EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Telefon: +352 4398-1

Megkeresés: eca.europa.eu/hu/Pages/ContactForm.aspx

Weboldal: eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál (http://europa.eu).

Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2016

Print | ISBN 978-92-872-5335-4 | ISSN 1831-0893 | doi:10.2865/90005 | QJ-AB-16-018-HU-C
PDF | ISBN 978-92-872-5314-9 | ISSN 1977-5733 | doi:10.2865/15943 | QJ-AB-16-018-HU-N
EPUB | ISBN 978-92-872-5334-7 | ISSN 1977-5733 | doi:10.2865/380374 | QJ-AB-16-018-HU-E

© Európai Unió, 2016

A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.

HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?

Ingyenes kiadványok:

•egy példány:
az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu),

•több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:
az Európai Unió képviseletein keresztül (http://ec.europa.eu/represent_hu.htm),
nem uniós országokban a küldöttségektől (http://eeas.europa.eu/delegations/index_hu.htm),
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül (http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm)
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egész területéről) (*).

(*)A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül, telefonfülkékből és hotelekből a számot csak díjfizetés ellenében lehet hívni).

Megvásárolható kiadványok:

•az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu).

Esemény | Dátum
Az ellenőrzési feladatterv elfogadása/az ellenőrzés megkezdése | 22.10.2014
A jelentéstervezet hivatalos megküldése a Bizottságnak (vagy más ellenőrzött félnek) | 21.3.2016
A végleges jelentés elfogadása az egyeztető eljárás után | 4.5.2016
A Bizottság (vagy más ellenőrzött fél) válaszainak beérkezése az összes uniós nyelven | 14.6.2016

HU
2016

14SZ.

Különjelentés

A romák integrációjával
kapcsolatos uniós
szakpolitikai
kezdeményezések és
pénzügyi támogatás: az
elmúlt évtizedben jelentős
előrelépések történtek,
de a gyakorlatban további
erőfeszítésekre van szükség

(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése alapján)

Az ellenőrző csoport

A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabályszerűségi ellenőrzések eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, ezek megválasztásakor és megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi kockázatokat, az érintett bevétel vagy kiadás nagyságát, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését.

Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a strukturális politikák, a közlekedés és az energia kiadási területeire szakosodott, Henri Grethen számvevőszéki tag elnökölte II. Kamara végezte. Az ellenőrzést Henri Grethen, a jelentésért felelős számvevőszéki tag vezette Marc Hostert kabinetfőnök támogatásával; a szűkebb ellenőrző csoport tagjai voltak Emmanuel Rauch ügyvezető, valamint Naiara Zabala Eguiraun, Aino Nyholm és Zhivka Kalaydzhieva számvevők. Nyelvi támogatást nyújtott Richard Moore.

Tartalom

Glosszárium

Összefoglaló

Bevezetés

A roma népesség

Jogi és szakpolitikai keretrendszer

Hogyan nyújt az Európai Unió pénzügyi támogatást a romák integrációját célzó intézkedésekhez?

Más európai és nemzetközi szervezetek szerepe a romák integrációjában

Az ellenőrzés hatóköre és céljai

Észrevételek

Az uniós és tagállami szinten létrehozott stratégiákat illetően történtek előrelépések, azonban a legtöbb fejlesztésre túl későn került sor ahhoz, hogy hatással lehessenek a 2007–2013-as programozási időszakra

A romák társadalmi befogadására irányuló uniós szakpolitikai kezdeményezésekről 2011-ben, az Unió 2004-es és 2007-es bővítése után született megegyezés

Tagállami szinten történt előrelépések: elfogadták a nemzeti romaintegrációs stratégiákat, de továbbra is maradtak hiányosságok

A 2014–2020-as időszak kohéziós politikája keretében a 2007–2013-ashoz képest nagyobb hangsúly kerül a romák integrációját célzó intézkedésekre

Annak ellenére, hogy a 2007–2013-as időszak jogi keretei nem említik a romák integrációját, a kiválasztott tagállamok operatív programjaikban kitértek erre a kérdésre

A romákkal kapcsolatos kérdésekre irányuló nagyobb figyelem uniós szinten az ESB-alapok 2014–2020-as időszakra kidolgozott kereteiben tükröződik

A 2007–2013-as időszakban az operatív programok szintjén rendelkezésre álló monitoringeszközök nem feleltek meg a romák integrációját célzó intézkedések teljesítményméréséhez

A legtöbb projekt a terveknek megfelelően valósult meg, azonban a romák sikeres integrációját elősegítő, a „legjobb gyakorlat szerinti kritériumokat” nem mindig alkalmazták, és a projektek teljesítményét nehéz volt figyelemmel kísérni

Minden vizsgált projekt összhangban volt az operatív programok célkitűzéseivel, de a kiválasztási eljárások során nem mindig törekedtek kifejezetten a romák integrációjával kapcsolatos projekteket kiválasztani

A projektek általában a tervek szerint valósultak meg

Annak nyilvánvaló jelei, hogy a romák integrációjára vonatkozó kritériumoknak – többek között a romák társadalmi befogadására vonatkozó közös alapelveknek – a jobb figyelembevétele kedvezően hat a projektteljesítményre

A 2007–2013-as időszak eredményeinek értékelését nehezítették a roma népességre vonatkozó információk gyűjtésének nehézségei

Következtetések és ajánlások

I. melléklet | – | Vizsgált operatív programok
II. melléklet | – | A strukturális alapok irányítási szervei a felkeresett tagállamokban
III. melléklet | – | A romák társadalmi befogadására vonatkozó közös alapelvek

A Bizottság válaszai

Glosszárium

Civilszervezetek: A civilszervezetek kifejezés olyan különböző szervezetekre utal, amelyek általában az alábbi jellemzőkkel bírnak:

oCéljuk nem nyereség képzése. Bár fizetett alkalmazottakkal rendelkezhetnek és jövedelemtermelő tevékenységeket is végezhetnek, a nyereséget nem osztják szét tagjaik között.

oA civilszervezetek önkéntes polgárokból álló csoportok.

oBizonyos szintű hivatalos vagy intézményi formával bírnak (pl. feladatukat, céljaikat és hatókörüket alapító okirat vagy más szabályozó dokumentum határozza meg), biztosítva a tagok és adományozók felé történő elszámoltathatóságot.

oA civilszervezetek – különösen a kormányzattól, közigazgatási szervektől, politikai pártoktól és kereskedelmi társaságoktól – függetlenül működnek.

Előzetes feltételek: Ezek olyan, partnerségi megállapodásokban foglalt kritériumok, amelyek betartása alapvető fontosságú az ilyen megállapodások hatálya alá tartozó uniós támogatások eredményes és hatékony felhasználásához. A 2014–2020-as programozási időszakban az ERFA, a Kohéziós Alap és az ESZA operatív programjainak készítése során a tagállamoknak értékelniük kell e feltételek teljesülését. Amennyiben a feltételek nem teljesülnek, cselekvési terveket kell készíteni azok 2016. december 31-ig történő teljesítéséhez.

Eredmény: A közvetlen célcsoportnál a beavatkozásban való részvételük befejeztével azonnal jelentkező változások (pl. egy út megépítése révén jobban megközelíthető lesz egy terület; szakmai gyakorlatának köszönhetően állást szerez egy gyakornok).

Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA): Az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) célja az Európai Unión belüli gazdasági és társadalmi kohéziónak a főbb regionális egyenlőtlenségek kiigazításával történő megerősítése az infrastruktúrateremtés és a produktív munkahelyteremtő beruházások – elsősorban a vállalkozásoknak nyújtott – pénzügyi támogatásával.

Európai strukturális és beruházási alapok (ESB-alapok): Az Európai strukturális és beruházási alapok (ESB-alapok) az Uniónak a területén található különböző régiók fejlettségi szintjei közötti eltérések csökkentésére, valamint a kevésbé fejlett régiók felzárkózásának támogatására alkalmazott eszközei. Az EUMSZ 174. cikke alapján az ESB-alapok hozzájárulnak a gazdasági, társadalmi és területi kohézió erősítéséhez.

Európai Szociális Alap (ESZA): Az Európai Szociális Alap (ESZA) célja az Európai Unión belüli gazdasági és társadalmi kohézió megerősítése a foglalkoztatási és elhelyezkedési lehetőségek – főként képzési intézkedések keretében történő – javításával, elősegítve a magas foglalkoztatottsági szint elérését, valamint több és jobb minőségű munkahely létrehozását.

Hátrányos megkülönböztetés: A 2000/43/EK irányelv a hátrányos megkülönböztetés két típusát különbözteti meg:

oKözvetlen megkülönböztetés áll fenn, ha egy személlyel szemben faji vagy etnikai hovatartozása miatt kevésbé kedvezően járnak el, mint ahogyan egy másik személlyel szemben hasonló helyzetben eljárnak, eljártak vagy eljárnának.

oKözvetett megkülönböztetés áll fenn, ha egy látszólag semleges rendelkezés, feltétel vagy gyakorlat egy adott faji vagy etnikai származású személyeket más személyekhez képest különösen hátrányosan érint, kivéve ha ez a rendelkezés, feltétel vagy gyakorlat jogszerű céllal objektív módon igazolható, továbbá e cél megvalósításának eszközei megfelelőek és szükségesek.

Intézményes megkülönböztetés: A szervezeti struktúrákban és eljárásokban berögzültté vált megkülönböztetés.

Irányító hatóság: Az irányító hatóság a tagállam által egy adott operatív program irányítására kijelölt országos, regionális vagy helyi közigazgatási szerv (illetve egyéb közjogi vagy magánjogi szerv). Feladatai közé tartozik a támogatandó projektek kiválasztása, a projektek végrehajtásának nyomon követése, valamint beszámolás a Bizottságnak a pénzügyi szempontokról és az elért eredményekről.

Közös alapelvek: Közös alapelvek alatt a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos kezdeményezés sikerét biztosító tíz kritérium együttesét értjük. Ezek az elvek 2009-ben, a romák társadalmi befogadásával foglalkozó Európai Roma Platform első, prágai ülésén kerültek megvitatásra. Ezt követően azokat mellékletként hozzácsatolták a 2009. június 8-i Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács ülésén született következtetésekhez.

Közreműködő szervezet: A közreműködő szervezet olyan közjogi vagy magánjogi intézmény, amely egy irányító hatóság illetékessége alatt jár el, vagy ilyen hatóság nevében hajt végre feladatokat a műveleteket végrehajtó kedvezményezettek vonatkozásában.

Nemzeti roma kapcsolattartó pont (NRKP): A nemzeti roma kapcsolattartó pont (NRKP) egy olyan tagállami hatóság, amelynek feladata a nemzeti romaintegrációs stratégia, illetve az integrált szakpolitikai intézkedések kidolgozásának és végrehajtásának a koordinálása.

Nemzeti romaintegrációs stratégia (NRIS): A Bizottság minden roma népességgel rendelkező tagállamot felkért arra, hogy dolgozzon ki egy a 2011–2020-as időszakra vonatkozó nemzeti romaintegrációs stratégiát (NRIS) – vagy, amennyiben már létezett ilyen stratégia, azt igazítsa a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos uniós célokhoz –, célzott intézkedésekkel és az ezek megtételéhez elegendő (tagállami, uniós és egyéb) forrással. A stratégiáknak továbbá az uniós források eredményesebb felhasználása előtt álló jelenlegi akadályok kezelésére is kell megoldásokat javasolniuk, valamint a romák szempontjából konkrét eredmények biztosítása céljából létre kell hozniuk egy hathatós monitoringmechanizmus alapjait. Egyes tagállamok nem rendelkeznek tényleges nemzeti romaintegrációs stratégiával, ehelyett „integrált intézkedéseket” hajtanak végre.

Operatív program (OP): Az operatív program (OP) határozza meg egy tagállam prioritásait és konkrét célkitűzéseit, valamint azt, hogy a forrásokat (uniós, tagállami és magán-társfinanszírozás) miként használják fel az adott – általában hétéves – időszakban a projektek finanszírozására. Ezeknek a projekteknek hozzá kell járulniuk az operatív program prioritási tengelyének szintjén meghatározott bizonyos számú célkitűzés teljesüléséhez. A kohéziós politika területén minden alaphoz (azaz ERFA, Kohéziós Alap és ESZA) tartozik operatív program. Az operatív programot a tagállam készíti el, és azt az uniós költségvetésből történő kifizetések folyósítása előtt a Bizottságnak jóvá kell hagynia. Az operatív programokat a tárgyidőszakban csak mindkét fél egyetértésével lehet módosítani.

Országspecifikus ajánlások: Az országspecifikus ajánlások strukturális kihívásokra vonatkozó ajánlások, amelyek megfelelő kezelése olyan többéves beruházások révén történik, amelyek az egyes alapokra vonatkozó rendeletek értelmében közvetlenül az ESB-alapok hatókörébe tartoznak. Ezeket az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 121. cikke (2) bekezdésének és 148. cikke (4) bekezdésének megfelelően a Bizottság fogadja el.

Output: Mindaz, ami a beavatkozásra fordított források révén elkészül, illetve konkrét formát ölt (pl. gazdálkodók támogatásban, munkanélküliek képzésben részesülnek; fejlődő országban út épül).

Szegregáció/Deszegregáció:

oA szegregációt számos tényező okozhatja, ilyenek pl. a megkülönböztető jellegű intézkedések, a gazdasági és demográfiai mechanizmusok. Jellemzői: egy marginalizált csoport tagjainak fizikai és társadalmi különválasztása a nem marginalizált csoportok tagjaitól, valamint egyenlőtlen hozzáférés a többségi, befogadó és magas színvonalú szolgáltatásokhoz.

oA deszegregáció olyan intézkedést jelent, amely felszámolja a szegregációt. A deszegregációs intézkedéseknek létre kell hozniuk az oktatás, lakhatás, munkaerőpiac, egészségügy területén és bármely más, releváns területen a magas színvonalú szolgáltatásokhoz való egyenlő hozzáférés feltételeit.

Társadalmi befogadás: Az egyének és a csoportok számára a társadalomban való részvétel feltételeit javító folyamat. A társadalmi befogadás célja, hogy a szegény és marginalizált embereket képessé tegye az előttük nyíló globális lehetőségek kiaknázására. Biztosítja, hogy az emberek kifejezhessék véleményüket az életkörülményeiket befolyásoló döntések meghozatala során, és hogy egyenlő mértékben hozzáférhessenek a piacokhoz, a szolgáltatásokhoz, valamint a politikai, társadalmi és fizikai terekhez.

Összefoglaló

I

Az európai roma népesség azóta részesül hátrányos megkülönböztetésben, amióta több száz évvel ezelőtt a mai Európai Unió területére érkezett. Jelenleg a becslések szerint 6,2 millió főt számláló roma népesség az Unió legnagyobb – és döntő részben marginalizált helyzetben élő – etnikai kisebbsége. Azokban a tagállamokban, ahol a roma népesség koncentrációja a legnagyobb, a diákok és a munkaerőpiacra újonnan belépők 15–20%-át teszi ki a roma népesség.

II

Az általánosságban a társadalmi befogadást célzó – és ezen belül a romák társadalmi befogadását elősegíteni hivatott – intézkedésekre nyújtott uniós pénzügyi támogatás döntő része az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) és az Európai Szociális Alap (ESZA) révén kerül folyósításra. A kifejezetten a romák integrációját célzó kezdeményezésekre szánt összegekről nincsenek adatok. A tagállami tervezési dokumentumok alapján azonban látható, hogy a 2014–2020-as programozási időszakra mintegy 1,5 milliárd eurót különítettek el a marginalizált közösségek – többek között a romák – társadalmi-gazdasági integrációjára. A 2007–2013-as időszakra hasonló indikatív adatok nem állnak rendelkezésre.

III

Jelentésünkben azt értékeltük, hogy az uniós szakpolitikai kezdeményezések, valamint az ERFA, illetve az ESZA révén nyújtott pénzügyi támogatások eredményesen járultak-e hozzá a romák integrációjához. Elsősorban a következőket vizsgáltuk:

–az egyes programozási időszakokban az uniós, illetve tagállami roma stratégiák megkönnyítették-e a romák társadalmi befogadását célzó intézkedésekre elkülönített ERFA- és ESZA-források eredményes felhasználását,

–az egyes programozási időszakokra az ERFA és az ESZA kereteit úgy alakították-e ki, hogy lehetővé tegyék a romák integrációját célzó intézkedések eredményes támogatását,

–a 2007–2013-as időszakban az ERFA és az ESZA keretében végrehajtott projektek eredményesen járultak-e hozzá a romák integrációjához.

Az ellenőrzést a 2007-től 2015-ig tartó időszakra vonatkozóan, a Bizottságnál, valamint négy tagállamban (Bulgária, Spanyolország, Magyarország és Románia) végeztük.

IV

Megállapítottuk, hogy a Bizottság jelentős előrelépéseket tett a romák integrációját elősegítő uniós szakpolitikai kezdeményezések létrehozása tekintetében, továbbá, hogy 2012-ig minden felkeresett tagállam kidolgozott nemzeti romaintegrációs stratégiát (NRIS), ez azonban túl későn történt ahhoz, hogy a 2007–2013-as programozási időszakban befolyásolhassa az ERFA és az ESZA operatív programjainak kialakítását és a projektkiválasztást. E stratégiákat illetően még számos hiányosság maradt fenn. Elsősorban a nemzeti stratégiák nem térnek ki arra, hogy milyen mértékű finanszírozásra van szükség a romák társadalmi befogadását célzó javasolt intézkedések megvalósításához. Nem jelzik továbbá azt sem, hogy az ilyen intézkedésekhez a tagállami költségvetésből, illetve – az ERFA és az ESZA révén – az uniós költségvetésből mekkora pénzösszegek állnak rendelkezésre. Másodsorban nem kapott elég figyelmet a megkülönböztetésmentesség, illetve a cigányellenesség. Harmadszor, a kiválasztott tagállamokban a nemzeti romaintegrációs stratégiák kidolgozásakor nem mindig vették figyelembe a civil – és különösen magukat a roma közösségeket képviselő – szervezetek tevékeny részvételének szükségességét. Végezetül a nemzeti romaintegrációs stratégiák kidolgozásának és végrehajtásának koordinálására létrehozott nemzeti roma kapcsolattartó pontok (NRKP) szerepét néha aláásta a források és a feladatok közötti összhang hiánya.

V

A 2014–2020-as időszak tekintetében több szempontból is javulást állapítottunk meg: az európai strukturális és beruházási alapokról (ESB-alapok) szóló rendelet például egyértelműen utal a romák integrációjára, és erre a célra külön finanszírozási prioritást vezettek be. Továbbá az olyan tagállamok, amelyek országspecifikus ajánlásaiban szerepel a romák integrációja, kötelesek ennek elősegítésére pénzösszegeket elkülöníteni. Véleményünk szerint azonban mind a Bizottság, mind a tagállamok szintjén további erőfeszítésekre van szükség ahhoz, hogy e változások olyan projekteket eredményezzenek, amelyek a helyszínen megfelelőbb mértékben járulnak hozzá a romák integrációjához.

VI

Az ellenőrzésünk során megvizsgált legtöbb ERFA- és ESZA-projekt általános célkitűzései megvalósultak, e célkitűzések azonban gyakran nem kifejezetten a romák integrációjára irányultak. Megállapítottuk továbbá, hogy azok a projektek, amelyek kiválasztása és végrehajtása a Tanács által elfogadott „legjobb gyakorlat szerinti kritériumoknak” (a romák társadalmi befogadására vonatkozó közös alapelveknek) megfelelően történt, nagyobb valószínűséggel járultak eredményesen hozzá a roma népesség integrációjához. Emellett úgy találtuk, hogy a romák integrációjával kapcsolatos projektek előrehaladásának figyelemmel kísérése, főként a roma résztvevők adatainak elérhetőségével és minőségével kapcsolatos hiányosságok miatt, nehézséget okozott. Az átfogó és megbízható adatok hiánya nemcsak a projektek vonatkozásában, hanem az uniós és tagállami szintű politikai döntéshozatal vonatkozásában is problémát jelent. Gyors fellépés híján ez a helyzet a 2014–2020-as időszakra nézve is fennmarad.

VII

Jelentésünkben a következő ajánlásokat fogalmazzuk meg:

1. ajánlás

A tagállamok a nemzeti romaintegrációs stratégia felülvizsgálatakor, illetve módosításakor:

a)adják meg, hogy a stratégiában javasolt, a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos intézkedések végrehajtásához milyen mértékű forrásokra van szükség. A stratégia térjen ki arra, hogy az ilyen intézkedésekhez a tagállami költségvetésből, illetve – az ERFA és az ESZA révén – az uniós költségvetésből mekkora pénzösszegek állnak rendelkezésre. A tagállamok továbbá hivatalosan vállalják annak biztosítását, hogy a romák integrációját elősegítő intézkedések végrehajtására való törekvéseket nem hátráltatják a politikai prioritásokban bekövetkező rövid távú változások;

b)alkalmazzanak a megkülönböztetésmentességre, illetve konkrétabban, a cigányellenességre vonatkozó mutatókat és célértékeket is. A 2014–2020-as programozási időszakban ezeket a mutatókat – a faji egyenlőségről szóló irányelvvel összhangban – az ESB-alapok kereteibe illeszkedő, a marginalizált roma közösségek társadalmi befogadását elősegítő intézkedések kialakításakor is figyelembe kell venni;

c)biztosítsák a civilszervezetekkel, köztük a roma képviselőkkel való rendszeres konzultációt, és ezek bevonását a romák integrációját célzó intézkedések tervezésének és végrehajtásának folyamatába;

d)pontosabban határozzák meg a nemzeti roma kapcsolattartó pontoknak a nemzeti romaintegrációs stratégiával kapcsolatos szerepét, és biztosítsák, hogy e kapcsolattartó pontok hatásköre és feladatai összhangban legyenek a rendelkezésükre bocsátott forrásokkal.

2. ajánlás

a)A Bizottság a vonatkozó operatív programok felülvizsgálatakor győződjék meg arról, hogy az ESB-alapok keretében végrehajtott intézkedések inkluzív jellegűek és a szegregáció elleni küzdelmet célzó rendelkezéseket is tartalmaznak. A szegregációs gyakorlatokat világosan le kell írni és azokat az ESB-alapok keretében biztosított finanszírozásból egyértelműen ki kell zárni (nem csak a preambulumbekezdésekben megemlíteni), ezzel kapcsolatban külön figyelmet fordítva az oktatási és a lakhatási projektekre. Ez elősegítené az országspecifikus ajánlások és az ESB-alapok felhasználása közötti kapcsolódás megerősítését.

b)A Bizottságnak az operatív programok monitoringbizottságainak ülésein teljes mértékben fel kell használnia a romák integrációját célzó hatékony intézkedésekről szóló tanácsi ajánlás értelmében a tagállamok által 2016-ig elkészítendő jelentésekben szereplő információkat, valamint az információk alapján tett megállapításokat. Ennek révén biztosítható, hogy a jelentésekben azonosított hiányosságokat az ESB-alapok, illetve a tagállami források révén orvosolják (pl. a forrásoknak azokra a területekre történő átirányításával, ahol hiányosságokat állapítottak meg).

