavky směrnice o dusičnanech navíc spadají do oblasti působnosti podmíněnosti prostřednictvím povinného požadavku na hospodaření 1, dřívějšího povinného požadavku na hospodaření 4.

87

Zmíněné normy GAEC pro ochranná pásma použitelné od 1. ledna 2012 (viz článek 149 nařízení (ES) 73/2009) odkazují na požadavky směrnice o dusičnanech a provádějí tyto požadavky na zemědělské půdě nacházející se mimo oblasti ohrožené dusičnany se zřetelem k místním podmínkám podle článku 94 nařízení (EU) č. 1306/2013. Široký prostor při vymezování požadavků, na nějž poukázal Účetní dvůr, vychází ze samotné směrnice o dusičnanech a odráží rozmanitost místních podmínek, jak ji zohledňují členské státy.

90

Množství případů nesouladu a sankcí uplatněných na základě mechanismu podmíněnosti spíše než o nedostatečnosti svědčí o funkčnosti tohoto mechanismu. Například nedostatečná skladovací kapacita pro statková hnojiva v oblastech ohrožených dusičnany zůstává přetrvávajícím problémem a toto porušení povinnosti je sledováno v rámci podmíněnosti, což je příčinou vysoké míry nesouladu (viz také bod 93).

91

Programy rozvoje venkova v období 2007–2013 měly prostřednictvím několika os přispět k plnění cílů rozvoje venkova. Některé z provedených opatření a operací, včetně agroenvironmentálních, mohly být zaměřeny na jeden hlavní cíl, avšak mnohé byly zavedeny za účelem dosažení více cílů, což nijak nesnižuje účinnost těchto opatření a pomáhá lépe zhodnotit vložené prostředky.

Agroenvironmentální opatření provedená velkým množstvím zemědělců v rozsáhlých oblastech mohou také přispět ke zlepšení stavu vody ve všech těchto oblastech.

Při přijímání programů na období 2014–2020 Komise upozornila členské státy, že je zapotřebí více využívat cílená opatření, a to i v souvislosti s problémy týkajícími se vody.

92

V programovém období 2007–2013 byl rozdílný harmonogram pro přijetí plánů povodí a programů rozvoje venkova jedním z důvodů, proč se oblast působnosti agroenvironmentálních opatření vždy neshodovala s oblastmi, na něž se vztahovaly plány povodí.

Kromě toho je třeba připomenout, že soulad s povinnými požadavky, na něž plány povodí mnohdy odkazují, nelze zajistit prostřednictvím agroenvironmentálních opatřeními, jež mohou podporovat pouze dobrovolné kroky nad rámec povinných požadavků.

Během programového období navíc členské státy mohly změnit obsah nebo finanční příděl svých programů. Navržené změny musí být v souladu s celkovými cíli a strategií programu. Prostřednictvím tohoto mechanismu byla popřípadě možná koordinace s plány povodí. V roce 2009 v návaznosti na kontrolu stavu SZP a Plán evropské hospodářské obnovy byly cíle hospodaření s vodou coby jednoho z problémů rozvoje venkova dále posíleny.

93

V letech 2004–2006 byly nové členské státy z oblasti Baltského moře (EE, LV, LT, PL) vyzvány k zavedení zvláštních opatření pro skladovací kapacity pro statková hnojiva, aby splnily normy v oblasti ochrany vody.

94

Programy rozvoje venkova na období 2007–2013 obsahovaly investiční opatření do skladovacích kapacit pro statková hnojiva.

Členské státy zejména mohly podpořit investice do zlepšení skladovacích kapacit zemědělských podniků pro statková hnojiva pouze tehdy, pokud cílem bylo dosáhnout souladu s novými normami Společenství vyplývajícími ze směrnice o dusičnanech, jak ji provedly členské státy, a pouze po omezenou dobu odkladné lhůty v délce 36 měsíců ode dne, kdy se tyto normy staly povinnými.

95

Komise se domnívá, že rozmanitost agroenvironmentálních opatření znamená, že tato opatření zahrnují jak jednoduché, tak složitější operace zaměřené na ochranu a zlepšení životního prostředí. To příjemcům umožňuje žádat o podporu operací odpovídajících jejich konkrétním potřebám a vlivům na životní prostředí.