3. ajánlás

A tagállamok a pályázatok kiírásakor és a projektek kiválasztásakor használják a romák társadalmi befogadására vonatkozó „legjobb gyakorlat szerinti kritériumokat” (köztük a Tanács 10 közös alapelvét). A pályázatokat adott esetben úgy kell megszervezni, hogy a marginalizált roma közösségeket segítő hosszú távú projektek kerüljenek kiválasztásra. Végezetül az ESB-alapokból biztosított források elkülönítését lehetőség szerint ahhoz a feltételhez kell kötni, hogy a projektek befejezésüket követően, uniós finanszírozás folytatása nélkül is fenntarthatók-e. Ezeket a szempontokat a 2014–2020-as időszak operatív programjainak módosításakor is szem előtt kell tartani.

4. ajánlás

A Bizottság a következő programozási időszakban, illetve az operatív programok felülvizsgálatakor biztosítsa, hogy a nemzeti romaintegrációs stratégiában szereplő, a romák integrációjával kapcsolatos célkitűzések, adott esetben, minden operatív szinten megjelenjenek az ESB-alapok kereteiben. Ezzel összefüggésben gondoskodjék továbbá az adatgyűjtés megbízhatóságáról is annak lehetővé tétele érdekében, hogy az előrelépés az egyes projektek között, illetve minden igazgatási szinten nyomon követhető és értékelhető legyen.

5. ajánlás

A tagállamok az ESB-alapokra vonatkozó jogszabályokban megadott közös output- és eredménymutatókat adott esetben egészítsék ki a romák integrációjára vonatkozó mutatókkal. Ezeknek a mutatóknak összhangban kell lenniük a nemzeti romaintegrációs stratégiákban szereplő mutatókkal, és ezeket később a 2014–2020-as időszak operatív programjainak nyomon követésekor alkalmazni kell. Ezekhez alapul lehet venni az Alapjogi Ügynökség által 2016-ban kidolgozott mutatókat.

6. ajánlás

A tagállamok a következő programozási időszak előkészítésére való tekintettel fontolják meg a közös cselekvés lehetőségét és törekedjenek a jogbiztonság szavatolására a társadalmi befogadási intézkedések ESZA-ból történő finanszírozásával kapcsolatban, függetlenül attól, hogy ezek az intézkedések kapcsolódnak-e a foglalkoztatáshoz. A jogbizonytalanság felszámolása elősegítené a tagállamok számára, hogy teljes mértékben ki tudják használni az ESZA-forrásokat a társadalmi befogadás (többek között a megkülönböztetés elleni küzdelmet célzó intézkedések révén megvalósítandó) céljára.

7. ajánlás

A Bizottság fontolja meg az ESB-alapokra vonatkozó jogszabályok megváltoztatására irányuló javaslattételt, biztosítandó, hogy a 2020-ban kezdődő programozási időszaktól kezdve a források különböző tagállamok közötti elosztása során figyelembe vesznek kifejezetten a társadalmi befogadásra vonatkozó mutatókat is: elsősorban a marginalizált csoportok (pl. a romák) népességen belüli arányát. Gondoskodjék arról is, hogy az e változás következtében a tagállamok számára elérhetővé váló további ESZA-források kifejezetten a marginalizált közösségek támogatásával kapcsolatos célra kerüljenek elkülönítésre.

8. ajánlás

a)A Bizottság a tagállamokkal együttműködve dolgozzon ki egységes módszertant, amely releváns adatokat nyújt a roma népességről társadalmi befogadásuk figyelemmel kíséréséhez, a nemzeti jogi keretekkel és uniós jogszabályokkal – beleértve az esetleges eltéréseket is – összhangban. Ezt legkésőbb a következő programozási időszak előkészítésekor meg kell tenni.

b)A Bizottság ösztönözze a tagállamokat arra, hogy az elkövetkező két évben a nemzeti jogi keretekkel és uniós jogszabályokkal – beleértve az esetleges eltéréseket is – összhangban átfogó statisztikai adatgyűjtést végezzenek az etnikai hovatartozásról. Az Eurostat erre vonatkozó kérdéseket szerepeltethetne olyan felméréseiben, mint pl. a munkaerő-felmérés vagy az Európai Unió jövedelmekre és életkörülményekre vonatkozó statisztikáiban.

Bevezetés

A roma népesség

01

Az európai roma népesség olyan csoportok leszármazottaiból áll, amelyek mintegy 1000 évvel ezelőtt hagyták el az indiai szubkontinenst, és a 14. századtól kezdve érkeztek folyamatosan a jelenlegi Európai Unió területére. 1450-re a romák már majdnem Európa teljes területét belakták. Közép-Európa ekkor már túl volt a romák első deportálásain és kiutasításain. A „roma” kifejezés olyan különböző csoportokra utal (lásd: 1. háttérmagyarázat), amelyek bizonyos közös kulturális jellemzőkkel rendelkeznek, és történetükben meghatározó az európai társadalmakban való folyamatos marginalizálódás.

1. háttérmagyarázat

Mit értünk a „roma” kifejezés alatt?

Az Európa Tanács meghatározása szerint¹, a „roma” kifejezés a roma, szinti, káló és más kapcsolódó európai csoportokra vonatkozik, beleértve az utazókat és a keleti csoportokat (dom és lom) is, és utal az érintett csoportok sokszínűségére, többek között azokra a személyekre is, akik cigányként azonosítják magukat.

Noha e csoportok kulturális és etnikai identitása nem egységes, gyakorlati meggondolásból mindegyikük esetében a „roma” szót alkalmazzuk.

02

Jelenleg a roma népesség Európa legnagyobb etnikai kisebbsége. A közösség méretének becslései 10 és 12 millió fő között szóródnak. Közülük mintegy 6,2 millióan élnek az Európai Unióban, legtöbbjük a közép-, illetve a kelet-európai tagállamokban. Európában a romák legnagyobb része (80–85%) jelenleg letelepedett életmódot folytat². A vándorló életmódot folytató romákat nem szabad összetéveszteni azokkal a romákkal, akik letelepedési szándékkal az egyik uniós tagállamból a másikba költöznek. Az 1. ábra a roma népesség koncentrációját mutatja az Európai Unióban, a tagjelölt országokban³ és a potenciális tagjelölt országokban⁴.

1. ábra

A roma népesség becsült mérete az Európai Unióban, a tagjelölt és a potenciális tagjelölt országokban (2012)

Forrás: Európai Számvevőszék, az Európa Tanács adatai alapján.

03

Az Unió becsült roma népességének mintegy négyötöde az 1. táblázatban felsorolt nyolc tagállamban él. Azokban a tagállamokban, ahol a legnagyobb a roma népesség koncentrációja (Bulgária, Szlovákia, Románia és Magyarország), a diákok és a munkaerőpiacra újonnan belépők 15–20%-át romák teszik ki.

1. táblázat

A legnagyobb becsült roma népességgel rendelkező tagállamok

Tagállam | A roma népesség átlagos becsült mérete | Becsült minimum | Becsült maximum
Személyek száma | A teljes népességen belüli arány
Románia | 1 850 000 | 8,6% | 1 200 000 | 2 500 000
Bulgária | 750 000 | 9,9% | 700 000 | 800 000
Magyarország | 750 000 | 7,5% | 500 000 | 1 000 000
Spanyolország | 750 000 | 1,6% | 500 000 | 1 000 000
Szlovákia | 490 000 | 9,0% | 380 000 | 600 000
Franciaország | 400 000 | 0,6% | 300 000 | 500 000
Cseh Köztársaság | 200 000 | 1,9% | 150 000 | 250 000
Görögország | 175 000 | 1,5% | 50 000 | 300 000
Összesen | 5 365 000 | 3,0% | 3 780 000 | 6 950 000
Az Európai Unióban összesen | 6 197 100 | 1,2% | 4 368 700 | 8 025 500

Megjegyzés: „Az Európai Unióban összesen” adat Horvátországot is magában foglalja.

Forrás: Európa Tanács, „Estimates and official numbers of Roma in Europe” (Becslések és hivatalos adatok az európai romákról), 2012. július.

Jogi és szakpolitikai keretrendszer

04

Általában a társadalmi befogadást és konkrétan a roma népesség integrációját elősegíteni hivatott uniós kezdeményezések legfőbb jogalapját az uniós szerződések képezik. Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 2. cikke különösen releváns, mivel többek között biztosítja a kisebbségekhez tartozó személyek jogait (lásd: 2. háttérmagyarázat).

2. háttérmagyarázat

Az Európai Unióról szóló szerződés 2. cikke

„Az Unió az emberi méltóság tiszteletben tartása, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a jogállamiság, valamint az emberi jogok – ideértve a kisebbségekhez tartozó személyek jogait – tiszteletben tartásának értékein alapul. Ezek az értékek közösek a tagállamokban, a pluralizmus, a megkülönböztetés tilalma, a tolerancia, az igazságosság, a szolidaritás, valamint a nők és a férfiak közötti egyenlőség társadalmában”.

05

Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 10. cikke továbbá megállapítja, hogy az Európai Unió célja a faji vagy etnikai származáson alapuló megkülönböztetés elleni küzdelem, a Tanács fellépése révén (az EUMSZ 19. cikke). Az EUMSZ 21. cikke ezenkívül az uniós polgárok EU-n belüli szabad mozgásához és tartózkodásához való jogát is megállapítja.

06

Az alábbi jogi és szakpolitikai eszközök szintén relevánsak a romák integrációját célzó intézkedések szempontjából:

–az Európai Unió 2000. évi Alapjogi Chartája⁵, különösen annak a megkülönböztetésmentességre vonatkozó 21. cikke. A Charta rendelkezései a 2009. december 1-jén hatályba lépő Lisszaboni Szerződéssel jogilag kötelezővé váltak,

–az egyenlő elbánásról szóló két 2000. évi tanácsi irányelv⁶: a faji egyenlőségről szóló irányelv, amely különböző területeken tiltja a faji vagy etnikai származáson alapuló megkülönböztetést; és a foglalkoztatási egyenlőségről szóló irányelv, amely több rendelkezést tartalmaz a munkahelyen való egyenlő bánásmódról,

–az uniós polgárok szabad mozgáshoz való jogáról szóló 2004-es európai parlamenti és tanácsi irányelv⁷,

–a rasszizmus és idegengyűlölet elleni küzdelemről szóló 2008-as tanácsi kerethatározat⁸, amely egységes büntetőjogi megközelítést határoz meg a rasszista és idegengyűlölő beszéd és bűncselekmények elleni küzdelemre,

–a romák integrációját célzó hatékony intézkedésekről szóló 2013-as tanácsi ajánlás⁹,

–a nemzeti romaintegrációs stratégiák 2020-ig érvényes uniós keretrendszeréről szóló 2011-es bizottsági közlemény¹⁰, amely ezzel kapcsolatban az Alapjogi Ügynökség szerepét is meghatározza¹¹.

07

A romák társadalmi befogadását előmozdítani hivatott jelenlegi uniós szintű szakpolitikai prioritások a 2010-ben elfogadott Európa 2020 stratégián alapulnak, amelynek célja intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés megvalósítása Európában. Annak méréséhez, hogyan halad az Európa 2020 céljainak elérése, az Unió egészére vonatkozóan öt kiemelt célt fogadtak el. Azokban a tagállamokban, ahol jelentős százalékban élnek roma lakosok, a romák társadalmi befogadását támogató szakpolitika sikere potenciálisan az öt kiemelt célból háromra lehet hatással (az oktatással¹²; a foglalkoztatással¹³; valamint a szegénység és a társadalmi kirekesztés felszámolásával¹⁴ kapcsolatos célokra).

08

Jelentésünkben az „integráció” és a „társadalmi befogadás” kifejezések egyaránt olyan intézkedésekre vonatkoznak, amelyek célja az uniós tagállamokban élő romák életkörülményeinek és emberi jogi helyzetének a javítása¹⁵ (lásd: 3. háttérmagyarázat).

3. háttérmagyarázat

Az „integráció” és a „társadalmi befogadás” kifejezések egymással felcserélhető módon való alkalmazása

Az „integráció” és a „társadalmi befogadás” kifejezéseket gyakran egymással felcserélhető módon használják az olyan szakpolitikai kezdeményezések átfogó célkitűzéseinek leírásához, amelyek célja a roma népesség helyzetének javítása.

Az „integráció” kifejezést inkább – az EUSZ 2. cikkében ismertetett – alapjogok és -értékek védelmét előtérbe helyező kezdeményezésekkel kapcsolatban alkalmazzák. A kifejezés a nemzeti romaintegrációs stratégiákban is szerepel.

A „társadalmi befogadás” kifejezést inkább társadalmi-gazdasági kezdeményezésekkel összefüggésben használják. Szerepel például az intelligens, inkluzív és fenntartható növekedés megvalósulását célzó Európa 2020 stratégiában is.

Hogyan nyújt az Európai Unió pénzügyi támogatást a romák integrációját célzó intézkedésekhez?

09

A társadalmi befogadást célzó uniós pénzügyi támogatás nyújtására nagyobb részben elsősorban az Európai Szociális Alap (ESZA) révén kerül sor (a romák integrációját elősegítő intézkedések finanszírozásával), de szerepet játszik – az uniós kohéziós politikával összefüggésben – az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) is. A Bizottság közvetlen irányítása alá tartozó konkrét programok keretében más finanszírozási források is rendelkezésre állnak¹⁶.

10

Az ESZA és az ERFA felhasználása nemzeti és regionális többéves operatív programok (OP) révén történik, amelyeket a tagállami kidolgozást követően a Bizottság hagy jóvá. Az egyes operatív programokon belül a rendelkezésre álló források teljes összege az OP különböző prioritási tengelyeinek mentén kerül lebontásra.

11

A 2007–2013-as időszakra az ERFA költségvetése mintegy 201 milliárd euró, az ESZA költségvetése pedig 76 milliárd euró volt. A 2014–2020-as programozási időszakban az ERFA és az ESZA az Európai Strukturális és Beruházási Alapokhoz (ESB-alapok)¹⁷ tartoznak; költségvetésük a teljes időszakra összesen mintegy 197 milliárd euró (ERFA), illetve 86 milliárd euró (ESZA).

12

Arról, hogy ezek az összegek milyen arányban finanszíroztak kifejezetten a romák integrációjával kapcsolatos kezdeményezéseket, nincs nyilvántartás. A tagállami tervezési dokumentumokból azonban arra következtethetünk, hogy a 2014–2020-as programozási időszakra mintegy 1,5 milliárd euró került elkülönítésre a marginalizált közösségek, többek között a romák társadalmi-gazdasági integrációjára (lásd még: 69. bekezdés és 6. táblázat). A 2007–2013-as programozási időszakra hasonló indikatív adatok nem állnak rendelkezésre.

Más európai és nemzetközi szervezetek szerepe a romák integrációjában

13

Az Európa Tanács volt az első olyan intézmény, amely a romák integrációjának kérdését európai szinten kezelte. Az Európa Tanács már több mint 40 éve törekszik a roma népesség elleni hátrányos megkülönböztetés leküzdésére és a marginalizált roma közösségek integrációjának javítására.

14

Más nemzetközi szervezetek – többek között a Világbank, az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (a Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Hivatala) és az ENSZ Fejlesztési Programja – más-más szerepet felvállalva, szintén tevékenyen felléptek a romák integrációjának területén.

1Európa Tanács, „Descriptive Glossary of terms relating to Roma issues” (A roma kérdések leíró glosszáriuma), 2012.

2„A nemzeti romaintegrációs stratégiák uniós keretrendszere 2020-ig”, COM(2011) 173 végleges, 2011. április 5.

3Albánia, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Montenegró, Szerbia és Törökország.

4Bosznia-Hercegovina és Koszovó*.

5Az Európai Unió Alapjogi Chartája (HL C 364., 2000.12.18., 1. o.).

6A Tanács 2000. június 29-i 2000/43/EK irányelve a személyek közötti, faji vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról (a faji egyenlőségről szóló irányelv) (HL L 180., 2000.7.19., 22. o.), és a Tanács 2000. november 27-i 2000/78/EK irányelve a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról (a foglalkoztatási egyenlőségről szóló irányelv) (HL L 303., 2000.12.2., 16. o.).

7Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i 2004/38/EK irányelve az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 158., 2004.4.30., 77. o.). Különösen a legfeljebb három hónapig tartó tartózkodás jogáról, illetve a három hónapot meghaladó tartózkodás jogáról szóló 6. és 7. cikk.

8A Tanács 2008. november 28-i kerethatározata a rasszizmus és az idegengyűlölet egyes formái és megnyilvánulásai elleni, büntetőjogi eszközökkel történő küzdelemről.

9A Tanács 2013. december 9-i ajánlása a romák integrációját célzó hatékony tagállami intézkedésekről (HL C 378., 2013.12.24., 1. o.).

10COM(2011) 173 végleges.

11Az Alapjogi Ügynökségnek a nemzeti romaintegrációs stratégiákkal kapcsolatos szerepe a következőkből áll: a) szakértői támogatás nyújtása az uniós intézményeknek; b) adatgyűjtés; és c) együttműködés a tagállamokkal olyan eszközök létrehozása céljából, amelyek bizonyítékkal szolgálnak az elért haladásról.

12Az oktatással kapcsolatos célok: a korai iskolaelhagyók arányát 10% alá kell csökkenteni, és el kell érni, hogy a 30–34 éves korosztály legalább 40%-a rendelkezzék felsőfokú végzettséggel.

13A cél: a 20–64 éves korosztály 75%-a részesüljön foglalkoztatásban.

14A cél: legalább 20 millióval csökkenjen a szegénységben és kirekesztettségben élők, illetve az ezek által fenyegetettek száma.

15Ez a megközelítés összhangban van az Európai Unió Tanácsa meghatározásával, amely a romák integrációját célzó nemzeti stratégiák 2020-ig érvényes uniós keretrendszeréről szóló következtetéseiben szerepel: az Európai Unió Tanácsa (2011), A romák integrációját célzó nemzeti stratégiák uniós keretrendszere 2020-ig – a Tanács következtetései, a Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács 3089. ülése, Brüsszel, 2011. május 19.

16A foglalkoztatási és társadalmi innovációs program (EaSI) (2014–2020); ennek elődje, a „Progress” közösségi foglalkoztatási és társadalmi szolidaritási program (2007–2013); a „Jogok, egyenlőség és polgárság” program (2014–2020); ennek elődjei, az „Alapvető jogok és polgárság” program, a „Daphne III” program és a „Progress” – a megkülönböztetésmentesség és nemek közötti egyenlőség terén való fellépések programja.

17A 2014–2020-as programozási időszakban az ERFA, az ESZA és a Kohéziós Alap az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alappal (EMVA) és az Európai Tengerügyi és Halászati Alappal (ETHA) együtt alkotják az európai strukturális és beruházási alapokat (ESB-alapok).

Az ellenőrzés hatóköre és céljai

15

Ellenőrzésünk során azt értékeltük, hogy az uniós szakpolitikai kezdeményezések és az ERFA, illetve az ESZA révén nyújtott pénzügyi támogatások eredményesen hozzájárultak-e a romák integrációjához. Ellenőrzésünk hatóköre mind a 2007–2013-as, mind a 2014–2020-as programozási időszakot magában foglalta. Elsősorban a következőket vizsgáltuk:

–az egyes programozási időszakokban az uniós keretek, illetve tagállami roma stratégiák megkönnyítették-e a romák társadalmi befogadását célzó intézkedésekre elkülönített ERFA- és ESZA-források eredményes felhasználását,

–az egyes programozási időszakokra az ERFA és az ESZA kereteit úgy alakították-e ki, hogy lehetővé tegyék a romák integrációját célzó intézkedések eredményes támogatását,

–a 2007–2013-as időszakban az ERFA és az ESZA keretében végrehajtott projektek eredményesen járultak-e hozzá a romák integrációjához.

16

A bizonyítékok gyűjtéséhez interjúkat készítettünk bizottsági és tagállami tisztviselőkkel, egyes projektgazdákkal és a projektek néhány részvevőjével. Emellett áttekintettük az uniós és tagállami hatóságoktól, valamint a projektgazdáktól kapott dokumentációt.

17

Elsőként a romák integrációját célzó bizottsági támogatást értékeltük. E támogatás uniós jogszabályokat, szakpolitikai kereteket, az Unió prioritásait és céljait bemutató konkrét útmutatást foglalt magában; ezeket a 2007–2013-as és a 2014–2020-as programozási időszak kezdeményezéseivel kapcsolatban tekintettük át. Megvizsgáltuk továbbá, hogy a Bizottság hogyan biztosította az alapvető jogok tiszteletben tartását. Ellenőrzésünknek ezt a részét a Bizottság azon főigazgatóságainál végeztük, amelyek a legbehatóbban foglalkoznak a romák integrációjával kapcsolatos szakpolitikákkal, ezek a következők: Jogérvényesülési és Fogyasztópolitikai Főigazgatóság, A Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága, valamint a Regionális és Várospolitikai Főigazgatóság¹⁸.

18

Áttekintettük továbbá a romák integrációját elősegítő tagállami stratégiai kereteket, különös tekintettel a nemzeti romaintegrációs stratégiákra (NRIS). Úgy véltük, hogy az eredményesség maximalizálásához szükséges, hogy a romák integrációját célzó, az ERFA és az ESZA révén támogatott intézkedések szorosan kapcsolódjanak ezekhez a keretekhez. Megvizsgáltuk még, hogy a felkeresett tagállamok megfelelő adminisztratív eljárásokat hoztak-e létre ahhoz, hogy sikeresen alkalmazhassák a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos stratégiai kereteket. A nemzeti romaintegrációs stratégiák kidolgozásának és végrehajtásának koordinálása a nemzeti roma kapcsolattartó pontok feladata. Ezért mind a négy felkeresett tagállamban (Bulgária, Spanyolország, Magyarország és Románia) üléseket szerveztünk a nemzeti roma kapcsolattartó pontokkal, de találkoztunk a német, a görög, a francia, a szlovák és az egyesült királyságbeli kapcsolattartó pontokkal is, hogy szélesebb körű ismereteket szerezzünk a nemzeti stratégiákról és a két programozási időszak közötti lehetséges, a stratégiákat, a terveket és a programkialakítást érintő módosításokról.

19

A 2007–2013-as programozási időszakra vonatkozóan azt is értékeltük, hogyan alakították ki, hajtották végre és követték nyomon az ERFA és az ESZA operatív programjait, hogy megítélhessük, e programok eredményesen tudják-e támogatni a romák integrációját célzó intézkedéseket. Ebből az időszakból egy projektmintát megvizsgálva értékeltük, hogy e projektek mennyiben járultak hozzá a marginalizálódott roma népesség integrációjához. A 2014–2020-as ESB-alapok értékelésekor az ERFA és az ESZA azon aspektusainak a kialakítására korlátozódtunk, amelyek a romák integrációja szempontjából relevánsak voltak, mivel az ellenőrzésre a programozási időszak igen korai szakaszában került sor.