Úroveň podpory vždy koreluje s úrovní závazků a poskytuje kompenzaci za ušlý příjem a dodatečné náklady spojené s těmito závazky.

Nízká míra využití může mít také jiné důvody než složitost operací, např. nedostatečnou propagaci podpory, nedostatečný přenos poznatků nebo nedostatečné využití poradenských služeb.

Problém nízkého využití agroenvironmentálních opatření v oblastech s intenzivním zemědělstvím byl jedním z důvodů, proč Komise v roce 2011 navrhla ekologizaci prvního pilíře SZP s cílem rozšířit v těchto oblastech jednoduchá, všeobecná a mimosmluvní opatření, jejichž environmentální dopady by měly být zvýšeny prostřednictvím cílenějších agroenvironmentálních opatření.

Na období 2014–2020 Komise podpořila zaměření, jež bylo provedeno v Polsku a Finsku.

Viz též odpověď Komise k bodu 92.

98

Většina členských států se v obou programových obdobích rozhodla k dosažení cílů souvisejících s prioritou týkající se hospodaření s vodou využít jiná opatření, například agroenvironmentálně-klimatická. Cíle a ukazatele související s kvalitou vody a s hospodařením s vodou v obou obdobích ukazují, že i bez provádění opatření „platby podle rámcové směrnice o vodě“ členské státy plánují opatření, jež mají přispět k plnění těchto cílů a ukazatelů.

Absence povinných opatření v plánech povodí a problémy s vymezením příslušných opatření byly jednou z hlavních překážek uplatnění dotčeného opatření v období 2007–2013.

99

Co se týče ukládání pokut v souvislosti s ochranou vody, je na členských státech, aby je používaly (nad rámec pravidel podmíněnosti) v případě potřeby a v případech, kdy lze určit individuální odpovědnost za znečištění.

Komise se domnívá, že uplatnění zásady „znečišťovatel platí“ v zemědělství nestojí v cestě žádná nepřekonatelná obtíž. Mohla by se například vybírat daň z hnojiva nebo statkového hnojiva. Ambiciózní programy opatření týkajících se dusičnanů a základní opatření podle rámcové směrnice o vodě by mohly stanovit jasné limity za účelem snížení znečištění u zdroje.

100

Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví zvláštní předběžné podmínky týkající se rozvoje venkova. Předběžné podmínky v oblasti vodního hospodářství (platné pro investice naplánované v rámci priority č. 5) se týkají existence politiky pro stanovení poplatků za vodu a odpovídajícího podílu různých způsobů využívání vody na návratnosti nákladů na vodohospodářské služby v sazbě stanovené ve schváleném plánu povodí pro investice podporované příslušnými programy.

Další zvláštní předběžné podmínky týkající se rozvoje venkova pro oblast životního prostředí se týkají dobrého zemědělského a environmentálního stavu, minimálních požadavků na použití hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů.

102

Pokud nejsou zavedeny příslušné právní základy, některá opatření pro rozvoj venkova nemohou být uplatněna. To platí pro opatření týkající se plateb podle rámcové směrnice o vodě, jež lze v praxi použít pouze tehdy, jsou-li stanoveny plány povodí a jejich programy opatření. Členské státy však během programového období mohou své programy měnit.

Co se týče změn právních předpisů týkajících se příslušných základních požadavků, jsou-li během provádění opatření zavedeny změny týkající se příslušného základu, členské státy musí tyto změny zohlednit v obsahu opatření (např. v úrovni závazků a prémií, pokud mají změny dopad na tyto prvky).

105

Pokud jde o strategii EU pro region Baltského moře, členské státy se rozhodly pro velmi „štíhlou“ správní strukturu. Práce je založena na síti koordinátorů oblasti politiky a horizontální akce. Snaží se zajistit soudržnost mezi všemi prioritami strategie EU pro region Baltského moře. Nebyly vytvořeny žádné nové instituce ani žádná nová složení Rady. Zvolená správní struktura není příliš složitá ani zatěžující.