20

Négy tagállamot választottunk ki (Bulgária, Spanyolország, Magyarország és Románia) az itt élő roma lakosok nagy száma alapján, és azért, mert ezek az országok nagy összegeket különítettek el olyan szakpolitikai területekre, amelyek potenciálisan a romák társadalmi befogadását célzó kezdeményezéseket is támogattak¹⁹.

21

A négy felkeresett tagállamra vonatkozóan hét olyan ERFA, illetve ESZA operatív programot választottunk ki a 2007–2013-as időszakból, amelyek véleményünk szerint relevánsak a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos kezdeményezések szempontjából, és a programok keretében végrehajtott projektekből 19-et ellenőriztünk²⁰ (lásd: I. melléklet); e projektek kiválasztása a tagállami hatóságok által nyújtott információk alapján történt. Elsősorban oktatási, foglalkoztatási, egészségügyi és lakhatási projektekre helyeztük a hangsúlyt, de felkerestünk más témákkal – társadalmi befogadással és megkülönböztetésmentességgel – foglalkozó projekteket is (lásd: 5. táblázat). A kiválasztott projektek mindegyike lezárult 2013-ra. Az ellenőrzésünk keretében vizsgált projektek kiválasztásáért és végrehajtásáért felelős szervek listáját a II. melléklet tartalmazza.

22

Ellenőrzési kritériumaink az EURoma hálózat²¹ tapasztalatára épültek; a hálózat a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos kezdeményezések sikerének biztosítása céljából ajánlásokat²² bocsátott ki. Felkerestük ezenkívül az Alapjogi Ügynökséget (FRA) is, hogy az adatgyűjtéssel kapcsolatban tájékozódjunk²³.

23

E kritériumok közül a legfontosabb a tíz közös alapelv; ezeket röviden a 2. ábra, részletesen pedig a III. melléklet mutatja be. Ezek az elvek 2009-ben, a romák társadalmi befogadásával foglalkozó Európai Roma Platform első, prágai ülésén kerültek megvitatásra. Ezt követően azokat mellékletként hozzácsatolták a 2009. június 8-i Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács ülésén született következtetésekhez.

24

Az általunk a 2007–2013-as programozási időszakból kiválasztott operatív programokhoz tartozó, a marginalizált roma népesség integrációját célzó intézkedéseket a 2014–2020-as időszakban kilenc új operatív programba építették be. Az új keretet, az ESB-alapokat e kilenc új operatív program alapján értékeltük.

25

Az ellenőrzés során munkánkat a romák integrációjának területén jártas szakértők támogatták. Felállítottunk továbbá egy négy tanácsadóból álló testületet is, akik az ellenőrzési módszerhez járultak hozzá, továbbá biztosították a romák integrációjának kérdésével kapcsolatos fontos szempontok figyelembevételét.

26

Mivel a különböző szereplők különbözőképpen érzékelhetik a marginalizált romák integrációját elősegítő intézkedéseket, illetve azok eredményét, minden kiválasztott tagállamban fókuszcsoportokat is létrehoztunk. Ezzel arra törekedtünk, hogy a szakértőket és az érdekelt felek képviselőit egybegyűjtve lehetőséget adjunk nekik a romák társadalmi befogadását célzó intézkedésekről való véleménycserére az egyes tagállamokra vonatkozó előzetes megállapításaink tükrében. Később 13 különböző érdekelt féllel egy záró fókuszcsoport-ülést is tartottunk (ezen tanácsadói testületünk is részt vett). Az ülés célja előzetes megállapításaink áttekintése, valamint a lehetséges következtetések és ajánlások megvitatása volt.

2. ábra

A romák társadalmi befogadására vonatkozó tíz közös alapelv

Forrás: Európai Számvevőszék.

18A nemzeti romaintegrációs stratégiákkal kapcsolatos uniós keretek területét érintő feladatokat más főigazgatóságok is végeznek, ezek az Oktatásügyi és Kulturális Főigazgatóság, az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság, valamint Az Európai Szomszédságpolitika és a Csatlakozási Tárgyalások Főigazgatósága.

19A 2007–2013-as programozási időszakban e négy tagállam az ERFA és az ESZA keretében összesen 14,1 milliárd euró támogatást kapott társadalmi befogadási intézkedésekre. Ez az összeg az ugyanezen időszakban valamennyi tagállam számára a strukturális alapokból társadalmi befogadási intézkedésekre biztosított összeg 20%-ának felel meg.

20Egy eredetileg kiválasztott projektet később relevancia hiánya miatt kivettünk a mintából.

21Az EURoma hálózat egy az uniós tagállamok képviselőit egybegyűjtő európai hálózat, amelynek célja a strukturális alapok használatának ösztönzése a roma közösséget célzó szakpolitikák eredményességének növelése érdekében.

22Fundación Secretariado Gitano, az EURoma hálózat technikai titkársága, „Tackling Roma Needs in the 2014–2020 Structural Funds Programming Period - Guide to improve the planning process” (A romákkal kapcsolatos szükségletek kezelése a 2014–2020-as programozási időszakban – Iránymutatás a tervezési folyamat javításához), 2013. május.

23Az Alapjogi Ügynökséget 2007-ben hozták létre uniós ügynökségként, feladata az alapvető jogokkal kapcsolatos független, bizonyítékokon alapuló tanácsadás. Az FRA és az ENSZ Fejlesztési Programja (UNDP) külön-külön és közösen is készítettek felméréseket a roma háztartásokról 2004-ben, 2009-ben, 2012-ben és 2015-ben.

Észrevételek

Az uniós és tagállami szinten létrehozott stratégiákat illetően történtek előrelépések, azonban a legtöbb fejlesztésre túl későn került sor ahhoz, hogy hatással lehessenek a 2007–2013-as programozási időszakra

27

Mind uniós, mind tagállami szinten megvizsgáltuk a romák integrációját célzó intézkedések célzottságával és támogatásával kapcsolatos szakpolitikai fejleményeket. Elsőként uniós szinten értékeltük a szakpolitikai fejleményeket. Másodsorban áttekintettük a nemzeti romaintegrációs stratégiákat, és értékeltük, hogy azok megfelelő eszköznek tekinthetők-e a romák integrációjával kapcsolatos problémák megfelelőbb kezeléséhez.

28

Megvizsgáltuk, hogy a 2007–2013-as időszakra létrehoztak-e uniós stratégiai keretet a romák integrációját célzó kezdeményezésekhez, valamint, hogy ezt később módosították vagy tökéletesítették-e. Ahhoz, hogy az Unió által finanszírozott, a romák integrációját célzó szakpolitika eredményes lehessen, a Bizottságnak uniós jogszabályok, szakpolitikai keretek és konkrét iránymutatás rendelkezésre bocsátásával kell támogatnia a tagállamok tevékenységét.

A romák társadalmi befogadására irányuló uniós szakpolitikai kezdeményezésekről 2011-ben, az Unió 2004-es és 2007-es bővítése után született megegyezés

Az uniós szakpolitikai kezdeményezéseket túl későn fogadták el ahhoz, hogy azok hatással lehessenek a 2007–2013-as programozási időszak kialakítására

29

A romák társadalmi befogadásának kérdése uniós szinten közvetlenül azt megelőzően vált különösen lényegessé, mielőtt számos közép- és kelet-európai állam – némelyikük jelentős roma népességgel rendelkezik – 2004-ben, illetve 2007-ben csatlakozott volna az Európai Unióhoz. A Bulgáriával, a Cseh Köztársasággal, Magyarországgal és Szlovákiával kötött csatlakozási partnerségi megállapodások²⁴ középtávú politikai prioritássá tették a roma népesség további integrációját.

30

A 2004-es, illetve 2007-es csatlakozásokat követően azonban az Unió mégsem kezelte kiemelt politikai prioritásként a romák integrációját. A 2007–2013-as időszak rendeleteinek eredeti változatai semmilyen hivatkozást nem tartalmaztak a romák integrációjára vonatkozóan. Olyan követelmény sem szerepelt bennük, hogy az ERFA, illetve az ESZA operatív programjaiban kiemelt prioritásként szerepeljen ez a kérdés. A romák integrációjával kapcsolatos első konkrét hivatkozásra 2010-ben került sor, amikor a lakhatási intézkedésekre vonatkozó ERFA-rendeletben szereplő támogathatósági feltételeket módosították²⁵.

31

A Bizottság 2008 óta törekszik a marginalizált roma közösségek helyzetének javítására. A romák helyzetéről szóló 2008-as első uniós csúcstalálkozót követően létrehozta a romák társadalmi befogadásával foglalkozó Európai Roma Platformot, egy szolgálatközi roma munkacsoportot, a nemzeti roma kapcsolattartó pontok hálózatát, valamint a romaintegrációs mutatókkal foglalkozó, az Alapjogi Ügynökség által koordinált munkacsoportot (lásd: 94. bekezdés). További támogatási struktúrák: a nemzeti roma kapcsolattartó pontok hálózatának keretében létrejött két tematikus munkacsoport, valamint civilszervezetekkel, nemzetközi szervezetekkel és tudományos hálózatokkal szervezett rendszeres konzultációs ülések. A Jogérvényesülési és Fogyasztópolitikai Főigazgatóság, az ESB-alapok irányításáért felelős főigazgatóságokkal együtt rendszeres tényfeltáró látogatásokat és magas szintű kétoldalú párbeszédeket is szervez a tagállamokkal. Ezek a látogatások lehetőséget adnak az országos és helyi hatóságoknak, civilszervezeteknek és minden érintett bizottsági részlegnek a szakpolitikai fejlemények személyes megvitatására.

32

Az első olyan jelentős uniós szintű dokumentumot azonban, amely a romák integrációjának kérdésével foglalkozott, 2011 áprilisában adták ki, s ez a nemzeti romaintegrációs stratégiák (NRIS) uniós keretrendszeréről szóló bizottsági közlemény²⁶ volt. Ezután az EPSCO-Tanács májusban olyan következtetéseket²⁷ fogadott el, amelyben a tagállamok elkötelezték magukat nemzeti romaintegrációs stratégiák elkészítése, aktualizálása és továbbfejlesztése mellett. Ez az után történt, hogy a Bizottság a jogérvényesülésért, az alapvető jogokért és az uniós polgárságért felelős biztoson keresztül nyilatkozatot tett a romák helyzetének legutóbbi fejleményeiről, és ebben kijelentette, hogy az etnikai vagy faji alapú hátrányos megkülönböztetésnek nincs helye Európában. A biztos hozzátette továbbá, hogy a Bizottság készen áll kötelezettségszegési eljárást indítani az egyik tagállam (Franciaország) ellen a szabad mozgásról szóló irányelv diszkriminatív módon történő alkalmazásáért, ami nem összeegyeztethető az Európai Unió Alapjogi Chartájával. Az Európai Tanács 2011. júniusi következtetései elismerték a romák társadalmi befogadásának fontosságát, valamint a tagállami stratégiák elkészítésére, aktualizálására és továbbfejlesztésére vonatkozó EPSCO-tanácsi következtetések gyors végrehajtását sürgették.

33

Ez volt az első olyan, kifejezetten a roma közösséget érintő uniós kezdeményezés, amely nyomon követési mechanizmust is magában foglalt, és azt javasolta, hogy minden tagállam saját nemzeti romaintegrációs stratégiát készítsen (lásd: 41. bekezdés). A kezdeményezés stabil kereteket biztosított a romák társadalmi befogadásának támogatásához, és kijelölte azokat a területeket, amelyekben fellépésekre és célok kitűzésére van szükség. Elsősorban kijelölte a beavatkozások négy prioritási területét, melyek a következők: oktatás, foglalkoztatás, egészségügy és lakhatás. A tagállamokat felkérték, hogy e területen tűzzenek ki elérhető célokat.

34

Arra azonban nem kérték a tagállamokat, hogy külön a megkülönböztetésmentességre irányuló intézkedésekkel is foglalkozzanak, illetve hogy ehhez kapcsolódó külön célokat is kitűzzenek. Ezt a témát mind a négy fenti területen átívelő témaként jelölték meg²⁸, a megkülönböztetésmentességre vonatkozó külön mérhető mutatókat és célokat azonban ritkán határoztak meg. Ez a jelenlegi szakpolitikai keretrendszer egyik jelentős hiányossága, mivel megnehezíti a Bizottság számára az elért eredmények mérését.

A roma népesség társadalmi befogadása 2011 óta: a szakpolitika-alapú megközelítéstől a politikai elkötelezettségig

A romák integrációjával kapcsolatos, 2013-ban elfogadott tanácsi ajánlás

35

A Tanács 2013-as ajánlása²⁹ volt az első olyan uniós jogi eszköz, amely kifejezetten a romák integrációjával foglalkozott, és amely alapvető előrelépésre utalt a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos uniós hozzáállásban. A korábbi szakpolitika-alapú megközelítés alkalmazása helyett az ajánlás a roma népesség társadalmi befogadását az emberi jogok védelméről szóló rendelkezéseket tükröző tagállami politikai kötelezettségvállalásként állapította meg. Az ajánlás konkrét útmutatást ad a tagállamok számára arról, hogyan javíthatják és gyorsíthatják fel tevékenységeiket a romák integrációjának elősegítése érdekében az oktatás, a foglalkoztatás, az egészségügy és a lakhatás területén. Horizontális szakpolitikai intézkedésekkel kapcsolatos útmutatást is ad, mégpedig a megkülönböztetésmentesség kezelésére vonatkozóan. Az ajánlás egyértelműen utal a cigányellenességre, a rasszizmus egy konkrét, a történelmi megkülönböztetés által táplált formájára is.

A Bizottság 2012 óta bocsát ki a romák társadalmi befogadásáról szóló országspecifikus ajánlásokat

36

A romák társadalmi befogadásáról szóló országspecifikus ajánlásokat a Bizottság 2012 óta bocsátja ki. Mindeddig öt, nagyszámú roma kisebbséggel rendelkező tagállamhoz címzett ilyen ajánlásokat: Bulgáriához, Magyarországhoz, Szlovákiához, a Cseh Köztársasághoz és Romániához. A 2. táblázat mind az öt tagállamra vonatkozóan, külön-külön részletesen bemutatja az ajánlások témáját.

2. táblázat

A romák integrációjával kapcsolatos országspecifikus ajánlások témája az érintett öt tagállam esetében

| 2012 | 2013 | 2014 | 2015
Bulgária | A romák integrációja általában | Oktatás | Foglalkoztatás/Oktatás | Oktatás
Cseh Köztársaság | n.a. | Oktatás | Oktatás | Oktatás
Magyarország | A romák integrációja általában | Szegénység/Oktatás | Szegénység/Oktatás | Oktatás
Románia | n.a. | A romák integrációja általában/Oktatás | Foglalkoztatás/Oktatás | Oktatás
Szlovákia | Oktatás | Oktatás | Oktatás | Oktatás

Forrás: Európai Számvevőszék, a Bizottság adatai alapján.

37

A Bizottság az egyenlő elbánásra vonatkozó két irányelv³⁰ végrehajtását is szorosan figyelemmel kísérte (a 3. táblázat részleteket tartalmaz a faji egyenlőségről szóló irányelv végrehajtásáról). A Bizottság 2014-ben a Cseh Köztársaság, 2015-ben pedig Szlovákia ellen kezdeményezett kötelezettségszegési eljárást, mindkét esetben a roma diákoknak az oktatási rendszerben történő szegregációja okán. A többi eset nem áll kifejezetten kapcsolatban a roma népességgel. A Bizottság a rasszizmus és az idegengyűlölet egyes formái és megnyilvánulásai elleni, büntetőjogi eszközökkel történő küzdelemről szóló 2008-as kerethatározat végrehajtását is figyelemmel kíséri. A kerethatározat 2014-től végrehajtható.

3. táblázat

A faji egyenlőségről szóló 2000/43/EK irányelv végrehajtásának nyomon követése

Tagállam | Átültetés | Kötelezettségszegés¹
Határidő | Határidőre megtörtént | A tagállami jogszabályok nincsenek összhangban az uniós joggal | A tagállam helytelenül alkalmazza az uniós jogot
Belgium | 2003. júl. 19. | √ |  |
Bulgária | 2007. jan. 1. | √ |  | Lezárva
Cseh Köztársaság | 2004. máj. 1. | √ | Lezárva | Folyamatban
Dánia | 2003. júl. 19. | √ | Lezárva | Lezárva
Németország | 2003. júl. 19. | √ |  |
Észtország | 2004. máj. 1. | √ | Lezárva |
Írország | 2003. júl. 19. | √ |  |
Görögország | 2003. júl. 19. | √ |  |
Spanyolország | 2003. júl. 19. | √ | Lezárva |
Franciaország | 2003. júl. 19. | √ |  |
Horvátország | 2013. júl. 1. | √ |  |
Olaszország | 2003. júl. 19. | √ |  |
Ciprus | 2004. máj. 1. | √ |  |
Lettország | 2004. máj. 1. | √ | Lezárva |
Litvánia | 2004. máj. 1. | √ | Lezárva |
Luxemburg | 2003. júl. 19. | √ |  |
Magyarország | 2004. máj. 1. | √ | Lezárva |
Málta | 2004. máj. 1. | √ | Lezárva |
Hollandia | 2003. júl. 19. | √ | Lezárva |
Ausztria | 2003. júl. 19. | √ | Lezárva |
Lengyelország | 2004. máj. 1. | √ | Lezárva | Lezárva
Portugália | 2003. júl. 19. | √ | Lezárva |
Románia | 2007. jan. 1. | √ | Lezárva |
Szlovénia | 2004. máj. 1. | √ |  | Folyamatban
Szlovákia | 2004. máj. 1. | √ | Lezárva | Folyamatban
Finnország | 2003. júl. 19. | √ |  | Lezárva
Svédország | 2003. júl. 19. | √ | Lezárva |
Egyesült Királyság | 2003. júl. 19. | √ | Lezárva | Lezárva

12015. decemberi adatok

Megjegyzés: Csak a Cseh Köztársaság és Szlovákia esetében került sor kifejezetten a roma népességgel kapcsolatos kötelezettségszegési eljárásra.

Forrás: Európai Számvevőszék, a Bizottság adatai alapján.

A Bizottság által kiadott útmutatás és megerősített együttműködés az Európa Tanáccsal

38

E fő kezdeményezések mellett a Bizottság több szakpolitikai iránymutatást is kiadott az uniós forrásoknak a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos felhasználásáról. Ezek többek között: tematikus útmutatások a romákról és a marginalizált közösségekről, a marginalizált roma közösségek integrációjának tematikus előzetes feltételrendszerére vonatkozó dokumentum, valamint a tagállamok számára készített iránymutató feljegyzés az európai strukturális és beruházási alapoknak az oktatási és térbeli szegregáció kezelése érdekében történő felhasználásáról.

39

Továbbá, 2014-ben a Bizottság kiadta az európai partnerségi magatartási kódexet, amely szerint a tagállamoknak a civilszervezeteket is be kell vonniuk a partnerségi megállapodásokba, és biztosítaniuk kell, hogy e szervezetek aktív szerepet játsszanak az ESB-alapok által támogatott programok kialakításában és végrehajtásában³¹.

40

A romák integrációjának területén végzett eredményesebb tevékenysége érdekében a Bizottság 2011 óta szorosabban működik együtt az e téren nagy tapasztalattal rendelkező Európa Tanáccsal (lásd: 13. bekezdés). Külön megemlítendő, hogy a Bizottság részt vett az Európa Tanács titkársága által szervezett találkozókon és az Európa Tanács néhány közös programjában (ROMACT³² és ROMED³³).

Tagállami szinten történt előrelépések: elfogadták a nemzeti romaintegrációs stratégiákat, de továbbra is maradtak hiányosságok

41

2011-ben a tagállamokat arra kérték, hogy a 2011–2020-as időszakra vonatkozóan dolgozzanak ki nemzeti romaintegrációs stratégiát (NRIS) vagy, ha a stratégia már létezett, azt igazítsák a romák integrációjával kapcsolatos uniós célokhoz. A stratégiáknak célzott fellépéseket és az azokhoz szükséges (tagállami, uniós és egyéb) finanszírozással kapcsolatos információkat is kell tartalmazniuk. Megoldásokat is kell javasolniuk továbbá az uniós források eredményesebb felhasználása előtt álló jelenlegi akadályok leküzdésére, és le kell fektetniük egy megbízható, a romák számára konkrét eredményeket biztosító monitoringmechanizmus alapjait.

42

E romaintegrációs stratégiák tekintetében:

–megvizsgáltuk a felkeresett tagállamok nemzeti romaintegrációs stratégiáinak konkrét tartalmát,

–ellenőriztük, hogy a stratégiák végrehajtásához azonosították-e a releváns szereplőket, valamint hogy ezzel összefüggésben milyen szerepet játszottak a nemzeti roma kapcsolattartó pontok,

–értékeltük a stratégiák végrehajtásával kapcsolatos monitoringeljárásokat,

–áttekintettük, hogy a Bizottság hogyan értékelte a tagállamoknak a nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtásáról szóló jelentéseit.

Nemzeti romaintegrációs stratégiák (NRIS)

A felkeresett tagállamok által elfogadott nemzeti romaintegrációs stratégiák

43

Miután a Bizottság kiadta közleményét, amelyben felkérte a tagállamokat nemzeti romaintegrációs stratégia elfogadására, valamennyi tagállam eleget tett ennek a felkérésnek³⁴. Egyes tagállamok a romák integrációját célzó integrált szakpolitikai intézkedések mellett döntöttek, ezt mi a nemzeti romaintegrációs stratégiákkal egyenértékűnek tekintettük. Mind a négy általunk felkeresett tagállamban a nemzeti romaintegrációs stratégiát cselekvési tervek követték. Mindegyikük létrehozott nemzeti roma kapcsolattartó pontokat is.

44

A Bizottság azt nem írta elő, hogy a megkülönböztetésmentességnek a fő prioritási területek között kell szerepelnie a stratégiákban. Ennek ellenére Bulgária, Magyarország³⁵ és Spanyolország stratégiájában a négy fő előírt területet (oktatás, foglalkoztatás, egészségügy és lakhatás) egy kifejezetten a megkülönböztetésmentességgel foglalkozó fejezettel is kibővítette. Románia nemzeti romaintegrációs stratégiája szintén utalt a megkülönböztetésmentességre, azonban csak közvetetten, az előírt négy fő terület tárgyalásában. A négy kiválasztott tagállam közül csak Bulgária és Magyarország tűzött ki a megkülönböztetésmentességgel kapcsolatos célokat.