Obecně lze makroregionální přístup považovat za cenný nástroj k řešení regionálních problémů v menší geografické oblasti ve srovnání s úrovní celé EU. Komise se domnívá, že strategie EU pro region Baltského moře úspěšně přispěla k podpoře ochrany životního prostředí v oblasti Baltského moře.

107

Je na uvážení jednotlivých tvůrců projektů, zda zažádají o udělení statusu stěžejního projektu. Akční plán strategie EU pro region Baltského moře popisuje postup a předkládá formulář žádosti. Žádost musí krátce posoudit koordinátor oblasti politiky nebo horizontální akce, přičemž mezi kritéria hodnocení mimo jiné patří „makroregionální dopad stěžejního projektu“ a jeho příspěvek „k cílům/ukazatelům strategie EU pro region Baltského moře“. Ke každé žádosti proběhne interní konzultace v rámci Komise a nakonec skupina národních koordinátorů schválí status stěžejního projektu. K podání žádosti o status stěžejního projektu vybízejí tvůrce projektu koordinátoři oblasti politiky a horizontální akce.

108

Komise registruje velký zájem tvůrců projektů o udělení statusu stěžejního projektu, pravděpodobně proto, že jeho získání pomáhá makroregionálním projektům mobilizovat finanční prostředky a více zviditelnit jejich činnost.

Komise se domnívá, že přínos konkrétních „stěžejních projektů“ ke snížení živin lze určit. Stěžejní projekty by měly sloužit široké škále účelů, například k vytváření nových sítí, výměně zkušeností, budování kapacit, podpoře víceúrovňové správy a provádění pilotních investic. Výsledky a dopad na cíle politiky mohou být patrné pouze v dlouhodobém výhledu. V tomto ohledu mohou být dokonce i projekty malého rozsahu důležitými katalyzátory rozvoje. Například projekt PRESTO neinvestoval jen do metod čištění odpadních vod, ale zaměřil se také na zvýšení odborné způsobilosti obsluhy čistíren odpadních vod, konstruktérů čistíren a vysokoškolských pracovníků, kteří vzdělávají budoucí technology čištění odpadních vod.

Souhrnná odpověď Komise k bodům 111 a 112:

Komise by byla raději, kdyby strategie EU pro region Baltského moře byla více provázána s programy ESI fondů pro region Baltského moře. Je si vědoma, že úroveň závazků vůči strategii se u jednotlivých členských států a dotčených regionů liší, v čemž se odrážejí rozdílné vnitrostátní a regionální priority.

Programy nicméně poskytují prostor pro financování provádění strategie EU pro region Baltského moře. Například Litva ve výběrovém řízení uznává určitou prioritu projektů přispívajících ke strategii EU pro region Baltského moře (důraz na aspekt spolupráce / mezinárodního partnerství) a plánuje v případě potřeby organizovat zvláštní výzvy k předkládání návrhů. Švédsko se rovněž chystá zavést kritéria pro výběr projektů s významem pro strategii EU pro region Baltského moře a plánuje přidělit zdroje oblastem iniciativ nebo projektů v souladu s akčním plánem této strategie. Konkrétní průběh provádění programů ukáže, do jaké míry budou tyto možnosti využity.

Závěry a doporučení

115

Rámcová směrnice o vodě a Helsinská komise usilují o tentýž cíl – aby Baltské moře nebylo eutrofní. Dosažení dobrého stavu podle rámcové směrnice o vodě by mělo ke splnění cíle Helsinské komise postačovat.

Plánům členských států na snížení živin, jež vycházejí z jejich plánů povodí, chybí ambice, neboť většinou předkládají pouze „základní opatření“, která se již realizují za účelem provedení směrnic EU v souvislosti s konkrétními činnostmi způsobujícími znečištění živinami, zejména s městskými odpadními vodami a zemědělstvím, a nestanoví, jak mají být tato opatření zpřísněna, aby umožnila dosáhnout v oblasti živin takových podmínek, jež jsou v souladu s dobrým stavem. Zahrnují několik nových opatření podle čl. 11 odst. 3 písm. h) rámcové směrnice o vodě za účelem omezení difuzních zdrojů znečištění (zejména zde chybí opatření k omezení difuzních zdrojů fosforečnanů) a celkový očekávaný přínos „doplňkových opatření“ je neurčitý. Komise na tento problém upozornila v posouzení prvních plánů povodí⁵ a v posouzení prvních programů opatření⁶ jako na důležitou oblast ke zlepšení a naléhavě vyzvala členské státy, aby v druhých plánech povodí přijaly za tímto účelem opatření.