45

A négy stratégiából három tartalmazott célokat az oktatás, foglalkoztatás, egészségügy és lakhatás területét illetően. A negyedik, a magyar stratégia, általános célokat tartalmazott, azonban nem szerepeltek benne ezekhez kapcsolódó számszerűsített célértékek, és – például a lakhatás területén – nem minden cél vonatkozott kifejezetten a roma népességre. Míg a stratégia releváns információkat nyújtott a roma népesség magyarországi helyzetére vonatkozóan, ezeket nem használták fel a romák integrációjára vonatkozó mutatók, illetve referenciaértékek kialakításához. Románia nemzeti romaintegrációs stratégiája csak egyes mutatókhoz rendelt referenciaértékeket. Ez – mivel nem volt ismert a kiindulópont – megnehezítette a stratégiák keretében elért eredmények értékelését.

Valamennyi nemzeti romaintegrációs stratégia utal a romák társadalmi befogadásának 10 közös alapelvére

46

A stratégiák mindegyike vagy közvetlenül (Bulgária, Magyarország és Spanyolország), vagy közvetetten (Románia) utalt a romák társadalmi befogadásának 10 közös alapelvére (lásd: 23. bekezdés és 2. ábra). Megállapítottuk azonban, hogy a tagállamok maguk a stratégiák megfogalmazásakor nem mindig alkalmazták a 10 közös alapelvet:

oSpanyolország és Bulgária írásos bizonyítékot mutatott be egyrészt arról, hogy konzultált a civilszervezetekkel, másrészt a nemzeti hatóságoknak a civilszervezetek hozzájárulásával kapcsolatos visszajelzéséről;

oRománia és Magyarország csak részben vette figyelembe a 9. (a civil társadalom részvétele) és a 10. (a romák aktív részvétele a politikai döntéshozatalban) közös alapelvet:

–Romániában a stratégia elfogadása előtt konzultációra is sor került, amelynek keretében több találkozót szerveztek, ezek átláthatóságát és számát azonban a civilszervezetek megkérdőjelezték. Kijelentésük szerint nem tájékoztatták őket arról, hogy hozzájárulásukat miként építették be a stratégiába. Nem találtunk bizonyítékot arról, hogy a román hatóságok figyelembe vették-e a civilszervezetek véleményét és ha igen, milyen mértékben.

–Magyarországon kevés bizonyíték állt rendelkezésre arról, hogy a nemzeti romaintegrációs stratégiával kapcsolatos konzultációs folyamatra miként került sor, és a stratégia aktualizált változata nem tartalmazott információt arról, hogy a különböző érdekeltek hozzászólásait hogyan vették figyelembe. A cselekvési tervet illetően nem került sor konzultációra. Továbbá, két szervezetet jelöltek ki arra a feladatra, hogy a stratégia legfontosabb intézkedéseit a közigazgatási szervekkel közreműködve végrehajtsák. Ez azzal a hatással járt, hogy más civilszervezetek kiszorultak a folyamatból.

A nemzeti romaintegrációs stratégiákban nem szerepel pontosan, hogy az adott tagállamban milyen pénzügyi támogatás áll rendelkezésre a romák társadalmi befogadását támogató intézkedésekre

47

Elemzésünk rámutatott, hogy a bolgár, a magyar és a spanyol nemzeti romaintegrációs stratégia nem tartalmazott információt a romák integrációjára vonatkozó intézkedésekre – a tagállami költségvetésből, illetve az uniós költségvetésből társfinanszírozott ERFA, illetve ESZA operatív programokból – rendelkezésre álló előirányzott összegekről. Bulgária esetében a stratégiában az szerepelt, hogy a stratégia végrehajtását jelentő projektek elsősorban uniós forrásokból finanszírozandók. Erre a célra költségvetést csak Románia biztosított, ezzel kapcsolatban azonban voltak következetlenségek: a stratégia az ERFA-t nem említette finanszírozási forrásként, noha azt azóta, hogy az ERFA-t 2010-ben (még a nemzeti romaintegrációs stratégia elfogadása előtt) módosították, finanszírozási forrásként használták³⁶. Az azzal kapcsolatos információk hiánya, hogy milyen pénzügyi eszközök álltak rendelkezésre a romák társadalmi befogadását érintő problémák kezelését célzó intézkedésekre, megnehezíti annak értékelését, hogy a tagállami stratégiák kezdettől fogva reálisak voltak-e.

A nemzeti romaintegrációs stratégiák végrehajtásával kapcsolatos felelősségi körök: a nemzeti roma kapcsolattartó pontok (NRKP) szerepe

48

Az elemzésünkben szereplő tagállamok mindegyike – a Bizottság 2011-es közleményében foglalt követelményeknek megfelelően – létrehozott nemzeti roma kapcsolattartó pontokat, és meghatározta azok feladatait. A nemzeti roma kapcsolattartó pontok felelősek a nemzeti romaintegrációs stratégia kidolgozásának és végrehajtásának koordinációjáért. Figyelemmel kísérik a nemzeti romaintegrációs stratégiák keretében tett előrelépéseket, és az ezzel kapcsolatos információkat megosztják a Bizottsággal³⁷. A kapcsolattartó pontok hatáskörei azonban korlátozottak. Amiatt, hogy az operatív feladatokkal a tagállami minisztériumokat bízták meg, a kapcsolattartó pontok a kiválasztott tagállamokban nem rendelkeztek hatáskörrel az oktatás, a foglalkoztatás, a lakhatás, illetve az egészségügy területén. A nemzeti roma kapcsolattartó pontok arról sem dönthettek, hogy a finanszírozási forrásokat miként rendeljék az integrációs programokhoz.

49

A kilenc kiválasztott nemzeti roma kapcsolattartó pont mérete, összetétele és feladatai igen eltérőek voltak. Számos kapcsolattartó pont – más elnevezéssel – már létezett a nemzeti roma kapcsolattartó pontok fogalmának bizottsági bevezetése előtt is; egyes kapcsolattartó pontok ekkor további feladatokat kaptak, anélkül azonban, hogy ez további források biztosítását is jelentette volna³⁸. A bolgár kapcsolattartó pont kapacitása – amint az 50. bekezdésben is olvasható – nem volt elegendő.

50

A stratégiák végrehajtásával kapcsolatos feladatok elosztása tekintetében azonban két hiányosságot állapítottunk meg. Elsőként, Romániában és Spanyolországban nem volt megfelelő az együttműködés. Másodsorban, Bulgáriában és Spanyolországban a források és a feladatok közötti összhang hiányát figyeltük meg:

–Románia esetében megállapítottuk, hogy a Roma Nemzeti Ügynökség és a különböző, az adatokat szolgáltató kormányzati hivatalok közötti nem megfelelő együttműködés veszélyeztette a nemzeti romaintegrációs stratégia megfelelő nyomon követését. Spanyolországban, ehhez hasonlóan, az volt megfigyelhető, hogy a meglévő koordinációs szervek (pl. a Technikai Együttműködési Csoport) nem végezte eredményesen a megbízható adatszolgáltatást, illetve a különböző szakpolitikák közötti koordinációt, a nemzeti romaintegrációs stratégia megfelelő végrehajtásának biztosításához tehát szorosabb együttműködésre lett volna szükség. A nem megfelelő koordinációval kapcsolatos mindkét példa szemlélteti, hogy a megbízható adatgyűjtés hátráltatása miatt a nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtásának nyomon követése is nehezebbé vált.

–Bulgáriában a nemzeti roma kapcsolattartó pont korlátozott hatáskört és kevés forrást kapott, noha ez az egyik legfőbb szerv a nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtása és nyomon követése szempontjából. Bulgáriában több nonprofit szervezet is felhívta a figyelmet a politikai akarat hiányára³⁹. Hasonló problémát jelzett 2014-es eredményjelentésében a spanyol nemzeti roma kapcsolattartó pont.

Hiányosságok a nemzeti romaintegrációs stratégiákkal kapcsolatos előrelépések monitoringjában

51

Megállapítottuk, hogy a nemzeti romaintegrációs stratégiákkal kapcsolatos előrelépések nyomon követése és értékelése valamennyi felkeresett tagállam esetében nagy kihívást jelentett (lásd még: 74. bekezdés):

–Bulgáriában a nemzeti romaintegrációs stratégia nem rendelkezett konkrét monitoring- és elszámoltathatósági eljárásokról. Ezenkívül nem minden intézkedéshez rendeltek számszerűsíthető célokat;

–Magyarországon kidolgoztak ugyan egy mutatórendszert a programmonitoringhoz, azonban az ebben szereplő adatokat 2012 óta nem frissítették;

–Romániában a monitoring folyamatát jelentős mértékben gyengítette az, hogy nem állt rendelkezésre információ a nemzeti romaintegrációs stratégiában meghatározott mutatókról, és a végrehajtási folyamatra vonatkozóan sem voltak strukturált pénzügyi adatok. A monitoringjelentések nem tettek említést a kitűzött célokról, illetve arról, hogy azokat milyen mértékben sikerült elérni, s ez nehezítette annak értékelését, hogy a stratégiák teljesítése mennyire volt eredményes;

-Spanyolország 2014–2016-os cselekvési terve csak a 2014-es intézkedések leírását tartalmazta. A 2015-ös intézkedéseket 2015 közepéig meg sem határozták, ami hátráltatta az erre az évre vonatkozó tervezési folyamatot.

A nemzeti romaintegrációs stratégiák végrehajtásának bizottsági értékelése

52

Az Európai Bizottság értékelte ezeket a nemzeti stratégiákat, azonosította hiányosságaikat, és 2012 májusában következtetéseit egy közleményben tette közzé (Nemzeti romaintegrációs stratégiák: az uniós keretrendszer végrehajtásának első lépése). A Bizottság 2013 óta éves értékelések révén állapítja meg, hogy a nemzeti romaintegrációs stratégiák végrehajtása mennyire eredményes. Az éves értékelések részletesen bemutatják, hogy melyek a kezelendő átfogó hiányosságok. A tavalyi értékelések fő következtetései arra utaltak, hogy a stratégiák sikeres végrehajtásához még nincsenek meg a kellő előfeltételek, ami lassítja a stratégiák végrehajtását. Elsősorban a következők hiányoztak: konkrét célok és az azoknak megfelelő, az oktatási rendszerben a roma gyerekek szegregációját kezelő intézkedések, a végrehajtáshoz rendelkezésre álló világosabb időkeretek és egyértelműbben előirányzott összegek, valamint a roma népességet érő hátrányos megkülönböztetés és rasszizmus elleni küzdelemhez szükséges intézkedések.

53

A tagállamok azóta bizonyos további előrelépéseket tettek nemzeti romaintegrációs stratégiájuk végrehajtásában. A Bizottság 2015-ös jelentése azonban rámutatott, hogy bizonyos hiányosságok már legalább 2012 óta fennállnak, és 2014-re még mindig nem oldódtak meg: egyes, a stratégiák sikeres végrehajtásához szükséges feltételek még mindig nem voltak meg. Ez alátámasztotta a négy kiválasztott tagállamra vonatkozóan tett észrevételeinket.

54

A roma gyerekeknek az oktatási rendszerben való szegregációjának kezelésével kapcsolatos célkitűzés szerepelt a stratégiákban, de az intézkedések és a konkrét célok elégtelen száma mégis megnehezítette ennek elérését. Amennyiben léteztek is ilyen intézkedések, sem a megvalósításukhoz szükséges időkeret, sem a költségvetési keretek nem voltak egyértelműek. Ezek a hiányosságok lassították a nemzeti romaintegrációs stratégiák végrehajtását. A bolgár eredményjelentés a politikai akarat hiányát és a megkülönböztetésmentességre irányuló intézkedések hatékonyabbá tételének szükségességét is említette.

55

Ezek a hiányosságok – mindenekelőtt az oktatásban jelen lévő szegregáció kérdése – több tagállam esetében is bekerültek az országspecifikus ajánlásba. A Cseh Köztársaság és Szlovákia ellen a Bizottság ezek alapján még kötelezettségszegési eljárást is indított (lásd: 37. bekezdés).

56

A 2014–2020-as programozási időszak kezdetén a Bizottság ellenőrizte, hogy ezekre a tényezőkre kitértek-e a partnerségi megállapodások. A 2014–2020-as programozási időszak általunk értékelt operatív programjai monitoringbizottságainak ülésein betöltött tanácsadói szerepét kihasználva rámutatott arra is, hogy a romák integrációjára vonatkozó országspecifikus ajánlások mennyiben relevánsak az adott operatív programok esetében.

A 2014–2020-as időszak kohéziós politikája keretében a 2007–2013-ashoz képest nagyobb hangsúly kerül a romák integrációját célzó intézkedésekre

57

Megvizsgáltuk, hogy a 2007–2013-as kohéziós politikai keretekben egyértelmű utalás történt-e a romák integrációjára. Ellenőriztük azt is, hogy a romák integrációját célzó kezdeményezésekre ERFA- és ESZA-társfinanszírozásban részesülő tagállamok hogyan biztosították, hogy az uniós szinten kidolgozott kezdeményezések beépüljenek a kapcsolódó nemzeti stratégiákba és operatív programokba.

58

A 2014–2020-as programozási időszakra nézve értékeltük, hogy a romák integrációja egyértelműen szerepelt-e az ESB-alapok jogi kereteiben, valamint hogy a Bizottság foglalkozott-e a 2007–2013-as programozási időszakban felmerült hiányosságokkal. Mindkét időszakra nézve megvizsgáltuk, hogy a Bizottság és a tagállamok eredményes monitoringrendszert hoztak-e létre a romák integrációja területén.

Annak ellenére, hogy a 2007–2013-as időszak jogi keretei nem említik a romák integrációját, a kiválasztott tagállamok operatív programjaikban kitértek erre a kérdésre

A vizsgált 2007–2013-as operatív programok általánosságban tettek említést a romák integrációjáról

59

A 2007–2013-as programozási időszak kohéziós szakpolitikai kereteinek kialakításakor a romák integrációját még nem tekintették külön uniós szintű prioritásnak. A 2007–2013-as rendeletekben még nem szerepelt a „roma” szó. Ennek ellenére mind a négy felkeresett tagállam rendelkezett legalább egy meglévő regionális vagy országos romaintegrációs stratégiával, illetve azzal egyenértékű programmal. Valamennyiük foglalkozott legalább néhány operatív programban a romák integrációjának kérdésével (hogy milyen módon, azt a 4. táblázat mutatja be).

4. táblázat

A romák társadalmi befogadása a 2007–2013-as ERFA és ESZA operatív programokban

| Konkrét célcsoport | Konkrét mutatók | A roma közösségre történő hivatkozás
| a kiszolgáltatott csoportokra irányuló intézkedésekben | a legkevésbé fejlett területek támogatását célzó intézkedésekben
Bulgária | X | X | X |
Spanyolország | X |  | X |
Magyarország |  | X | X | X
Románia |  | X | X |

Forrás: Európai Számvevőszék, a Bizottság adatai alapján.

60

Noha 2010-ben módosították az ERFA-rendeletet, a mintánkban szereplő, a marginalizált romák szempontjából releváns intézkedések döntő részének társfinanszírozása az ESZA keretében történt (lásd: 30. bekezdés). Nagy arányban foglalkoztatási vonatkozású intézkedésekről van szó (17-ből 7 ilyen intézkedés volt) (lásd: 5. táblázat). Ez azzal magyarázható, hogy az EUMSZ 162. cikke értelmében az ESZA-projekteknek és -intézkedéseknek kapcsolódniuk kell a foglalkoztatáshoz. Az ESZA-rendelet ezzel szemben lehetővé teszi, sőt bátorítja a társadalmi befogadási intézkedések finanszírozását. A hatóságok így nem lehetnek biztosak abban, hogy az ESZA-finanszírozás bármilyen társadalmi befogadási intézkedésre jogszerűen felhasználható, függetlenül attól, hogy az kapcsolódik-e a foglalkoztatáshoz.

5. táblázat

A vizsgált projektek intézkedési területei

Bulgária | ESZA | ERFA
1. projekt | 2. projekt | 3. projekt | 4. projekt | 5. projekt
Oktatás |  | √ |  |  |
Foglalkoztatás |  |  | √ |  |
Egészségügy |  |  |  | √ |
Társadalmi befogadás | √ |  |  |  |
Szociális infrastruktúra |  |  |  |  | √
Magyaro. | ESZA
6. projekt | 7. projekt | 8. projekt | 9. projekt | 10. projekt
Oktatás |  |  |  |  | √
Foglalkoztatás | √ | √ |  |  |
Egészségügy |  |  |  |  |
Társadalmi befogadás |  |  | √ | √ |
Szociális infrastruktúra |  |  |  |  |
Románia | ESZA | ERFA
11. projekt | 12. projekt | 13. projekt | 14. projekt | 15. projekt
Oktatás |  |  | √ |  |
Foglalkoztatás | √ |  |  |  |
Egészségügy |  | √ |  |  |
Társadalmi befogadás |  |  |  | √ |
Szociális infrastruktúra |  |  |  |  | √

Spanyolo. | ESZA („Megkülönböztetés elleni küzdelem” operatív program) | ESZA („Andalúzia” operatív program)
16. projekt | 17. projekt | 18. projekt | 19. projekt
Oktatás |  | √ |  |
Foglalkoztatás | √ |  | √ | √
Egészségügy |  |  |  |
Társadalmi befogadás |  |  |  |
Szociális infrastruktúra |  |  |  |

Megjegyzés: Magyarországon sor került releváns szociális infrastrukturális projektekre, ezeket azonban nem választottuk ki ellenőrzésre, mert 2013-ig nem fejeződtek be.

Forrás: Európai Számvevőszék.

A 2007–2013-as ERFA és ESZA operatív programok csak korlátozott mértékben utaltak a romaintegrációs stratégiákra és kevés, a romák integrációjára vonatkozó mutatót tartalmaztak

61

A hét vizsgált 2007–2013-as ERFA és ESZA operatív program közül mindössze egy utalt a nemzeti romaintegrációs stratégiára és három operatív program határozott meg a romák integrációjára vonatkozó mutatókat:

–Romániában az Emberi Erőforrások Fejlesztése (POSDRU) operatív program hatályba lépésekor egyértelműen utalt az érvényben lévő romaintegrációs stratégiára. Az integrációs stratégia végrehajtása volt az operatív program egyik kifejezett célja. Noha ez az operatív program nem kifejezetten a roma közösségre irányult, tartalmazott egy konkrétan a romákra utaló outputmutatót és eredménymutatót is,

–az általunk kiválasztott bolgár ESZA operatív program egyes intézkedésekre nézve szintén tartalmazott a romák integrációjára vonatkozó output- és eredménymutatókat,

–a kiválasztott magyar operatív program egy, a romák integrációjára vonatkozó mutatót tartalmazott, az azonban nem vonatkozott közvetlenül egy adott intézkedésre.

A fennmaradó négy kiválasztott operatív programhoz nem tartoztak a romák integrációjára vonatkozó mutatók.

A 2007–2013-as időszakra vonatkozóan vizsgált operatív programok nem tartalmaztak információt a romák integrációjára biztosított pénzügyi támogatásról

62

Az ESZA-források biztosítása prioritási témák, azaz olyan kitűzött célok szerint történt, amelyekhez az ESZA hozzá kívánt járulni. A romák integrációját célzó kezdeményezések legnagyobb valószínűséggel az ESZA társadalmi befogadással kapcsolatos prioritási témáinak céljaihoz járultak hozzá⁴⁰. A hétéves programozási időszakban a társadalmi befogadás prioritási tengellyel rendelkező ESZA operatív programok – uniós és nemzeti forrásból – eredetileg 11,5 milliárd eurót különítettek el társadalmi befogadási intézkedésekre. Arról azonban nem állt rendelkezésre pénzügyi információ, hogy e forrásoknak mekkora arányát szánták a marginalizált roma közösségek integrációjára. A romák társadalmi befogadását célzó intézkedések emellett más, általánosabb – például az oktatást vagy a foglalkoztatást érintő – prioritási témák alapján is kaphattak finanszírozást.

63

ERFA-forrásokat más prioritási témák szerint is nyújtottak, ezek közül a romák integrációja szempontjából a legrelevánsabb a „Szociális infrastruktúra” volt⁴¹. E prioritási témára összesen 18,6 milliárd eurót különítettek el. Ez leginkább általános célú támogatásból állt, konkrét csoport megcélzása nélkül (kifejtve a 4. háttérmagyarázatban olvasható).

4. háttérmagyarázat

Általános célú és célzott támogatás: a romák társadalmi befogadásának egymást kiegészítő megközelítései

Általános célú támogatásról a teljes lakosságra irányuló szakpolitikák esetében beszélhetünk, amikor nem tesznek különbséget a kedvezményezettek között faj, etnikai hovatartozás vagy egyéb hasonló tényezők alapján.

Célzott támogatásról azon szakpolitikák esetében beszélünk, amelyek célja kifejezetten – de nem feltétlenül kizárólagosan – egy vagy több konkrét célcsoport, pl. kisebbségi csoport támogatása.

A tapasztalat szerint a romák nagyobb valószínűséggel integrálódnak a társadalomba, ha az általános célú, nem kifejezetten őket célzó kezdeményezések keretében nyújtott támogatásokhoz is hozzáférnek. Ennek kezeléséhez nincs egységes modell: személyre szabott, a helyi körülményeket is figyelembe vevő megközelítést kell alkalmazni⁴².

64

Az ERFA-rendelet 2010-es módosításáig az ERFA keretében nem volt nyújtható konkrét csoportoknak célzott támogatás, kivéve – bizonyos körülmények esetén – a 2004. május 1-jén vagy azt követően csatlakozott uniós tagállamokban. A módosítás óta nyolc tagállamban összesen 80 millió euró került elkülönítésre a marginalizált közösségeket (köztük a romákat) célzó integrált lakhatási megoldásokra⁴³.

65

Elemzésünk arra is rámutatott, hogy sok tagállam nem gyűjt etnikai hovatartozással kapcsolatos adatokat, s emiatt nem képes meghatározni egy adott földrajzi területen élő roma népesség méretét, sem azt, hogy az adott csoport milyen konkrét nehézségekkel szembesül. Részben ez is megnehezíthette annak meghatározását, hogy a romák integrációja milyen szintű finanszírozást tesz szükségessé.

A romákkal kapcsolatos kérdésekre irányuló nagyobb figyelem uniós szinten az ESB-alapok 2014–2020-as időszakra kidolgozott kereteiben tükröződik

Az ESB-alapok révén nyújtott pénzügyi támogatás jobban igazodik az Európa 2020 stratégiához és a Bizottság országspecifikus ajánlásaihoz

66

Az ESB-alapokról szóló rendeletek⁴⁴ (azaz a közös rendelkezésekről szóló rendelet, az ERFA-rendelet és az ESZA-rendelet) kimondják, hogy az ESB-alapoknak olyan támogatást kell nyújtaniuk, amely összhangban van az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést kitűző „Európa 2020” stratégiával és a vonatkozó országspecifikus ajánlásokkal.

67

A négy felkeresett tagállamból három (Bulgária, Magyarország és Románia) esetében a partnerségi megállapodások hivatkoztak a 2012 óta kiadott, a roma közösségekre vonatkozó országspecifikus ajánlásokra. Szlovákiában szintén hasonló volt a helyzet. Spanyolországra vonatkozóan nem bocsátottak ki ilyen országspecifikus ajánlást.