116

V říjnu 2012 podaly členské státy Komisi zprávu o svých environmentálních cílech podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí. Některé členské státy si při stanovování cílů snižování vlivů ve formě cílů pro zátěž vstupem živin počínaly ambiciózněji (viz také bod 17).

Doporučení 1 a)

Komise doporučení přijímá a domnívá se, že v případě rámcové směrnice o vodě již bylo provedeno a v případě rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí provedeno bude.

Při podávání zpráv podle rámcové směrnice o vodě k druhým plánům povodí musí členské státy uvést informace o snížení zátěže živinami nezbytném k dosažení stavu živin v souladu s dobrým stavem podle rámcové směrnice o vodě (při náležitém přístupu členského státu toto snížení zahrnuje zátěž živinami nezbytnou ke splnění požadavků rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí).

Pokud jde rámcovou směrnici o strategii pro mořské prostředí, Komise zohlední toto doporučení společně se současným cyklem programů opatření při stanovování požadavků na podávání zpráv v dalším cyklu.

Doporučení 1 b)

Komise toto doporučení přijímá a jeho provádění probíhá.

Pokud jde o rámcovou směrnici o vodě, nedostatky v monitorování a posuzování zjištěné v prvních plánech povodí byly prodiskutovány na dvojstranných jednáních s členskými státy. Komise se s členskými státy dohodla na opatřeních ke zlepšení situace monitorování a posuzování a přezkoumá je v rámci posouzení druhých plánů povodí, jež se uskuteční v roce 2017.

Na základě rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí zavedly členské státy programy monitorování za účelem posouzení pokroku při dosahování dobrého stavu prostředí a plnění cílů. Návrh posouzení programů monitorování pro region Baltského moře vypracovaný Komisí naznačuje, že většina členských států do nich zahrnula monitorování vstupu živin (například vstupní úrovně – mimo jiné – živin z pozemních zdrojů, živin z ovzduší, z hnojiv a jiných látek bohatých na dusík a fosfor).

Kromě toho se s ohledem na přípravu pokynů, jež mají být hotovy v roce 2018, pracuje na srovnání norem pro živiny stanovených členskými státy pro rámcovou směrnici o vodě a rámcovou směrnici o strategii pro mořské prostředí s cílem zajistit jejich soulad s biologickými normami a pochopit, jak je členské státy používají při návrhu programů opatření.

Doporučení 1 c)

Komise konstatuje, že toto doporučení je určeno členským státům.

118

Na základě své metodiky posuzování souladu s právními předpisy Komise považuje Německo a Finsko za země dodržující směrnici, neboť dosahují míry souladu 99 % nebo více. Ostatní čtyři členské státy z oblasti Baltského moře, které měly být v plném souladu se směrnicí v roce 2012, dosáhly vysoké míry souladu 89 % a více.

Existují-li důkazy o zpožděném provedení nebo souladu, Komise uplatní nástroj EU Pilot a zahájí řízení o nesplnění povinnosti za dodržení obvyklých postupů.

120

Komise se domnívá, že jednala adekvátně. Smlouva a ustálená judikatura Soudního dvora jasně stanoví, že Komise má široký prostor pro uvážení, kdy v souladu se svojí rolí strážkyně Smluv zahájí a povede řízení o nesplnění povinnosti. V některých případech může být účinnější využít jiné nástroje nebo politický dialog než řízení o nesplnění povinnosti.

V zájmu efektivity se Komise navíc rozhodla, že se zahájením řízení v systému Pilot počká na vypršení několika přechodných lhůt, aby měl tento krok větší záběr z hlediska počtu členských států a zahrnutých aglomerací.

A konečně, při zahájení řízení v systému Pilot a řízení o nesplnění povinnosti Komise vzala v potaz různé lhůty pro provedení (14 let pro členské státy EU-15 ve srovnání s 3 až 11 lety pro 10 členských států EU, které přistoupily v roce 2004).

Doporučení 2 a)

Komise toto doporučení přijímá a považuje je za již provedené v aglomeracích s PE nad 2 000. Směrnice o čištění městských odpadních vod stanoví, že tyto aglomerace použijí stokové soustavy či individuální nebo vyhovující systémy, Komise se proto domnívá, že právní rámec je – na úrovni EU – zaveden. Komise však zdůrazňuje, že nemůže nutit domácnosti, aby se připojily ke kanalizačním sítím, neboť to spadá do pravomoci členských států a jedná se o vnitrostátní politické rozhodnutí.

Doporučení 2 b)

Komise toto doporučení přijímá, neboť je založeno na výkladu článku 9 rámcové směrnice o vodě. Komise posoudí provádění tohoto doporučení v celkovém posouzení druhých plánů povodí, jež měly členské státy přijmout do 22. prosince 2015.

Doporučení 2 c)

Komise toto doporučení přijímá a pracuje na zlepšení procesu podávání zpráv podle směrnice o čištění městských odpadních vod, jež slouží jako základ pro posouzení souladu.

Doporučení 2 d)

Komise toto doporučení přijímá.

Doporučení 2 e)

Komise konstatuje, že toto doporučení je určeno členským státům.

Doporučení 2 f)

Komise konstatuje, že toto doporučení je určeno členským státům.

123

Komise zdůrazňuje, že podmíněnost není mechanismem určeným k prosazování dodržování evropských právních předpisů v oblasti životního prostředí, nýbrž jeho cílem je mimo jiné, „aby SZP více naplňovala očekávání společnosti“ (viz bod odůvodnění 54 nařízení (EU) č. 1306/2013). Podmíněnost spojuje platby v rámci Společné zemědělské politiky (SZP) s dodržováním určitých pravidel, přičemž porušování těchto pravidel má za následek snížení plateb. Podmíněnost by v praxi měla využívat stávající kontrolní mechanismy. Měla by však zajistit také minimální četnost kontrol, pokud kontrolní systém odvětvových právních předpisů není dostatečně účinný.

124

Komise připomíná, že prostřednictvím agroenvironmentálních opatření, jež podporují pouze dobrovolné kroky, nemůže být zajištěn soulad s povinnými požadavky plánů povodí. Nicméně mnohé programy rozvoje venkova od počátku zahrnovaly určitá opatření (investice, školení, agroenvironmentální opatření) zaměřené na cíle související s vodou.

V období 2007–2013 byla podpora povinného skladování statkových hnojiv omezena pouze na ty případy, které vyplynuly z nových norem Společenství vycházejících ze směrnice o dusičnanech, jak ji provedly členské státy.

V období 2014–2020 byla zvláštní opatření týkající se provádění opatření souvisejících s rámcovou směrnicí o vodě naplánována v řadě programů.

Při přijímání programů na období 2014–2020 navíc Komise upozornila členské státy, že je zapotřebí více využívat cílená opatření, a to i v souvislosti s problémy týkajícími se vody.

Co se týče ukládání pokut v souvislosti s ochranou vody, je na členských státech, aby je používaly (nad rámec pravidel podmíněnosti) v případě potřeby a v případech, kdy lze určit individuální odpovědnost za znečištění.

Komise se domnívá, že uplatnění zásady „znečišťovatel platí“ v zemědělství nestojí v cestě žádná nepřekonatelná obtíž. Mohla by se například vybírat daň z hnojiva nebo statkového hnojiva. Ambiciózní programy opatření týkajících se dusičnanů a základní opatření podle rámcové směrnice o vodě by mohly stanovit jasné limity za účelem snížení znečištění u zdroje.

Viz též odpověď Komise k bodům 91 až 99.