68

A romák integrációjára vonatkozó országspecifikus ajánlások elsősorban az oktatással foglalkoztak (lásd még: 36. bekezdés és 2. táblázat). Az operatív programok kidolgozásakor azokat a tagállamokat, amelyek e témában kaptak országspecifikus ajánlást, a Bizottság arra ösztönözte, hogy az uniós forrásokat használják az általános oktatáspolitika megreformálására, és így biztosítsák a romák számára az egyenlő hozzáférést az oktatási rendszerhez. Magyarországon azonban azok az oktatást érintő deszegregációs intézkedések, amelyek a 2014–2020-as programozási időszak általunk vizsgált operatív programjaiban szerepeltek, nem voltak kellően részletesek. Ezért kétségeink vannak afelől, hogy Magyarország az ESB-alapokból nyújtott támogatással sikeresen tudja kezelni a szegregáció kérdését, amely továbbra is fennáll e tagállam oktatási rendszerében (lásd: 5. háttérmagyarázat).

5. háttérmagyarázat

Magyarországon az ESB-alapok keretéből hiányoztak a deszegregációs intézkedések az oktatás területén

A 2007–2013-as magyarországi „Társadalmi megújulás” operatív program, amelynek 3. prioritása foglalkozott az oktatással, mutatóként az oktatásban végrehajtott aktív helyi deszegregációs programok számát alkalmazta. A „deszegregáció” egy közvetett utalás volt a roma célcsoportra. Ez a mutató a hátrányos helyzetű régiókra és kistérségekre vonatkozott, célértékként 100, 2013-ig megvalósított programmal (2007-es referenciaérték: 2 program).

Az operatív program legutóbb frissített változatába azonban ez a mutató nem került bele. Ebből adódóan nem is mérték és a programozási időszak végén sem fogják mérni. Arról sincs részletes leírás, hogy Magyarország mely oktatási deszegregációs intézkedéseket szándékozik megvalósítani a 2014–2020-as programozási időszakban. Ez az oktatásban jelen lévő szegregáció problémájának a strukturális alapok használata révén történő kezelésére vonatkozó elkötelezettség hiányát mutatja.

Konkrét beruházási prioritás a marginalizált közösségek (pl. romák) esetében 12 uniós tagállamban

69

Az ESB-alapok 2014–2020-as keretei annak biztosítására is nagyobb hangsúlyt helyeznek, hogy az ESB-alapokból társfinanszírozott operatív programok célkitűzései összhangban legyenek az uniós prioritásokkal. Az ESZA operatív programok esetében egy konkrét beruházási prioritást tartalmaznak, amely egyértelmű említést tesz a romákról. Ez a beruházási prioritás (9.2. „A marginalizálódott közösségek – például a romák – társadalmi-gazdasági integrációja”) összekapcsolta az országspecifikus ajánlásokban szereplő szakpolitikai prioritásokat és az uniós finanszírozási prioritásokat, továbbá célzott módja volt az összegek e területre való elkülönítésének.

70

Emellett az előzetes feltételek⁴⁵ – az olyan kritériumok, amelyektől az ESB-alapok keretei függővé teszik a társfinanszírozást – egyike kifejezetten utal erre a beruházási prioritásra, biztosítva, hogy az operatív programok során megfelelő figyelem irányuljon rá. A romák integrációjával kapcsolatos előzetes feltétel a 9.2. beruházási prioritás esetében: „[…] a romák befogadására vonatkozó nemzeti stratégiai szakpolitikai keret van érvényben”.

71

Mind az öt olyan tagállam (Bulgária, Cseh Köztársaság, Magyarország, Románia és Szlovákia), amely országspecifikus ajánlásokat kapott a romák társadalmi befogadásával kapcsolatban, a 9.2. beruházási prioritást a 2014–2020-as időszakban legalább egy operatív programba beépítette (lásd: 6. táblázat). Ez az öt tagállam korábban a partnerségi megállapodásokban javaslatokat fogalmazott meg arról, hogyan lehetne felhasználni az uniós forrásokat a romák társadalmi befogadásának elősegítése érdekében.

72

Másik hét tagállam (Belgium, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Ausztria és Lengyelország) szintén legalább egy operatív programba beépítette a 9.2. beruházási prioritást. Más szóval az a 12 tagállam, amely együttesen az Unió becsült roma népessége több mint 90%-ának ad otthont, legalább egy operatív programba integrálta a 9.2. beruházási prioritást. Amint a 6. táblázat mutatja, a 2014–2020-as programozási időszakra a 9.2. beruházási prioritásra összesen 1,5 milliárd eurót különítettek el.

6. táblázat

A 2014–2020-as programozási időszakban a tagállamok rendelkezésére bocsátott összegek a 9.2. beruházási prioritás („A marginalizálódott közösségek – például a romák – társadalmi-gazdasági integrációja”) keretében

Tagállam
Összeg
(millió euró)
A tagállam összes ESZA-támogatásán belüli arány
A 9.2. beruházási prioritás keretében nyújtott összes finanszírozáson belüli arány

Magyarország¹
470
10,0%
85%

Románia¹
372
7,8%

Cseh Köztársaság¹
200
5,8%

Bulgária¹
143
9,4%

Szlovákia¹
99
4,6%

Görögország
73
2,0%
15%

Olaszország
71
0,7%

Spanyolország
48
0,6%

Lengyelország
19
0,1%

Belgium
10
1,0%

Franciaország
8
0,1%

Ausztria
4
0,9%

Összesen
1518
n.a.
100%

1A romák kérdése tekintetében országspecifikus ajánlásokat kapott tagállamok.

Forrás: Európai Számvevőszék, a Bizottság adatai alapján.

73

Ezekben a tagállamokban azonban nem minden, a nagyszámú roma népességgel rendelkező földrajzi területeket lefedő operatív program integrálta a 9.2. beruházási prioritást, illetve az ahhoz tartozó mutatók bármelyikét. Ez igaz volt egyes olyan operatív programokra is, amelyek jelentős összegeket különítettek el a roma népesség integrációja szempontjából releváns fő területekre. Két példa erre: az andalúziai regionális operatív program, ahol a spanyolországi roma népesség közel 50%-a él, és a magyarországi „Gazdaságfejlesztési és Innovációs” operatív program, amelynek keretében számos foglalkoztathatósági intézkedés végrehajtására kerül sor.

74

Négy tagállam (Bulgária, Cseh Köztársaság, Görögország és Szlovákia) az ellenőrzés időpontjában csak részben felelt meg a 9.2. beruházási prioritásra alkalmazandó, a közös rendelkezésekről szóló rendeletben meghatározott előzetes feltételeknek, főként amiatt, hogy nem voltak megfelelő monitoringeszközök, illetve nem volt a nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtásával kapcsolatos módszertan (lásd: 51. bekezdés). Horvátország, Olaszország, Magyarország és Szlovákia nem teljesítette a megkülönböztetésmentességre vonatkozó általános előzetes feltételt. Az említett tagállamok mindegyike később cselekvési tervet nyújtott be a Bizottságnak, amelyben kifejtették, hogyan kívánják teljesíteni az előzetes feltételeket. A Bizottság ezután értékelte ezek tartalmát. A kapott információk alapján a Bizottság megállapította, hogy a benyújtott cselekvési terveik alapján Magyarország teljesítette a megkülönböztetésmentességi kritériumot és Szlovákia teljesítette a 9.2. beruházási prioritásra vonatkozó előzetes feltételt.

75

A 9.2. beruházási prioritás hasznos innováció ugyan, de az ESB-alapok irányítási módja jelenleg nem veszi figyelembe, hogy a roma népesség aktuális helyzete szempontjából milyen különbségek vannak a tagállamok között. Az ESB-források a tagállamok között olyan mutatók alapján kerülnek elosztásra, amelyek nem jelzik kifejezetten a roma népesség helyzetét (pl. teljes népesség, munkanélküliségi arány vagy GDP). Véleményünk szerint ezek a mutatók nem a legmegfelelőbbek annak megállapításához, hogy a romák integrációjára mennyi uniós forrás elkülönítésére van szüksége az egyes tagállamoknak.

A romák integrációjára szánt pénzügyi támogatás nyújtásának integrált megközelítését szintén alkalmazta mind a négy felkeresett tagállam

76

Az integrált megközelítés alkalmazása pozitív hatással jár a romák integrációját az ESB-alapok felhasználása révén ösztönző törekvésekre. Mind a négy kiválasztott tagállam az egy vagy több alapból finanszírozott⁴⁶ operatív programok közül legalább egy esetében integrált – több különböző területet egy időben kezelő⁴⁷ – megközelítést alkalmazott. E tekintetben Románia gyakorlata követendő példának minősül (lásd: 6. háttérmagyarázat). Spanyolország azonban az andalúziai regionális operatív programban nem élt a lehetőséggel, és nem alkalmazott integrált megközelítést meghatározó intézkedéseket.

6. háttérmagyarázat

Jó példa integrált megközelítésre: közös kiválasztási bizottság Romániában

A strukturális alapok forrásainak hatékonyabb felhasználása érdekében Románia két operatív program (az emberierőforrás-fejlesztési ESZA operatív program és a regionális ERFA operatív program) esetében integrált megközelítést alkalmazott. Az egyik operatív program az ERFA-tól, a másik az ESZA-tól kapott társfinanszírozást. Egyik prioritási tengelyük közös volt. Románia egy közös kiválasztási bizottságot is létrehozott, amelyben a két operatív program irányító hatósága, és három másik közös szervezet – köztük a nemzeti roma kapcsolattartó pont és a megkülönböztetésmentesség ügyével foglalkozó nemzeti tanács – vett részt. A két operatív programhoz közös pályázati felhívást tettek közzé, ugyanazon támogathatósági feltételekkel és ugyanazon fellépési területeken. Az operatív programok egymást kiegészítő társfinanszírozási lehetőséget is biztosítottak (azaz a különböző, egymáshoz kapcsolódó vagy egymás után következő projekttevékenységekhez az ERFA vagy az ESZA forrásait lehetett használni).

A megkülönböztetésmentességre vonatkozó intézkedésekre irányuló finanszírozás

77

Az ESZA-rendelet 8. cikke értelmében a tagállamoknak az ESZA forrásait felhasználva támogatniuk kell a kifejezetten a megkülönböztetés elleni küzdelmet célzó kezdeményezéseket. Az ESZA 9.3. beruházási prioritása („A megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelem és az esélyegyenlőség előmozdítása”) az ilyen kezdeményezésekre nyújt támogatást.

78

A 2014–2020-as programozási időszakra tizenegy tagállam integrálta a 9.3. beruházási prioritást legalább egy operatív programjába. A 9.3. beruházási prioritás keretében összesen 414 millió euró összegben különítettek el forrásokat (lásd: 7. táblázat).

7. táblázat

A 9.3. beruházási prioritás („A megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelem és az esélyegyenlőség előmozdítása”) keretében tagállamonként elkülönített összegek

Tagállam
Összeg
(millió euró)
A tagállam összes ESZA-támogatásán belüli arány
A 9.3. beruházási prioritás keretében nyújtott összes finanszírozáson belüli arány

Spanyolország
145
1,9%
91%

Görögország
99
2,7%

Portugália
51
0,7%

Szlovákia¹
40
1,8%

Cseh Köztársaság¹
22
0,6%

Lengyelország
19
0,1%

Ciprus
14
10,8%
9%

Írország
11
2,0%

Franciaország
8
0,1%

Belgium
4
0,4%

Németország
1
0,0%

Összesen
414
n.a
100%

1A romák kérdése tekintetében országspecifikus ajánlásokat kapott tagállamok.

Forrás: Európai Számvevőszék, a Bizottság adatai alapján.

79

Az általunk megvizsgált négy tagállam közül Spanyolország hét operatív programjába integrálta a 9.3. beruházási prioritást. A Cseh Köztársaság és Szlovákia ezt a beruházási prioritást egy-egy operatív programba építette be (mindkét ország ellen indult kötelezettségszegési eljárás a roma diákok oktatási rendszerben való szegregációja miatt, lásd: 37. bekezdés). Bulgária, Magyarország és Románia operatív programjaiban ez a beruházási prioritás nem jelent meg. Nem éltek azzal a lehetőséggel, hogy a megkülönböztetésmentességre vonatkozó intézkedéseket a 9.2. beruházási prioritáshoz tartozó intézkedésekkel integrált módon támogassák, és így növeljék a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos kezdeményezések eredményességének esélyeit (ugyanis sok esetben a megkülönböztetésmentességre vonatkozó intézkedések hiánya az a fő ok, ami miatt a romák társadalmi befogadását célzó intézkedések meghiúsulnak).

Jelentős finanszírozási összegeket szántak az oktatási, foglalkoztatási és társadalmi befogadási célú intézkedésekre

80

Az ESB-alapok keretein belül jelentős pénzösszegek kerülnek elkülönítésre általános célú társadalmi befogadási intézkedésekre; a tapasztalat szerint ezek a romák integrációját sikeresen támogató, alapvető fontosságú eszközök: ezt bizonyítja az elismert spanyol modell („a romák társadalmi befogadásának spanyol modellje”)⁴⁸ is. A Bizottság által 2016 februárjában közzétett adatok szerint a 2014–2020-as időszakra összesen 100 milliárd euró összegű ERFA- és ESZA-finanszírozás került elkülönítésre az oktatási, foglalkoztatási és társadalmi befogadási célú intézkedésekre⁴⁹.

81

A romák társadalmi befogadására vonatkozó országspecifikus ajánlást kapott öt tagállam (Bulgária, Cseh Köztársaság, Magyarország, Románia és Szlovákia) a teljes összeg egyötödével, azaz mintegy 20 milliárd euróval rendelkezik. A marginalizált romáknak a megcélzott különböző népességi csoportokban (pl. a szegénység és kirekesztettség által fenyegetettek) megfigyelhető arányából adódóan, egyenlő hozzáférés biztosítása esetén az ESB-alapokból támogatott általános célú programok keretében a célcsoportokban a romák részére legalább évi mintegy 500 millió eurót kellene ezen országok rendelkezésére bocsátani⁵⁰. Ugyanezen időszakra, ugyanezen öt tagállamnak évi 183 millió euró összegű támogatás áll majd rendelkezésére a 9.2. beruházási prioritás keretében (azaz célzott kezdeményezésekre). Ez jól mutatja, mennyire fontos az általános célú szakpolitikákat eredményesen alkalmazni a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos kezdeményezésekre.

A közigazgatási szervek és a civilszervezetek közötti konzultációt és együttműködést fejlesztő új eszközök

82

A civilszervezeteknek az ESB-alapok tervezési és végrehajtási folyamatába történő bevonását ösztönző legfontosabb eszköz az európai partnerségi magatartási kódex⁵¹. A dokumentum iránymutatásokat tartalmaz a tagállamok számára partnerségi megállapodásoknak és operatív programoknak az ESB-alapok keretében történő kidolgozásáról. Az iránymutatásokban egy ajánlás is szerepel átlátható eljárások alkalmazásáról a potenciális partnerek felkutatása és a velük való együttműködés során. Emellett előírják azt is, hogy a pályázatok, az eredményjelentések, valamint a programmonitoring és az értékelési eljárások legyenek átláthatók. Az iránymutatások számos követendő példát is tartalmaznak a partnerségi tagság szabályaival és a monitoringbizottságok belső eljárásaival kapcsolatban.

83

Abból a kilenc 2014–2020-as időszakra kiválasztott operatív programból, amelyek integrálták a 9.2. beruházási prioritást, hét esetben szerveztek monitoringbizottsági ülést. Összesen 14 ülésre került sor, ebből 10 esetben roma képviselők is részt vettek az ülésen. Az ESZA operatív programok minden monitoringbizottsági ülésén (egy magyarországi esetet kivéve⁵²) jelen volt roma szervezeti képviselő, Bulgária esetében a nemzeti roma kapcsolattartó pont képviselője is.

A 2007–2013-as időszakban az operatív programok szintjén rendelkezésre álló monitoringeszközök nem feleltek meg a romák integrációját célzó intézkedések teljesítményméréséhez

A 2007–2013-as időszak tekintetében a monitoringrendszerek nem nyújtottak megfelelő alapot a romák integrációjával kapcsolatos beszámoláshoz

Egyes tagállamokban a közigazgatási szervek csak korlátozottan gyűjthetnek az etnikai hovatartozással kapcsolatos adatokat

84

Egyes tagállamokban a közigazgatási szervek adatgyűjtési tevékenysége alkotmányos korlátokba ütközik (lásd: a 7. háttérmagyarázatban található két példa). Ez megnehezíti a romák integrációjára vonatkozó mutatók monitoringját.

7. háttérmagyarázat

Adatgyűjtés az etnikai hovatartozásról: jogi nehézségek

Németország a második világháború vége óta nem gyűjtött társadalmi-gazdasági és népességi adatokat etnikai hovatartozás alapján: nemzeti roma kapcsolattartó pontja megerősítette, hogy semmilyen nemzeti kisebbség esetében nem tudnak konkrét adatokról.

A francia jog kifejezetten megtiltja az államnak az etnikai jellegű személyes adatok gyűjtését.

85

A személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 95/46/EK irányelv és a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 45/2001/EK rendelet ugyanakkor a faji vagy etnikai hovatartozásra utaló személyes adatok kezelésének tilalma tekintetében több kivételt is felsorol, különösen „ha az érintett kifejezett hozzájárulását adta a szóban forgó adatok feldolgozásához”. Ezek a rendelkezések benne maradtak az általános adatvédelmi rendelet tervezetében⁵³.

86

Az Alapjogi Ügynökség szerint az európai adatvédelmi biztos és az említett uniós adatvédelmi jogi rendelkezések megfelelő szabályozást biztosítanak a személyes és bizalmas adatok feldolgozásához. Ellenőrzésünk idején emellett több testület (köztük a Bizottság, az Alapjogi Ügynökség és az EURoma hálózat) is megerősítette, hogy az etnikai hovatartozásra vonatkozó, részekre bontott adatok feldolgozása egyik uniós tagállamban sem jogellenes⁵⁴. Arra is felhívták a figyelmünket, hogy azokban az esetekben, ha a résztvevők etnikai hovatartozásáról valóban nehéz adatokat gyűjteni, léteznek alternatív megoldások, pl. anonim felmérések végzése, ahol a véletlenszerűen kiválasztott válaszadókat egyértelmű hozzájárulás alapján kérik fel önbevallásra.

87

Ugyanakkor, még ha jogszerűen is gyűjthetők az etnikai hovatartozással kapcsolatos adatok, nem garantált, hogy azok megbízhatóak vagy hasznosak lesznek. Romániában például népszámláláskor gyűjtöttek etnikai hovatartozással kapcsolatos adatokat is. Ezeket az adatokat azonban a román nemzeti romaintegrációs stratégia céljára nem használták fel, mert a román hatóságok inkább az Európa Tanács becsléseire hagyatkoztak. Ez azt jelezte, hogy a tagállam saját roma népességére vonatkozó ismeretei nem voltak megbízhatóak.

Projektszinten sor kerül a résztvevők etnikai hovatartozására vonatkozó adatok gyűjtésére, azokat azonban nem továbbítják az operatív program monitoringrendszere felé

88

A projektszint tekintetében azonban azt állapítottuk meg, hogy az ellenőrzés keretében felkeresett négy tagállam mindegyikében számos projektgazda gyűjtött adatokat a résztvevők etnikai hovatartozásáról, azokat azonban nem továbbította az irányító hatóságoknak, illetve a közreműködő szervezeteknek (lásd még: 118. bekezdés). Más szóval a projektek szintjén rendelkezésre álló roma vonatkozású adatok nem jutottak el az operatív programok monitoringrendszerébe.

89

Ez történt például Spanyolországban. Az andalúziai regionális operatív program közreműködő szervezete még arról sem tudott, hogy mely projektek irányultak a roma népességre, pedig ez az információ a projektek szintjén rendelkezésre állt. A közreműködő szervezet csak egy listát tudott a rendelkezésünkre bocsátani azokról a projektekről, amelyek általában véve a hátrányos helyzetű csoportokra irányultak, függetlenül attól, hogy voltak-e roma résztvevőik. Hasonló volt a helyzet Magyarországon.

A négy tagállamból háromban az operatív programok monitoringját hátráltatta, hogy projektszinten következetlen volt a mutatók meghatározása és nyilvántartása

90

Ezenkívül a felkeresett négy tagállamból háromban (Bulgáriában, Magyarországon és Romániában) az operatív programok monitoringját hátráltatta, hogy projektszinten következetlen volt a mutatók meghatározása és nyilvántartása. Romániában a projektek végrehajtásakor háromféle mutatót alkalmaztak (program-, kiegészítő és egyéb mutatók) és az ezekről való beszámolás nem volt kötelező jellegű: mindezek miatt feleslegesen bonyolulttá vált a monitoring folyamata és nehezen összehasonlítható eredmények keletkeztek.

91

Magyarországon a II. mellékletben említett öt vizsgált projekt közül négyre vonatkozóan nem született hivatalos jelentés az elért céleredményekről, mivel a projekt nem tartalmazott céleredményeket (ezeket kitűzték ugyan, de helytelenül az outputcélokhoz sorolták, így az eredményeknél nem szerepeltek a beszámolókban).

A 2014–2020-as programozási időszakra nézve történtek a monitoring fejlesztésére irányuló törekvések, továbbra is vannak azonban korlátok

92

A romák integrációjának nyomon követése a 2014–2020-as időszakban továbbra is kihívást jelent. A közös mutatók elérhetősége segítheti a romák integrációját célzó intézkedések előrehaladásának mérését; az egyes alapok külön szabályokat alakítottak ki a közös mutatók meghatározásáról, és minden, az adott alapból finanszírozott programnak ezeket kell alkalmaznia. Az ESZA-rendelet 1. melléklete például egy sor szabványosított mutatót határoz meg, amelyek relevánsak a romák integrációjával kapcsolatos programok esetében:

–15. közös outputmutató: „Migránsok, külföldi származású személyek, kisebbségek (beleértve a társadalom peremére szorult közösségeket, például a romákat)”,

–28. közös azonnali eredménymutató: „Fogyatékossággal élő résztvevők, akik a program elhagyásának időpontjában munkát keresnek, oktatásban/képzésben vesznek részt, képesítést szereznek, foglalkoztatásban – beleértve az önfoglalkoztatást – vannak”,

–32. közös hosszabb távú eredménymutató: „Fogyatékossággal élő résztvevők, akik a program elhagyása után hat hónapon belül foglalkoztatásban – beleértve az önfoglalkoztatást – vannak”.

Ezek a mutatók kiegészíthetők releváns programspecifikus mutatókkal is.

93

Ha azonban nem határoznak meg kifejezetten a romák integrációjára vonatkozó mutatókat is, ezek a közös mutatók nem nyújtanak tényleges alapot a romák integrációját célzó kezdeményezések monitoringjához. Ezenkívül továbbra is fennállnak a monitoringeszközökkel kapcsolatos hiányosságok, és ezek miatt a kapcsolódó előzetes feltételek csak részben teljesültek (lásd: 74. bekezdés). Ez jól mutatja, hogy a romák integrációja területén milyen nehéz pontos monitoringot végezni.

94

E nehézségeket enyhítendő a Bizottság felkérte az Alapjogi Ügynökséget⁵⁵, hogy hozzon létre munkacsoportot a romák integrációjával kapcsolatosan használandó mutatók kidolgozására. A mutatók, a terveknek megfelelően, 2016. január 1-jére készültek el; ennek alapján létrejöhet a megállapodás a nemzeti roma kapcsolattartó központokkal (amelyek mindegyike részt vett a munkacsoportban) arról, hogy minden részt vevő tagállamban összehasonlítható beszámolási struktúra legyen használatban. Ennek révén bizonyos mértékig lehetővé válna az ESB-alapok által a nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtására gyakorolt hatás mérése is, különösen azokban a tagállamokban (pl. Görögország és Szlovákia), amelyek az ESB-alapokból finanszírozott intézkedéseket és ezek mutatóit a romaintegrációs stratégiához igazították (lásd: 8. háttérmagyarázat). 2016 márciusában a Bizottság szerint 21 tagállam vállalta ezeknek a mutatóknak a tesztelését, de egyelőre még nem világos, hogy a Bizottság sikeresen közvetít-e majd egy ilyen célú, az összes tagállam között megkötendő megállapodás létrejöttében, mivel a tagállamok nem kötelesek változtatni jelenleg alkalmazott rendszerükön.

8. háttérmagyarázat

A romák társadalmi befogadását célzó kezdeményezések nyomon követésének javítása – jó példa az operatív programok monitoringjának a nemzeti romaintegrációs stratégiákkal való összehangolására

A Bizottság azt javasolta Szlovákiának, hogy a Humán Erőforrás Operatív Programjának (HR OP) forrásait használja fel a nemzeti romaintegrációs stratégiában elfogadott intézkedések 2020-ig tartó végrehajtásához. A szlovák nemzeti roma kapcsolattartó pont, amely a Bizottsággal szervezett valamennyi szakmai és hivatalos ülésen részt vett, a HR OP keretébe tartozó minden olyan intézkedés kialakításában részt vett, amely kifejezetten a marginalizált roma közösségekre irányult. Ezek az intézkedések összhangban vannak a nemzeti romaintegrációs stratégiával; ez megkönnyíti annak mérését, hogy mennyiben sikerült elérni a stratégia céljait, mivel azok magában az operatív programban is tükröződnek. Ezt követően a Szlovákia által létrehozott monitoring és értékelési projekt mind a nemzeti romaintegrációs stratégia, mind a HR OP alá tartozó intézkedések végrehajtásának nyomon követését szolgálja majd.

A legtöbb projekt a terveknek megfelelően valósult meg, azonban a romák sikeres integrációját elősegítő, a „legjobb gyakorlat szerinti kritériumokat” nem mindig alkalmazták, és a projektek teljesítményét nehéz volt figyelemmel kísérni

95

Ellenőrzésünk során felkerestünk 19, a romák integrációjára irányuló projektet is, és megvizsgáltuk azok előkészítését, kiválasztását és végrehajtását, valamint eredményeik nyomon követését (amennyiben arra sor került). Minden vizsgált projektet a 2007–2013-as programozási időszakban hajtottak végre. E projektek mindegyikében megvizsgáltuk a következőket:

–a kiválasztási eljárások összhangban voltak-e az operatív programban meghatározott, a romák integrációjával kapcsolatos konkrét célkitűzésekkel és prioritásokkal,

–a projektek végrehajtása terv szerint történt-e,

–a projektek elérték-e a várt eredményeket,

–voltak-e érvényben monitoringintézkedések annak nyomon követéséhez, hogy a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos projektek milyen eredményeket értek el.

Minden vizsgált projekt összhangban volt az operatív programok célkitűzéseivel, de a kiválasztási eljárások során nem mindig törekedtek kifejezetten a romák integrációjával kapcsolatos projekteket kiválasztani

Egyes operatív programok esetében a kiválasztási eljárások nem a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos projektekre összpontosítottak

96

A négy tagállamban megvizsgált operatív programok mindegyike esetében elmondható, hogy a kiválasztási eljárások biztosították, hogy minden projekt összhangban legyen a kapcsolódó operatív program célkitűzéseivel. Az általunk ellenőrzött 16 pályázati felhívásból⁵⁶ kilenc – Bulgáriában az ötből három, Spanyolországban mindkettő, Magyarországon az ötből három, Romániában pedig a négyből egy – egyértelműen utalt a roma népességre mint célcsoportra. A többi hét pályázati felhívás általában véve a hátrányos helyzetű csoportokat célozta meg. Egy további spanyol operatív program részben kapcsolódott a roma népességhez. Ennek alapján érthető, hogy a vizsgált projektek némelyikének pályázati dokumentációja miért nem hivatkozott mindig a romákra: gyakran az operatív program célkitűzéseinek megfelelően egy szélesebb csoportra – pl. általában véve a kiszolgáltatott csoportokra – irányultak.

97

Az értékelők általában nem rendelkeztek konkrét tapasztalattal a romák társadalmi befogadásával kapcsolatban, leginkább a társadalmi befogadással kapcsolatos általános ismereteik voltak. A spanyolországi „Megkülönböztetés elleni küzdelem” operatív program kivétel volt; ebben az esetben az értékelők rendelkeztek a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos konkrét ismeretekkel.

A projektek teljesítményének nyomon követéséhez nem szisztematikusan írják elő a kifejezetten a romák integrációjára vonatkozó mutatók alkalmazását

98

Elemzésünk rámutatott, hogy félreértések voltak azzal kapcsolatban, hogy a projektek teljesítményének nyomon követéséhez milyen módon kell meghatározni a mutatókat. Magyarországon a pályázati felhívásokban nem mindig írtak elő eredménycélokat (pl. „munkahelyen való elhelyezkedés a projektben való részvétel után legkésőbb hat hónappal”). Spanyolországban szintén nem volt kötelező eredményalapú célok meghatározása. Bulgáriában az outputcélokat három pályázatban hibásan sorolták be az eredménycélok közé, és a hibát a kiválasztási folyamat során nem korrigálták (lásd még: 118. bekezdés).

99

Az eredménymutatók, ha elő is írták őket, nem mindig utaltak kifejezetten a roma népességre. Ehelyett egy tágabb csoportra, pl. a „kiszolgáltatott csoportokra” vonatkoztak. Ez volt tapasztalható egy bolgár ERFA operatív program, és a magyar, illetve andalúziai ESZA operatív programok esetében.

A releváns érdekképviseleti csoportokat nem mindig vonják be megfelelően

100

Valamennyi releváns érdekelt bevonása – vagy a projekt előkészítési szakaszába vagy projektpartnerként – jelentősen növelheti a projektek sikerét és fenntarthatóságát. A projektkiválasztási eljárások azonban általában nem ösztönözték az ilyen széles körű bevonást. A mintánkban szereplő projektek esetében ez a probléma elsősorban a bulgáriai szociális lakhatási projekteket érintette. A helyi lakosságot nem vonták be a projektbe, figyelemfelhívó kampányokat sem szerveztek, emiatt a pályázatok végül társadalmi elutasításba ütköztek.

A projektek általában a tervek szerint valósultak meg

A 19 vizsgált projektből 14 esetében output, költségvetés, határidők és tartalom szempontjából megvalósultak a célkitűzések

101

Output, költségvetés, határidők és tartalom szempontjából a 19 vizsgált projektből 14 megvalósította a támogatási megállapodásban meghatározott célkitűzéseket. Négy projekt végrehajtása nem a tervek szerint történt, vagy késedelem (két bulgáriai projekt), vagy a projektek tartalmának módosulása (egy bulgáriai és egy romániai projekt) miatt. Egy magyarországi projekt esetében a rendelkezésre álló mutatók és adatok olyan összetettek voltak, hogy azokat nem lehetett összeegyeztetni és azt sem lehetett értékelni, hogy elérték-e az outputcélokat. A roma résztvevők számát outputként rögzítették két kivétellel minden vizsgált projekt esetében.

1. kép

Informatikai terem egy közösségi szolgáltatási központ látogatói számára, Nagybánya (Románia)

Forrás: Európai Számvevőszék.

Azon 13 projektből, amelyek esetében rendelkezésre álltak monitoringadatok, 10 projekt elérte az eredménycéljait is

102

A 19 vizsgált projektből 17 esetében az eredménycélokat kitűzték ugyan, de azok nem feltétlenül vonatkoznak konkrétan a roma népességre. A célokat mindössze 13 esetben kísérték figyelemmel. A 13 projektből 10 összességében megvalósította céljait. A 17 olyan projektből, amelyhez rendeltek eredménycélokat is, négy esetben határoztak meg külön a roma népességre vonatkozó célokat is. E négy projektből három érte el a céljait (egy bulgáriai, két romániai és egy spanyolországi projekt).

Annak nyilvánvaló jelei, hogy a romák integrációjára vonatkozó kritériumoknak – többek között a romák társadalmi befogadására vonatkozó közös alapelveknek – a jobb figyelembevétele kedvezően hat a projektteljesítményre

103

A kiválasztott projektek vizsgálata alapján úgy véljük, hogy a romák integrációjára vonatkozó kritériumok jobb figyelembevétele növelte volna annak valószínűségét, hogy e projektek némelyike kedvezően járul hozzá a romák fenntartható integrációjához. A 19 vizsgált projektből 17 végrehajtására azt követően került sor, hogy a Tanács 2009 júniusában elfogadta a romák társadalmi befogadására vonatkozó közös alapelveket (lásd: 23. bekezdés). A következő példák jól szemléltetik, hogy a közös alapelvek kiválasztási szakaszban történő alkalmazásával a projekt sikere mennyiben befolyásolható.

2. közös alapelv: A romák integrációját célzó szakpolitikáknak és projekteknek kifejezetten (de nem kizárólag) a roma népességre kell irányulniuk

104

A 2. közös alapelv szerint a romák integrációját célzó szakpolitikáknak és projekteknek kifejezetten (de nem kizárólag) a roma népességre kell irányulniuk. Nagyrészt olyan célokra kell irányulniuk, mint pl. a „hátrányos helyzetű csoportok”; egyértelműen meg kell említeniük, hogy e csoportokba roma személyek is tartoznak; és konkrét intézkedéseket kell ismertetniük annak érdekében, hogy a projektek sikeresen elérjék a roma népességet. Az alapelv alkalmazására jó példát nyújtott az egyik spanyolországi foglalkoztatási program (lásd: 9. háttérmagyarázat).

9. háttérmagyarázat

A kifejezett, de nem kizárólagos célbavétel elősegítette, hogy egy foglalkoztatási program sikeresen érje el a roma népességet (Spanyolország, 16. sz. projekt)

A spanyolországi „Megkülönböztetés elleni küzdelem” operatív program egyik foglalkoztatási programjának célja a roma népesség munkaerőpiacra történő integrálása volt. A résztvevők interjúkon vettek részt, majd a következő három cselekvési irányvonal valamelyikét javasolták számukra: 1) munkahelykeresés, 2) szakmai képzésben való részvétel vagy 3) a munkahelykereséshez szükséges készségek elsajátítása érdekében speciális képzésben való részvétel. Ezt követően vállalatokat kerestek fel, és tájékoztatást kértek betöltendő álláshelyekről, illetve szakmai gyakornoki lehetőségekről.

A hátrányos helyzetű roma népességet más, hasonló társadalmi-gazdasági helyzetben lévő személyekkel együtt kezelték. Spanyolország egészére nézve azt a célt tűzték ki, hogy a résztvevők 70%-a legyen roma származású. A roma részvételt ösztönző más kezdeményezéseknek (pl. figyelemfelhívó kampányoknak) köszönhetően a célt elérték, és az eredmények a program működése során végig fenntarthatóak voltak.

3. közös alapelv: Interkulturális megközelítésre van szükség, mediátorok alkalmazásával és figyelemfelhívó kampányokkal

105

A 3. közös alapelv értelmében interkulturális megközelítésre van szükség, mediátorok alkalmazásával és figyelemfelhívó kampányokkal. Ennek az alapelvnek az alkalmazása alapvető fontosságú a projektek (különösen a lakhatással kapcsolatos projektek) sikere szempontjából. Az ismerethiány az egyébként sikeresen teljesítő projekteket is végzetesen alááshatja (lásd: a 10. háttérmagyarázatban található példa).

10. háttérmagyarázat

A célcsoport meghatározására fordított hangsúly hiánya, valamint a kulturális tényezők nem megfelelő figyelembevétele hátrányosan érintette az egyik egészségügyi projekt végrehajtását (Bulgária, 4. sz. projekt)

Bulgáriában egy egészségügyi szűrővizsgálatok végzésével kapcsolatos projekt végrehajtására a „Társadalmi befogadás” prioritási tengely keretében került sor. A projekt szerepelt a nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtásához készült cselekvési tervben is, a célcsoportra mint „kiszolgáltatott népességre” utaló mutatókat azonban nem tartalmazott. A projekt három célcsoportot határozott meg. Ezek a következők voltak: „kiszolgáltatott népesség” (olyan csoportok, akiknek az egészsége konkrét kockázatnak van kitéve; fogyatékossággal élő személyek; a társadalomból kirekesztett csoportok és közösségek; valamint hátrányos helyzetű etnikai csoportok), „munkaképes korú személyek”, valamint „a peremterületeken élő lakosság”.

A szűrővizsgálatra mintegy 620 000 személyt hívtak be; kb. 56 000 jelent meg ténylegesen. Arról nincs információ, hogy e személyek közül hányan tartoztak a célcsoportokhoz. A roma népesség, illetve maga a célcsoport („kiszolgáltatott népesség”) egyértelmű említésének hiánya arra utal, hogy a projekt nem fordít kellő hangsúlyt arra, hogy e csoportból toborozzon résztvevőket.

A roma népesség szélesebb körű bevonását két tényező akadályozta. Az egyik az volt, hogy a meghívókat levélben küldték el: a roma népesség körében az írástudatlanság viszonylag jelentős mértékű. A másik tényező, hogy a roma nők – történelmi okokból – általában tartanak az egészségügyi szolgálatoktól. A problémát enyhíthette volna, ha a projekt során mediátorokat is alkalmaznak.

4. közös alapelv: A romáknak a többségi társadalomba való integrálása elősegítésének fontossága

106

A 4. közös alapelv kimondja annak fontosságát, hogy elősegítsük a romák többségi társadalomba való integrálását. Azon vizsgált projektek közül, amelyek eredménycélként a romák általános munkaerőpiacra való integrálását tűzték ki, tíz jó eredményeket ért el annak révén, hogy a projektek végrehajtásakor mind köz-, mind magánszervezeteket bevont. E tekintetben négy projekt nem valósította meg a célkitűzéseit:

–Magyarországon három vizsgált projekt a végrehajtási szakaszban nem vont be magánszférához tartozó munkaadókat; ez végül hiányosságnak bizonyult, mivel a résztvevők később nem találtak állást az elsődleges munkaerőpiacon. Akik találtak egyáltalán állást, azokat közigazgatási szervek alkalmazták.

–egy bulgáriai projekt szintén nem érte el azt a célt, hogy a résztvevők legalább 8%-a elhelyezkedjék az elsődleges munkaerőpiacon.

107

Másfelől, a spanyolországi „Megkülönböztetés elleni küzdelem” operatív program keretében végrehajtott intézkedéseket, amelyek a romák integrációja területén belül elsősorban a foglalkoztatásra irányultak, nem úgy alakították ki, hogy az általános célú szakpolitikákkal létrejöhessen az együttműködés. A spanyol állami foglalkoztatási szolgálatot (SEPE) 2014 decemberéig nem vonták be ezek kialakításába és végrehajtásába, így az nem volt olyan helyzetben, hogy megossza saját tapasztalatait az intézkedések tervezése során. A projekt során nyert tapasztalatokat szintén nem tudta beépíteni saját szakpolitikáiba.

108

Ezzel ellentétben az öt vizsgált romániai projektből hármat közszervezettel partnerségi kapcsolatban álló civilszervezet hajtott végre. Ez biztosította, hogy a projektpartnerek kölcsönösen felhasználhassák egymás tudását, és lehetővé tette a közintézmények számára a projekteredményeknek az általános célú szakpolitikák kialakítása és végrehajtása során történő felhasználását. Az ERFA-projekt eredményeit például a közreműködő szervezet a projekt lezárását követően széles körben terjesztette.

5. közös alapelv: A nemi vonatkozás figyelembevétele

109

Az 5. közös alapelv a nemi vonatkozású kérdéseket érinti. A roma nők sokkal nagyobb valószínűséggel tapasztalják meg a többségi társadalomból való kirekesztést, mint általában véve a nők, illetve mint a roma férfiak. Gyakran kettős – egyrészt nemi, másrészt etnikai alapú – megkülönböztetésnek is ki vannak téve. A roma nők azonban – többek között a gyermekeknek az oktatási rendszerbe való integrálása révén – alapvető szerepet játszanak a társadalmi befogadás elősegítésében. A romák integrációjának általános céljait nagyon nehéz lesz megvalósítani, ha nem vesszük figyelembe a nemi vonatkozású kérdéseket, illetve ha a nőket nem érik el a programok.

110

Spanyolországban mind a négy vizsgált projekt egyértelműen foglalkozott a nemi vonatkozású kérdésekkel is. A projektek sikeresek voltak a nők elérésében, a női résztvevők aránya 50% és 70% között mozgott. Két projekt a munkaerő-piaci integráció tekintetében is komoly sikereket könyvelhetett el. Közülük az egyik esetben a nők és a férfiak elért foglalkoztatási aránya megegyezett (kb. 24%), egy másik esetben a nők munkaerő-piaci integrációja elérte a 90%-ot. A 11. háttérmagyarázat egy másik sikeres példát mutat be.

11. háttérmagyarázat

Nők részvétele egy egészségügyi projektben: a társadalmi befogadás hatásainak megsokszorozása (Románia, 12. sz. projekt)

Egy romániai egészségügyi projekt egyik fő célkitűzése a roma közösségek számára egy egészségügyi közvetítőkből álló hálózat létrehozása volt. A projekt végrehajtására a román közegészségügyi intézettel partnerségben került sor.

A projekt általános célkitűzése a roma nők foglalkoztatási arányának növelése és számukra a munkaerőpiachoz való jobb hozzáférés biztosítása volt, a társadalmi kirekesztés elkerülése és az esélyegyenlőség előmozdítása érdekében.

A projekt keretében többek között 100 roma nő képzésére került sor, akiknek később 100 olyan roma közösségben kellett dolgozniuk, ahol korábban soha nem volt egészségügyi közvetítő.

A projekt sikere abban rejlett, hogy a roma nők integrációját szakképzés és foglalkoztatás révén segítette elő. Ezenkívül további hozadékkal jár, hogy a roma nők közvetítőként nagy valószínűséggel megsokszorozzák az integráció hatásait.

6. közös alapelv: A korábbi tanulságok levonásának jelentősége

111

A 6. közös alapelv kiemeli a korábbi tanulságok levonásának jelentőségét. Ezt az alapelvet 19 esetből 14-ben tiszteletben tartották: a projektek végrehajtásának korábbi tapasztalatai kimutathatóan növelték a projektgazdák kapacitását, akik közül néhányan a későbbi projektekre is alkalmazták ezt a szaktudást.

112

Spanyolországban a „Támogatás” oktatási projekt egy 2000 óta sikeresen működő foglalkoztatási programon („Hozzáférés”) alapult. A programokat közreműködő szervezetként irányító civilszervezet saját szakmai tapasztalatait más, a „Megkülönböztetés elleni küzdelem” operatív programban közreműködő szervezetként fellépő civilszervezetekkel is megosztotta. Az egyes civilszervezetek különböző kiszolgáltatott csoportokra összpontosítottak, és közöttük rendszeresen sor került tapasztalatcserére. Az andalúziai operatív program vizsgált projektjei növelték a projekteket végrehajtó közintézmények tudását és információit azáltal, hogy minden, a projektgazdák által gyűjtött adat bekerült az állami foglalkoztatási szolgálat nyilvántartásába. Ez a közintézmények számára értékes eszközt jelentett a szakpolitika további alakításához és tervezéséhez; a program 2004-es kezdete óta alkalmazták.

7. közös alapelv: Az uniós eszközök használata

113

A 7. közös alapelv az uniós eszközök használatára vonatkozik. A vizsgált projektek mindegyike értelemszerűen alkalmazott bizonyos mértékben uniós eszközöket, mivel részesültek ERFA-, illetve ESZA-finanszírozásban. Négy projekt még ennél is tovább ment, és a két alapot kombinálva használt fel uniós finanszírozást; véleményünk szerint ez egy jó módszer integrált támogatás nyújtására. Erre példa a 12. háttérmagyarázatban bemutatott, Bulgáriában megvalósult projekt.

12. háttérmagyarázat

Integrált megközelítés alkalmazása mind az ERFA, mind az ESZA bevonásával (Bulgária, 5. sz. projekt)

Az ERFA-projekt (lásd: 2. kép) célja a hátrányos és kiszolgáltatott helyzetű személyek társadalmi befogadásának jobbítása volt, és ezt életszínvonaluk növelésével és általában véve a településen lévő lakóépületek minőségének javításával kívánta elérni. A szociális lakások célja az volt, hogy megközelítőleg 165 szociálisan kiszolgáltatott helyzetben lévő személy számára teremtsék meg az alapvető életkörülményeket, akik olyan lepusztult és túlzsúfolt lakásokban éltek, amelyek nem feleltek meg a lakóépületek építésére és tervezésére vonatkozó jogszabályi előírásoknak.

Bulgáriában a lakhatási projekteket szociális szolgáltatások nyújtásával kellett integrálni. A projektkiválasztási kritériumok értelmében tehát a projektgazdáknak az új lakások lakói számára állást, valamint oktatási és egészségügyi szolgáltatásokat is kellett nyújtaniuk. A szociális szolgáltatások az INTEGRA nevű programhoz tartoztak, amelyet a lakhatási intézkedésekkel egy időben, ESZA-forrásokból finanszíroztak.

2. kép

A szociális lakásokból álló, felújított épülettömb hátsó homlokzata Devnyában (Bulgária)

Forrás: Európai Számvevőszék.

8. közös alapelv: A regionális és helyi önkormányzatok bevonása

114

A 8. közös alapelv a regionális és helyi önkormányzatok bevonására vonatkozik, mivel ezek alapvető szerepet játszanak a szakpolitikák gyakorlati végrehajtásában. Hosszú távú hatás eléréséhez a projekteknek gyakran tartós finanszírozási forrásra, sőt néha magánszférából érkező projektgazda vagy közigazgatási szerv támogatására is szükségük van. Erre jó példát találtunk Romániában, ahol egy projekt egyik fontos elemét a nemzeti közegészségügyi intézetnek – az adott projekt egyik végrehajtási partnerének – adták át (lásd: 11. háttérmagyarázat).