125

Nová ekologická architektura SZP s ekologickými požadavky v prvním pilíři ovlivňuje rozvoj venkova. Na opatření podporovaná na základě těchto požadavků se nemohou vztahovat agroenvironmentálně klimatické platby, aby nedošlo ke dvojímu financování.

Pokud nejsou zavedeny příslušné právní základy, některá opatření pro rozvoj venkova nemohou být uplatněna. To platí pro opatření týkající se plateb podle rámcové směrnice o vodě, jež lze v praxi použít pouze tehdy, jsou-li stanoveny plány povodí a jejich programy opatření. Členské státy však během programového období mohou své programy měnit.

I když by tyto změny mohly vyžadovat dodatečné administrativní kroky, mělo by se na ně pohlížet zejména z hlediska jejich přidané hodnoty pro dosažení cílů a priorit programů.

Doporučení 3 a)

Komise toto doporučení přijímá a pracuje na jeho provádění. Při revizi oblastí ohrožených dusičnany a akčních programů týkajících se dusičnanů žádá Komise členské státy, aby zohlednily informace podle rámcové směrnice o vodě týkající se vlivu živin ze zemědělství na znečištění vod. To je nezbytné k omezení znečištění u zdroje, a to zejména v členských státech, v nichž jsou vnitrostátní předpisy provádějící směrnici o dusičnanech jediným právním nástrojem k regulaci ztrát živin ze zemědělství.

V druhých plánech povodí musí členské státy informovat o tom, nakolik k řešení problému znečištění vod živinami ze zemědělství postačuje provádění směrnice o dusičnanech a jaká základní a doplňková opatření podle rámcové směrnice o vodě k řešení tohoto problému plánují. To členským státům a Komisi pomůže zjistit, kde jsou zapotřebí další opatření.

Doporučení 3 b)

Komise konstatuje, že tato doporučení jsou určena členským státům.

126

Pokud jde o strategii EU pro region Baltského moře, členské státy se rozhodly pro velmi „štíhlou“ správní strukturu. Nebyly vytvořeny žádné nové instituce ani žádná nová složení Rady. Komise se domnívá, že strategie EU pro region Baltského moře úspěšně přispěla k podpoře ochrany životního prostředí v regionu Baltského moře.

127

Komise se domnívá, že přínos konkrétních stěžejních projektů pro snížení živin lze určit. Stěžejní projekty slouží široké škále účelů a dokonce i projekty malého rozsahu mohou být důležitými katalyzátory rozvoje. Konkrétní výsledky a dopad na cíle politiky mohou být patrné pouze v dlouhodobém výhledu.

128

Komise souhlasí s analýzou Účetního dvora a byla by raději, kdyby strategie EU pro region Baltského moře byla více provázána s programy ESI fondů regionu Baltského moře. Je si vědoma toho, že úroveň závazků vůči strategii se u jednotlivých členských států a dotčených regionů liší, v čemž se odrážejí rozdílné vnitrostátní a regionální priority.

1 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf

2 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=CS

3 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf

4 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=CS

5 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf

6 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=CS

QJ-AB-16-005-CS-E    ISSN 1977-5628

Baltské moře je jedním z nejvíce znečištěných moří na světě. Boj proti eutrofizaci, která je důsledkem zátěže živinami pocházejícími ze zemědělství a městských odpadních vod, je považován za významný problém. Podle Helsinské úmluvy jsou do environmentální ochrany Baltského moře zapojeny všechny členské i nečlenské státy EU, které s tímto mořem hraničí, a také Evropská unie. V souladu s právním rámcem EU jsou členské státy povinny zavést opatření na boj proti nadměrnému zatížení živinami a dosáhnout dobrého stavu prostředí mořských vod. EU některá z těchto opatření spolufinancuje. Účetní dvůr zkoumal, zda akce EU účinně pomohly členským státům snížit zatížení živinami, které se dostávají do Baltského moře. Dospěli jsme k závěru, že tyto akce vedly při snižování vstupu živin do Baltského moře jen k omezenému pokroku. Předkládáme řadu doporučení na zlepšení účinnosti opatření na boj proti eutrofizaci Baltského moře.