115

A 19 vizsgált projektből 10 nagymértékben függött a hosszú távú közfinanszírozás további rendelkezésre állásától, mert a projektgazdák non-profit szervezetek voltak. Négy másik projektet közigazgatási szervek vettek át és finanszíroztak; ezt mindegyikük esetében már az elejétől fogva így tervezték. Három további projekt hosszú távú fenntarthatóságát – a projektleírás szerint – egy közigazgatási szervnek kellett volna garantálnia, de ez nem így történt, vagy a projektirányítás hiányosságai (egy bulgáriai eset), vagy a helyi szintű tartós pénzügyi támogatás hiánya miatt (lásd: 13. háttérmagyarázat).

13. háttérmagyarázat

A helyi szintű fenntartható pénzügyi támogatás hiánya miatt egyes sikeresen végrehajtott projektek nehezen tudtak tartós hatást elérni (Románia, 12. sz. és 14. sz. projekt)

Az egyik projekt 210 roma személy roma helyi szakértőként történő képzésére és felvételére irányult. A projekt idején a szakértők fizetés nélkül dolgoztak helyi önkormányzatoknál. A tervek szerint a helyi önkormányzatoknak a projekt végeztével állandó, fizetett állásba kellett volna felvenniük a szakértőket. Nem sokkal a projekt lezárását követően azonban a helyi önkormányzatok a gazdasági körülményekre hivatkozva kijelentették, hogy ezt nem áll módjukban megtenni. Emiatt 2015-ben mindössze 67 roma helyi szakértő helyezkedett el önkormányzatoknál.

A második projektben 100 roma nő egészségügyi közvetítőnek való képzésére került sor. A projekt keretében helyi szinten lobbitevékenység végzésére is sor került annak népszerűsítésére, hogy milyen előnyökkel jár a közösség számára az egészségügyi közvetítők alkalmazása, valamint a helyi közigazgatásban ezeknek megfelelő állások létrehozása érdekében. Noha a lobbitevékenység általában pozitív reakciót váltott ki, a helyi önkormányzatok végül a vártnál kisebb mértékben támogatták az egészségügyiközvetítő-programot. Ez jelentős mértékben befolyásolta a projekt hatását, és általában az egészségügyi közvetítők biztosítását: 2015-ben összesen csak mintegy 350 egészségügyi közvetítőt alkalmaztak Romániában, míg 2009-ben ez a szám 860 volt.

Noha mindkét projekt végrehajtása sikeres volt, a helyi önkormányzatok részéről a fenntartható pénzügyi és intézményi támogatás hiánya csökkentette a projekteknek a roma népesség integrációjára gyakorolt potenciális hatását.

A 2007–2013-as időszak eredményeinek értékelését nehezítették a roma népességre vonatkozó információk gyűjtésének nehézségei

116

Értékeltük azt is, hogy a projektgazdák hogyan követték nyomon a projektek eredményeit, különösen ami a roma népesség integrációját illeti, valamint hogy a Bizottság és a tagállamok végeztek-e – elsősorban tematikus – értékeléseket a roma népesség vagy a kiszolgáltatott csoportok társadalmi befogására vonatkozóan.

Projektszintű monitoring: az adatgyűjtési módszerek és a mutatók meghatározásának következetlenségei

117

A romák integrációját célzó projektek sikerének nyomon követése nem egyszerű feladat, mert a romákkal kapcsolatos információgyűjtés módszertani és gyakorlati nehézségekbe ütközik. Ezeket a nehézségeket alább részletesebben tárgyaljuk. A legtöbb (17) esetben ugyanakkor a projektgazdáknak sikerült információkat gyűjteniük arról, hogy projektjükben hány roma résztvevő volt, sőt, néha még arról is, hogy e résztvevők milyen eredményeket értek el, például a munkahelyhez jutás terén. Erre a típusú monitoringra általában a projekt végén került sor, de egyes hosszú távú projektek esetében a projektvégrehajtás folyamán is elvégezték.

118

E 17 projektből 14 esetében az etnikai hovatartozással kapcsolatos adatokat önbevallás alapján gyűjtötték. Egy további projekt egyáltalán nem nyújtott információkat arról, hogy a miként gyűjtöttek adatokat a résztvevőkről. Két másik projekt (egy bulgáriai és egy romániai) pedig ilyen adatokat egyáltalán nem gyűjtött. A monitoring minőségét a következő főbb hiányosságok rontották:

-elsőként: a 19 vizsgált projektből 13-nál a nyilvántartott eredmények nem kifejezetten a romák integrációjára vonatkoztak, hanem egy szélesebb célcsoport – pl. általában véve vett „kiszolgáltatott csoportok” (amennyiben egyáltalán meghatároztak célcsoportot) – szempontjából megvalósult előnyökre. Valójában volt adat a romák részvételéről, azt azonban az irányító hatóság vagy a közreműködő szervezet nem mindig kapta meg (lásd: 88. bekezdés). Ez arra utal, hogy a marginalizált roma népesség társadalmi befogadása szempontjából az irányító hatóságoknak benyújtott adatok nem tettek lehetővé megbízható betekintést a projektek konkrét hozadékára,

–másodsorban, ha a projektek gyűjtöttek is adatokat az etnikai hovatartozásról, a mögöttes módszertan nem volt egységes a tagállamok között, sőt, még egy tagállamon belül a projektek között sem. Hat esetben a résztvevőket kérték meg arra, hogy igennel vagy nemmel válaszoljanak arra a kérdésre, hogy roma származásúak-e. Hat másik esetben a résztvevők egy kiszolgáltatott csoportokból álló listán jelölhették be, hogy melyikhez tartoznak. Két további esetben pedig a résztvevők kétféle identitás (etnikai vagy nemzeti) közül egyet választhattak. A résztvevők tehát nem vallhatták azt, hogy pl. magyarok és romák is, pedig ha lett volna rá lehetőségük, adott esetben mindkét csoporthoz tartozónak is vallhatták volna magukat. Ezt azt jelentette, hogy az így gyűjtött adatok nem feltétlenül voltak hiánytalanok,

–harmadsorban a mutatókat eltérő módon sorolták be a különböző tagállamok, sőt, ez néha még egy tagállamon belül is előfordult. Az ellenőrzött magyar projektek közül négy például nem rendelkezett formális eredménymutatóval. Ugyanakkor a projektek outputmutatói között olyan mutatók is szerepeltek, amelyeket helyesen inkább az eredménymutatókhoz kellett volna sorolni: ilyen volt pl. a képzési tanfolyamok sikeres befejezése. Bulgáriában három projekt eredménymutatói teljesen megegyeztek ugyanezen projektek outputmutatóival; pl. az adott projekt keretében megrendezett kampányok száma vagy az elvégzett egészségügyi szűrések száma. Romániában az egyik foglalkoztatási mutatót egy esetben outputmutatóként, egy másik esetben pedig eredménymutatóként sorolták be.

Az operatív programok szintjén az értékelések részben ellensúlyozták a romák integrációjára vonatkozó monitoring hiányát

119

Az értékelések, noha nem mindig nyújtanak teljes képet, alapul szolgálhatnak bizonyos következtetések levonásához. Az ERFA- és az ESZA-forrásokból nyújtott, a marginalizált romák integrációjára irányuló támogatásokat (esetenként ugyan egy a hátrányos helyzetű csoportokra vonatkozó szélesebb körű értékelés részeként) mind a négy felkeresett tagállam és a Bizottság is elvégezte.

120

Ezek az értékelések olyan információkkal is szolgáltak, amelyeket a monitoringjelentések nem tartalmaztak, s ezek alapján hasznos információkat lehetett kapni a megtett előrelépésekről:

–2011-ben A Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága által elvégzett értékelés például arra a következtetésre jutott, hogy az ESZA-finanszírozású intézkedések esetében a romák részvétele 100 000 roma származású főről (a teljes 2000–2006-os időszak adata) a 2007–2013-as programozási időszak első két évére 110 000 főre nőtt⁵⁷. Ennek azonban még annak ellenére sem volt tartós hatása a roma népesség körében jelen lévő munkanélküliség csökkenésére, hogy a munkaerőpiacon való részvételt az ESZA nagyobb mértékben támogatta. Az értékelés rámutatott, hogy az egyedül a foglalkoztatást célzó intézkedések önmagukban valószínűleg nem tudják elmozdítani a romák társadalmi befogadása előtt álló számos akadályt. Hangsúlyozta továbbá a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos olyan holisztikus megközelítés fontosságát, amely a befogadás előtt álló szélesebb körben vett akadályokkal foglalkozik, elsősorban az oktatás, az egészségügy és a lakhatás területén.

–2013-ban Spanyolországban értékelést végeztek a „Megkülönböztetés elleni küzdelem” operatív program 2006 és 2011 között elért hatásának megállapítása érdekében⁵⁸. Ennek következtetése az volt, hogy a kiszolgáltatott csoportok munkaerőpiacra való integrálásába történő befektetés számos kedvező – többek között gazdasági – eredménnyel jár. Az értékelés megállapította, hogy minden egyes ilyen intézkedésbe való befektetés összesen 1,38 euró megtérülést eredményez.

24A Bolgár Köztársasággal, a Cseh Köztársasággal, a Magyar Köztársasággal, Romániával, illetve a Szlovák Köztársasággal kötött csatlakozási partnerségekben megfogalmazott elvekről, prioritásokról, közbülső célokról és feltételekről szóló, 1998. március 30-i és 1999. december 6-i tanácsi határozatok.

25Az Európai Parlament és a Tanács 2010. május 19-i 437/2010/EU rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapról szóló 1080/2006/EK rendeletnek a marginalizált közösségeket segítő, lakásberuházási intézkedések támogathatósága tekintetében történő módosításáról (HL L 132., 2010.5.29, 1. o.).

26COM(2011) 173 végleges.

27A Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács.

28Az egyenlő elbánás az uniós keretrendszer olyan horizontális alapelve, amelyet a keretrendszer mint a romák eredményes társadalmi befogadásának előfeltételét tekinti. Az uniós keretrendszer egyértelműen elismeri, hogy „először is a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a romákat ne érje hátrányos megkülönböztetés, a többi uniós polgárral egyenlő elbánásban részesüljenek, és az Európai Unió alapjogi chartájában foglaltaknak megfelelően valamennyi alapvető jog egyenlő módon legyen számukra biztosítva”, „A nemzeti romaintegrációs stratégiák uniós keretrendszere 2020-ig”, 2. o.

29A Tanács 2013. december 9-i ajánlása a romák integrációját célzó hatékony tagállami intézkedésekről.

30A Tanács 2000/43/EK irányelve („faji egyenlőségről szóló irányelv”) és 2000/78/EK irányelve („foglalkoztatási egyenlőségről szóló irányelv”).

31A Bizottság 2014. január 7-i 240/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete az európai strukturális és beruházási alapok keretében megvalósított partnerségre vonatkozó európai magatartási kódexről (HL 74., 2014.3.14., 1. o.).

32A ROMACT célja a helyi önkormányzatok – különösen a választott tisztviselők és a vezető köztisztviselők – reagálóképességének és elszámoltathatóságának javítása a marginalizált roma közösségek tekintetében. Célja mindenekelőtt olyan hosszú távú fenntartható politikai elkötelezettség, amely fenntartható terveket és intézkedéseket eredményez a romák társadalmi befogadása terén (lásd még: http://coe-romact.org/).

33A ROMED két szakaszból áll. A ROMED első szakaszának középpontjában egy olyan kezdeményezés áll, amelynek célja közösségi közvetítők (mediátorok) képzése, akik képesek magas szintű közvetítői tevékenységet végezni a roma közösségek és a helyi önkormányzatok között. A program 2011-es kezdete óta összesen 22 országban több mint 1300 mediátor részesült képzésben. A ROMED 2013-ban kezdődő második szakasza a helyi környezetre, és különösen arra összpontosít, hogy a közvetítés (mediáció) hogyan tudja elősegíteni a roma közösségek részvételét – az Európa Tanács 11 tagállamában – a kiválasztott önkormányzatok inkluzívabb és demokratikusabb irányításában (lásd még: http://romed.coe-romact.org/).

34Málta kivételével, amely kijelentette, hogy nem rendelkezik roma népességgel.

35Nemzeti Társadalmi Felzárkózási Stratégia – mélyszegénység, gyermekszegénység, romák (mivel Magyarországon a stratégia nem csak a romákat célozta meg). Az egyértelműség érdekében az alábbiakban erre mint nemzeti romaintegrációs stratégiára utalunk.

36Az Európai Parlament és a Tanács 2006. július 5-i 1080/2006/EK rendelete az Európai Regionális Fejlesztési Alapról és az 1783/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 210., 2006.7.31., 1. o.).

37COM(2011) 173 végleges, 9. o.

38A spanyol kapcsolattartó pont például a Bizottságnak szóló 2014-es éves jelentésében megjegyezte, kihívást jelent az, hogy a nemzeti romaintegrációs stratégia megfelelő végrehajtásának biztosítása céljából több forrást juttassanak a kapcsolattartó pontnak.

39Civil társadalmi monitoringjelentés a nemzeti romaintegrációs stratégiák végrehajtásáról és tízéves cselekvési terv (2012, Bulgária), 9. o.

40A munkavállalók, vállalkozások és vállalkozók alkalmazkodóképességének növelése, A munkahelyhez jutás elősegítése és tartóssága, A hátrányos helyzetű személyek társadalmi befogadásának javítása, A humántőke fejlesztése.

41Ez a következő beruházási kategóriákat tartalmazza: oktatás, egészségügy, gyermekgondozás, lakhatás és egyéb szociális infrastruktúra.

42„How to mainstream Roma inclusion in general programmes, projects and interventions” (Hogyan integrálható a romák társadalmi befogadása az általános programokba, projektekbe és beavatkozásokba), Reinforcing Policy Learning for Roma Inclusion (A romák társadalmi befogadásával kapcsolatos szakpolitikai képzés megerősítése), az Európai Szociális Alap (ESZA) tanulási hálózata.

43Bulgária, Cseh Köztársaság, Görögország, Franciaország, Olaszország, Magyarország, Románia és Szlovákia.

44Mindhárom rendelet 4. cikkének (1) bekezdése.

45Az 1303/2013/EU rendelet 2. cikkének (33) pontja: „alkalmazandó előzetes feltételrendszer”: olyan konkrét és előzetesen pontosan meghatározott kritikus tényező, amely valamely beruházási prioritással vagy uniós prioritással kapcsolatban kitűzött konkrét cél eredményes és hatékony teljesítésének előfeltétele, azzal közvetlen és tényleges kapcsolatban áll, és arra közvetlen hatást gyakorol (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

46A romák integrációja esetében a releváns területek a következők: lakhatás, oktatás, egészségügy, szociális ügyek, foglalkoztatás és biztonság, valamint a deszegregációs intézkedések.

47Magyarország.

48Rodríguez Cabrero, G. „Promoting Social Inclusion of Roma. A Study of National Policies. Spain” (A romák társadalmi befogadásának támogatása. Tanulmány a tagállami szakpolitikákról. Spanyolország), Alcalái Egyetem, az Európai Bizottság (A Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága) megbízásából, 2011. július.

49Ebből becslés szerint 33 milliárd eurót rendeltek az oktatási intézkedésekhez, 34 milliárdot a foglalkoztatási intézkedésekhez, 33 milliárdot pedig a társadalmi befogadási intézkedésekhez.

50Adam Kullmann, „Litmus Test of Effective Use of Structural Funds, Supporting Structural Reforms of Basic Public Services to Promote Roma Inclusion” (A strukturális alapok eredményes felhasználásának próbája, a romák társadalmi befogadásának előmozdítására szolgáló alapvető közszolgáltatások strukturális reformjainak támogatása), EStIF, 2015, 231. o.

51A 240/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet.

52Magyarországon a monitoringbizottsági ülésen nem volt jelen roma képviselő, ezt és az ilyen képviselő jelenlétének szükségességét az ülés keretében megvitatták.

532012 januárjában a Bizottság javaslatot tett az uniós adatvédelmi szabályok átfogó reformjára, amelynek központi eleme az általános adatvédelmi rendelet. 2015. december 18-án az Állandó Képviselők Bizottsága jóváhagyta a rendeletet; majd 2016. február 12-én a Tanács megerősítette ezt a megállapodást. Az általános adatvédelmi rendelet 2018. május 25-én lép majd hatályba. A bizalmas adatok kérdését tekintve az irányelv és a rendelet közötti egyik különbség az, hogy ez utóbbi a bizalmas adat meghatározását kiterjeszti a genetikai, a biometrikus, illetve a szexuális irányultságra vonatkozó adatokra is. Másik különbség, hogy a „jelentős közérdek” kifejezés nem jelenik meg benne. A rendelet hivatkozik arra a kivételre, ha az adatkezelés „közérdekből elvégzendő feladat végrehajtásához” szükséges és ezt összefüggésbe helyezi az „érintett jogos érdekeinek védelmét szolgáló megfelelő intézkedések”-ről való rendelkezéssel.

54Fundación Secretariado Gitano, az EURoma hálózat technikai titkársága, „Tackling Roma Needs in the 2014–2020 Structural Funds Programming Period – Guide to improve the planning process” (A romákkal kapcsolatos szükségletek kezelése a 2014–2020-as programozási időszakban – Iránymutatás a tervezési folyamat javításához), 2013. május, 65. o.

55Ezt a feladatot a nemzeti romaintegrációs stratégiák uniós keretrendszeréről szóló bizottsági közlemény (COM (2011) 173 végleges) határozta meg.

56A 19 projekt kiválasztása e 16 pályázat révén történt.

57A Foglalkoztatás, a Szociális Ügyek és a Társadalmi Befogadás Főigazgatósága megbízásából 2011-ben készült Roma tematikus jelentés. A jelentés az „Evaluation of ESF support for Enhancing Access to the Labour Market and the Social Inclusion of Migrants and Ethnic Minorities” (Az ESZA-forrásokból a munkaerőpiachoz való hozzáférés javítására, valamint a migránsok és az etnikai kisebbségek társadalmi befogadására nyújtott támogatás értékelése) című szélesebb körű tanulmány része.

58El Empleo de las personas vulnerables: una inversión social rentable (A kiszolgáltatott csoportokhoz tartozó személyek foglalkoztatása: megtérülő szociális befektetés). A „Megkülönböztetés elleni küzdelem” multiregionális operatív program hatásának értékelése, Gregorio Rodríguez Cabrero vezetésével, 2013.

Következtetések és ajánlások

121

A 2007–2013-as programozási időszakban nehéz volt megítélni, hogy a strukturális alapok milyen mértékben járultak hozzá a marginalizált roma közösségek társadalmi befogadásához, mivel a célkitűzések gyakran nem kapcsolódtak egyértelműen a romák integrációjához, következésképpen a kiválasztott tagállamok nem tartottak nyilván megbízható és összehasonlítható adatokat kifejezetten a roma kedvezményezettekről, a rendelkezésre bocsátott forrásokról, illetve a megtett előrelépésekről. Amennyiben rendelkezésre álltak adatok, a strukturális alapok keretében finanszírozott projekteknek a roma népesség integrációjához való hozzájárulása bizonyos mértékig attól függött, hogy a romák integrációjával kapcsolatos konkrét sikertényezőket figyelembe vették-e a szakpolitika kialakítása, illetve a projektek kialakítása, kiválasztása és végrehajtása során.

122

A 2014–2020-as programozási időszakban a finanszírozási prioritások kialakítása és kritériumai javultak. Az ESB-alapokra vonatkozó jogszabályok egyértelműen utalnak a romák integrációjára. Az egyik beruházási prioritás hivatkozik erre a témakörre, illetve a romák integrációjára vonatkozó országspecifikus ajánlást kapott tagállamok kötelesek forrásokat elkülöníteni ennek a területnek a támogatására. Végezetül az ESB-alapokra vonatkozó jogszabályok új eredményorientált megközelítése olyan monitoringkereteket vezet be, amelynek révén javulhat a gyűjthető adatok minősége. Ahhoz azonban még korán van, hogy ennek végrehajtásáról érdemi értékelést készíthessünk.

123

Az eddig megtett előrelépések ellenére még továbbra is vannak akadályok és dilemmák, amelyek miatt az ESB-alapok nehezebben maximalizálják a romák integrációjával kapcsolatos hatásukat. A hiányosságokat alább ismertetjük, az azok orvoslását célzó ajánlásainkkal együtt.

Az uniós és tagállami szinten létrehozott stratégiákat illetően történtek előrelépések, azonban a legtöbb fejlesztésre túl későn került sor ahhoz, hogy hatással lehessenek a 2007–2013-as programozási időszakra

124

A Bizottság az elmúlt évtizedben jelentős előrelépéseket tett a romák integrációját elősegítő szakpolitikai kezdeményezések kidolgozása terén. 2011 óta a Bizottság nagyobb figyelmet fordított a romák integrációjának területére: minden tagállam számára előírta nemzeti romaintegrációs stratégia kidolgozását, valamint nemzeti roma kapcsolattartó pontok létrehozását. Ez azonban túl későn történt ahhoz, hogy még a 2007–2013-as programozási időszakban hatással lehessen az ERFA és ESZA operatív programok kialakítására és a projektkiválasztásra (lásd: 29–34. és 38–40. bekezdés).

125

A nemzeti romaintegrációs stratégiák és később a 2013-as tanácsi ajánlás a romák integrációját egy kizárólag szakpolitikák révén kezelt kérdésből az emberi jogok védelmében létrejött rendelkezéseket tükröző tagállami politikai kötelezettségvállalássá alakították. E változás révén a megkülönböztetésmentesség mint olyan fő terület jött létre, ahol kötelező volt a tagállami fellépés (lásd: 35–37. és 43–45. bekezdés).

126

A stratégiák tekintetében ellenőrzésünk során számos hiányosságot állapítottunk meg:

–elsőként: a nemzeti stratégiák nem térnek ki arra, hogy milyen mértékű finanszírozásra van szükség a romák társadalmi befogadását célzó javasolt intézkedések megvalósításához. Azt sem jelzik, hogy az ilyen intézkedésekhez a tagállami költségvetésből, illetve – az ERFA és az ESZA révén – az uniós költségvetésből mekkora pénzösszegek állnak rendelkezésre (lásd: 47. bekezdés),

–másodsorban nem kapott elég figyelmet a megkülönböztetésmentesség, illetve a cigányellenesség. Az általunk vizsgált nemzeti romaintegrációs stratégiák egyike sem utalt a cigányellenességre mint a megkülönböztetés egyik formájára. Az ellenőrzött operatív programok egyike sem tért ki egyértelműen erre a problémára, és alig volt olyan projekt, amely konkrétan figyelembe vette volna ezt a szempontot. A Bizottság mindeddig nem írta elő a tagállamok számára, hogy tűzzenek ki a megkülönböztetésmentességgel kapcsolatos, mérhető célokat. Az ilyen célok hiánya teret hagy annak, hogy az intézményes megkülönböztetés még tovább erősödjék, illetve ellenőrizetlenül folytatódjék; ez jelentős mértékben alááshatja a romák integrációjára irányuló – köztük az uniós költségvetésből társfinanszírozott – projektek eredményességét (lásd: 34–44. és 54. bekezdés),

–harmadszor, a kiválasztott tagállamokban a nemzeti romaintegrációs stratégiák kidolgozásakor nem mindig vették figyelembe a civil – és különösen magukat a roma közösségeket képviselő – szervezetek tevékeny részvételének szükségességét. Ha a civilszervezeteket és a roma közösséget nem sikerül bevonni a folyamat minden szakaszában, akkor fennáll a kockázata, hogy a szakpolitikák és a projektek nem lesznek kellően eredményesek (lásd: 46. bekezdés),

–végezetül a nemzeti roma kapcsolattartó pontok szerepét néha aláásta a források és a feladatok közötti összhang hiánya (lásd: 48–50. bekezdés).

127

2012 óta országspecifikus ajánlások alkalmazásával igyekeznek felhívni a figyelmet a különböző problémákra; többek között az oktatási rendszerben jelen lévő szegregációra. A 2014–2020-as programozási időszakban a tagállamoknak az ESB-alapok forrásainak felhasználásakor be kell tartaniuk ezeket az ajánlásokat. A romák integrációját célzó hatékony intézkedésekről szóló tanácsi ajánlás értelmében továbbá a tagállamok 2016-tól kezdve a megkülönböztetés és a cigányellenesség elleni küzdelemről is kötelesek lesznek információkat nyújtani. Az így szerzett adatok alapján a Bizottság még több információval rendelkezik majd az egyes tagállamokban elért eredményekről (lásd: 36. bekezdés).

1. ajánlás

A tagállamok a nemzeti romaintegrációs stratégia felülvizsgálatakor, illetve módosításakor:

a)adják meg, hogy a stratégiában javasolt, a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos intézkedések végrehajtásához milyen mértékű forrásokra van szükség. A stratégia térjen ki arra, hogy az ilyen intézkedésekhez a tagállami költségvetésből, illetve – az ERFA és az ESZA révén – az uniós költségvetésből mekkora pénzösszegek állnak rendelkezésre. A tagállamok továbbá hivatalosan vállalják annak biztosítását, hogy a romák integrációját elősegítő intézkedések végrehajtására való törekvéseket nem hátráltatják a politikai prioritásokban bekövetkező rövid távú változások;

b)alkalmazzanak a megkülönböztetésmentességre, illetve konkrétabban, a cigányellenességre vonatkozó mutatókat és célértékeket is. A 2014–2020-as programozási időszakban ezeket a mutatókat – a faji egyenlőségről szóló irányelvvel összhangban – az ESB-alapok kereteibe illeszkedő, a marginalizált roma közösségek társadalmi befogadását elősegítő intézkedések kialakításakor is figyelembe kell venni;

c)biztosítsák a civilszervezetekkel, köztük a roma képviselőkkel való rendszeres konzultációt, és ezek bevonását a romák integrációját célzó intézkedések tervezésének és végrehajtásának folyamatába;

d)pontosabban határozzák meg a nemzeti roma kapcsolattartó pontoknak a nemzeti romaintegrációs stratégiával kapcsolatos szerepét, és biztosítsák, hogy e kapcsolattartó pontok hatásköre és feladatai összhangban legyenek a rendelkezésükre bocsátott forrásokkal.

2. ajánlás

a)A Bizottság a vonatkozó operatív programok felülvizsgálatakor győződjön meg arról, hogy az ESB-alapok keretében végrehajtott intézkedések inkluzív jellegűek és a szegregáció elleni küzdelmet célzó rendelkezéseket is tartalmaznak. A szegregációs gyakorlatokat világosan le kell írni és azokat az ESB-alapok keretében biztosított finanszírozásból egyértelműen ki kell zárni (nem csak a preambulumbekezdésekben megemlíteni), ezzel kapcsolatban külön figyelmet fordítva az oktatási és a lakhatási projektekre. Ez elősegítené az országspecifikus ajánlások és az ESB-alapok felhasználása közötti kapcsolódás megerősítését.

b)A Bizottságnak az operatív programok monitoringbizottságainak ülésein teljes mértékben fel kell használnia a romák integrációját célzó hatékony intézkedésekről szóló tanácsi ajánlás értelmében a tagállamok által 2016-ig elkészítendő jelentésekben szereplő információkat, valamint az információk alapján tett megállapításokat. Ennek révén biztosítható, hogy a jelentésekben azonosított hiányosságokat az ESB-alapok, illetve a tagállami források révén orvosolják (pl. a forrásoknak azokra a területekre történő átirányításával, ahol hiányosságokat állapítottak meg).

A 2014–2020-as időszakban a 2007–2013-ashoz képest nagyobb hangsúly kerül a romák integrációját célzó intézkedésekre

128

Annak ellenére, hogy a 2007–2013-as programozási időszakban kevés figyelem irányult a romák integrációjának kérdésére, a kiválasztott operatív programokban szerepelt utalás arra, hogy szükség van a roma népesség társadalmi befogadásának elősegítésére. Hasonlóképpen, a legtöbb vizsgált pályázat vagy célcsoportként hivatkozott a roma népességre, vagy utalt arra, hogy szükség van a roma népesség társadalmi befogadásának támogatására. Összességében azonban a 2007–2013-as programozási időszakban az ERFA és az ESZA kialakítása csak kis mértékben felelt meg a romák társadalmi befogadásával kapcsolatos intézkedéseknek: az operatív programok kevés, a romák integrációjára vonatkozó mutatót tartalmaztak, és a megvizsgált pályázati felhívásokban, noha azok gyakran irányultak a marginalizált roma népességre mint célcsoportra, nem úgy határozták meg a kiválasztási eljárásokat, hogy azok során figyelembe lehessen venni a roma projektek konkrét követelményeit, pl. a romák társadalmi befogadására vonatkozó „legjobb gyakorlat szerinti kritériumokat” (köztük a Tanács 10 közös alapelvét) vagy a hosszú távú projektek finanszírozásának szükségességét. Az általunk megvizsgált ERFA és ESZA operatív programok egyikében sem állt rendelkezésre pénzügyi információ a romák integrációjára nyújtott támogatásról (lásd: 59., 61–65. és 96. bekezdés).

129

A 2014–2020-as időszakra e hiányosságok közül sokat orvosoltak. Konkrétan: az ESB-alapokra vonatkozó jogszabályok egyértelműen utalnak a romák integrációjának kérdésére, és a konkrét finanszírozási prioritásokat is továbbfejlesztették. A Bizottság által rendelkezésre bocsátott legfrissebb információk alapján a marginalizált közösségekre (köztük a romákra) irányuló intézkedésekre becslés szerint mintegy 1,5 milliárd euró áll majd rendelkezésre. További javulások: a romák integrációjára vonatkozó országspecifikus ajánlások kibocsátása, az ESB-alapok kereteinek jobb összehangolása az uniós – többek között a romák integrációjára vonatkozó – szakpolitikai prioritásokkal, a romák integrációja szempontjából releváns programok esetében közös mutatók bevezetése, illetve útmutatások kibocsátása a Bizottság által, pl. az ESB-alapoknak a térbeli és oktatási szegregáció kezelésére történő felhasználásáról. Továbbá azok a tagállamok, amelyekre vonatkoznak a romák integrációjával kapcsolatos országspecifikus ajánlások, kötelesek az ERFA- és az ESZA finanszírozás egy részét ennek a területnek a támogatására fordítani (lásd: 66–83. és 92–94. bekezdés).

130

Véleményünk szerint ugyanakkor a Bizottság és a tagállamok szintjén is erőfeszítésekre van szükség annak biztosításához, hogy ezek a változások valóban olyan projekteket eredményezzenek, amelyek a gyakorlatban is hatékonyabban segítik elő a romák integrációját: ez elsősorban azokra a kritériumokra vonatkozik, amelyek a romák társadalmi befogadása szempontjából legjobb projektek kiválasztását tennék lehetővé, valamint a 2014–2020-as időszak operatív programjainak monitoringrendszereire (lásd: 88., 89. és 92–94. bekezdés).

131

Ezenkívül az ESB-alapok – és különösen az ESZA – kialakítása nem teszi lehetővé a romák társadalmi befogadása terén elért hatás maximalizálását. Az ESB-alapok forrásainak tagállamok közötti elosztásához használt mutatók nem veszik figyelembe a roma népesség helyzetében jelenleg mutatkozó különbségeket (lásd: 60–75. bekezdés).

3. ajánlás

A tagállamok a pályázatok kiírásakor és a projektek kiválasztásakor használják a romák társadalmi befogadására vonatkozó „legjobb gyakorlat szerinti kritériumokat” (köztük a Tanács 10 közös alapelvét). A pályázatokat adott esetben úgy kell megszervezni, hogy a marginalizált roma közösségeket segítő hosszú távú projektek kerüljenek kiválasztásra. Végezetül az ESB-alapokból biztosított források elkülönítését lehetőség szerint ahhoz a feltételhez kell kötni, hogy a projektek befejezésüket követően, uniós finanszírozás folytatása nélkül is fenntarthatók-e. Ezeket a szempontokat a 2014–2020-as időszak operatív programjainak módosításakor is szem előtt kell tartani.

4. ajánlás

A Bizottság a következő programozási időszakban, illetve az operatív programok felülvizsgálatakor biztosítsa, hogy a nemzeti romaintegrációs stratégiában szereplő, a romák integrációjával kapcsolatos célkitűzések, adott esetben, minden operatív szinten megjelenjenek az ESB-alapok kereteiben. Ezzel összefüggésben gondoskodjék továbbá az adatgyűjtés megbízhatóságáról is annak lehetővé tétele érdekében, hogy az előrelépés az egyes projektek között, illetve minden igazgatási szinten nyomon követhető és értékelhető legyen.

5. ajánlás

A tagállamok az ESB-alapokra vonatkozó jogszabályokban megadott közös output- és eredménymutatókat adott esetben egészítsék ki a romák integrációjára vonatkozó mutatókkal. Ezeknek a mutatóknak összhangban kell lenniük a nemzeti romaintegrációs stratégiákban szereplő mutatókkal, és ezeket később a 2014–2020-as időszak operatív programjainak nyomon követésekor alkalmazni kell. Ezekhez alapul lehet venni az Alapjogi Ügynökség által 2016-ban kidolgozott mutatókat.

6. ajánlás

A tagállamok a következő programozási időszak előkészítésére való tekintettel fontolják meg a közös cselekvés lehetőségét, és törekedjenek a jogbiztonság szavatolására a társadalmi befogadási intézkedések ESZA-ból történő finanszírozásával kapcsolatban, függetlenül attól, hogy ezek az intézkedések kapcsolódnak-e a foglalkoztatáshoz. A jogbizonytalanság felszámolása elősegítené a tagállamok számára, hogy teljes mértékben ki tudják használni az ESZA-forrásokat a társadalmi befogadás (többek között a megkülönböztetés elleni küzdelmet célzó intézkedések révén megvalósítandó) céljára.

7. ajánlás

A Bizottság fontolja meg az ESB-alapokra vonatkozó jogszabályok megváltoztatására irányuló javaslattételt, biztosítandó, hogy a 2020-ban kezdődő programozási időszaktól kezdve a források különböző tagállamok közötti elosztása során figyelembe vesznek kifejezetten a társadalmi befogadásra vonatkozó mutatókat is: elsősorban a marginalizált csoportok (pl. a romák) népességen belüli arányát. Gondoskodjék arról is, hogy az e változás következtében a tagállamok számára elérhetővé váló további ESZA-források kifejezetten a marginalizált közösségek támogatásával kapcsolatos célra kerüljenek elkülönítésre.

A legtöbb projekt a terveknek megfelelően valósult meg, azonban a romák sikeres integrációját elősegítő, a „legjobb gyakorlat szerinti kritériumokat” nem mindig alkalmazták, és a projektek teljesítményét nehéz volt figyelemmel kísérni

132

Az ellenőrzésünk során megvizsgált legtöbb ERFA- és ESZA-projekt általános célkitűzései megvalósultak, e célkitűzések azonban gyakran nem kifejezetten a romák integrációjára irányultak. Megállapítottuk továbbá, hogy azok a projektek, amelyek kiválasztása és végrehajtása a Tanács által elfogadott „legjobb gyakorlat szerinti kritériumoknak” (a romák társadalmi befogadására vonatkozó közös alapelveknek) megfelelően történt, nagyobb valószínűséggel járultak eredményesen hozzá a roma népesség integrációjához (lásd: 104–115. bekezdés).

133

Emellett úgy találtuk, hogy a romák integrációjával kapcsolatos projektek előrehaladásának figyelemmel kísérése, főként a roma résztvevők adatainak elérhetőségével és minőségével kapcsolatos hiányosságok miatt, nehézséget okozott. Az átfogó és megbízható adatok hiánya nem csak a projektek vonatkozásában, hanem az uniós és tagállami szintű politikai döntéshozatal vonatkozásában is problémát jelent. Gyors fellépés híján ez a helyzet a 2014–2020-as időszakra nézve is fennmarad (lásd: 51., 84–94. és 117–120. bekezdés).

8. ajánlás

a)A Bizottság a tagállamokkal együttműködve dolgozzon ki egységes módszertant, amely releváns adatokat nyújt a roma népességről társadalmi befogadásuk figyelemmel kíséréséhez, a nemzeti jogi keretekkel és uniós jogszabályokkal – beleértve az esetleges eltéréseket is – összhangban. Ezt legkésőbb a következő programozási időszak előkészítésekor meg kell tenni.

b)A Bizottság ösztönözze a tagállamokat arra, hogy az elkövetkező két évben a nemzeti jogi keretekkel és uniós jogszabályokkal – beleértve az esetleges eltéréseket is – összhangban átfogó statisztikai adatgyűjtést végezzenek az etnikai hovatartozásról. Az Eurostat erre vonatkozó kérdéseket szerepeltethetne olyan felméréseiben, mint pl. a munkaerő-felmérés vagy az Európai Unió jövedelmekre és életkörülményekre vonatkozó statisztikáiban.

A jelentést 2016. május 4-i luxembourgi ülésén fogadta el az Henri GRETHEN számvevőszéki tag elnökölte II. Kamara.

a Számvevőszék nevében

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
elnök

Mellékletek

I. melléklet

Vizsgált operatív programok

Tagállam
2007–2013-as operatív program
2014–2020-as operatív program

Bulgária
2007BG161PO001 „Regionális fejlesztési” OP (ERFA)
2007BG051PO001 „Emberi Erőforrás Fejlesztési” OP (ESZA)
2014BG16RFOP001 „Növekvő régiók” OP (ERFA)
2014BG05M9OP001 „Emberi Erőforrás Fejlesztési” OP (ESZA)
2014BG05M2OP001 „Intelligens oktatás a fenntartható növekedésért” (ESZA)

Magyarország
2007HU05UPO001 „Társadalmi megújulás” OP (ESZA)
2014HU16M0OP001 „Gazdaságfejlesztési és Innovációs” OP (több alapból finanszírozott OP – ESZA és ERFA)
2014HU05M2OP001 OP „Emberi Erőforrás Fejlesztési” OP (több alapból finanszírozott OP – ESZA és ERFA)

Románia
2007RO051PO001 „Emberi Erőforrás Fejlesztési” ágazati OP (ESZA)
2007RO161PO001 Regionális OP (ERFA)
2014RO05M9OP001 Humántőke OP (ESZA)
2014RO16RFOP002 Regionális OP (ERFA)

Spanyolország
2007ES05UP0002 „Megkülönböztetés elleni küzdelem” OP (ESZA)
2007ES051P0005 Regionális OP „ESZA 2007–2013 Andalúzia”
2014ES05SFOP012 „Társadalmi befogadás és szociális gazdaság” OP (ESZA)
2014ES05SFOP022 Regionális OP „ESZA 2014–2020 Andalúzia” (ESZA)

Forrás: Európai Számvevőszék.

II. melléklet

A strukturális alapok irányítási szervei a felkeresett tagállamokban

Bulgária
ESZA
ERFA

1. projekt
2. projekt
3. projekt
4. projekt
5. projekt

Irányító hatóság
ESZA IH
(Munkaügyi és Szociális Ügyi Minisztérium)
ERFA IH
(Regionális Fejlesztési és Közmunkaügyi Minisztérium)

Közreműködő szervezet
(Regionális Fejlesztési és Közmunkaügyi Minisztérium)
Oktatási és Tudományügyi Minisztérium
Közintézmény
(Szociális Segélyek Hivatala)
Közintézmény
(Szociális Segélyek Hivatala)
Ehhez az ERFA OP-hez nem tartozik KSz

Projekt kedvezményezettje
Munkaügyi és Szociálisügyi Minisztérium
Civilszervezet
Közintézmény
(Dupnicai Önkormányzat)
Egészségügyi Minisztérium
Közintézmény
(Devnyai Önkormányzat)

Magyarország
ESZA

6. projekt
7. projekt
8. projekt
9. projekt
10. projekt

Irányító hatóság
ESZA IH
(Emberi Erőforrások Minisztériuma)

Közreműködő szervezet
nincs

Projekt kedvezményezettje
Nemzetgazdasági Minisztérium
Közintézmény
(Balassagyarmati Börtön)
Közintézmény
(Ózdi Önkormányzat)
Civilszervezet

Románia
ESZA
ERFA

11. projekt
12. projekt
13. projekt
14. projekt
15. projekt

Irányító hatóság
ESZA IH
(Az Uniós Forrásokat Kezelő Minisztérium)
ERFA IH
(Regionális Fejlesztési és Közigazgatási Minisztérium)

Közreműködő szervezet
Regionális (Észak-Nyugat) KSz
(A Munkaügyi Minisztérium Főosztálya)
Regionális (Bukarest) KSz
(A Munkaügyi Minisztérium Főosztálya)
Oktatásügyi
Minisztérium
(KSz-ként működik közre)
Regionális (Észak-Nyugat) KSz
(A Munkaügyi Minisztérium Főosztálya)
Regionális (Észak-Nyugat) KSz
(A Regionális Fejlesztési és Közigazgatási Minisztérium Főosztálya)

Projekt kedvezményezettje
Civilszervezet
Közintézmény
(Nemzeti Romaügynökség)
Közintézmény
(Nagybányai Önkormányzat Szociális Osztály)

Spanyolország
ESZA („Megkülönböztetés elleni küzdelem” operatív program)
ESZA („Andalúzia” operatív program)

16. projekt
17. projekt
18. projekt
19. projekt

Irányító hatóság
ESZA IH
(Munkaügyi és Társadalombiztosítási Minisztérium)

Közreműködő szervezet
Alapítvány
Regionális KSz
(Junta de Andalucia)

Projekt kedvezményezettje
Civilszervezet

Forrás: Európai Számvevőszék.

III. melléklet

A romák társadalmi befogadására vonatkozó közös alapelvek

A tíz közös alapelv 2009-ben, a romák társadalmi befogadásával foglalkozó Európai Roma Platform első, prágai ülésén kerültek megvitatásra. Ezt követően azokat mellékletként hozzácsatolták a 2009. június 8-i Foglalkoztatási, Szociálpolitikai, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács ülésén született következtetésekhez.

1.Konstruktív, gyakorlatias és megkülönböztetésmentes szakpolitikák

A romák társadalmi befogadására irányuló politikák tiszteletben tartják és megvalósítják az Európai Unió alapértékeit, azaz az emberi jogokat és az emberi méltóságot, a megkülönböztetésmentességet és az esélyegyenlőséget, valamint a gazdasági fejlődést. A romák társadalmi befogadására irányuló szakpolitikákat integrálják a főbb szakpolitikákba, különösen az oktatás, a foglalkoztatás, a társadalmi ügyek, a lakhatás, az egészségügy és a biztonság területén. E szakpolitikák célja, hogy a romák ténylegesen azonos esélyekkel rendelkezzenek a tagállamok társadalmában.

2.Kifejezett, de nem kizárólagos célbavétel

A romák kifejezett, de nem kizárólagos célbavétele döntő fontosságú a társadalmi befogadási kezdeményezések szempontjából. Azt jelenti, hogy a romák alkotják a célcsoportot, ám más, nagyjából hasonló társadalmi-gazdasági helyzetű személyek sincsenek kizárva. A megközelítés nem választja el a romákra összpontosító beavatkozásokat a szélesebb körű szakpolitikai kezdeményezésektől. Ezenkívül adott esetben fontolóra kell venni a szélesebb körű szakpolitikák és döntések által a romák társadalmi befogadására gyakorolt várható hatásokat.

3.Interkulturális megközelítés

Olyan interkulturális megközelítésre van szükség, amely a romákat és a különböző etnikai hátterű személyeket is magában foglalja. Elő kell mozdítani a hatékony kommunikációhoz és politikákhoz elengedhetetlen interkulturális tanulást és készségeket, egyúttal küzdeni kell az előítéletek és a sztereotípiák ellen.

4.A romák teljes körű társadalmi integrációja

A társadalmi befogadásra irányuló összes szakpolitika célja az, hogy integrálja a romákat a többségi társadalomba (a többségi oktatási intézményekbe, állásokba és lakhatási feltételek közé). Ahol részben vagy teljesen szegregált az oktatás vagy a lakhatás, ott a romák társadalmi befogadására irányuló politikáknak ennek megszüntetésére kell irányulniuk. Kerülendő a mesterséges és szeparált roma munkaerőpiacok kialakítása.

5.A nemi vonatkozás figyelembevétele

A romák társadalmi befogadására irányuló kezdeményezéseknek figyelembe kell venniük a roma nők szükségleteit és körülményeit. Olyan kérdésekkel kell foglalkozniuk, mint a többszörös megkülönböztetés, valamint az egészségügyi ellátáshoz és a gyermekgondozási támogatásokhoz való hozzáférés, másrészt a családon belüli erőszak és kizsákmányolás.

6.A tényeken alapuló szakpolitikák átültetése

Döntő fontosságú, hogy a tagállamok tanuljanak a romák társadalmi befogadására vonatkozó kezdeményezések terén szerzett saját tapasztalataikból, és megosszák azt más tagállamokkal. Ismert tény, hogy a romák társadalmi befogadását célzó szakpolitikák kidolgozásához, végrehajtásához és nyomon követéséhez a rendszeresen gyűjtött társadalmi-gazdasági adatok által szolgáltatott megfelelő alapra van szükség. Adott esetben más kiszolgáltatott csoportok társadalmi befogadására irányuló – uniós vagy azon kívüli – szakpolitikai példákat és tapasztalatokat is figyelembe kell venni.

7.Európai uniós eszközök használata

A romák társadalmi befogadását célzó szakpolitikák kidolgozása és végrehajtása során döntő, hogy a tagállamok teljes mértékben felhasználják az európai uniós eszközöket: a jogi eszközöket (a faji egyenlőségről szóló irányelv, a rasszizmus és az idegengyűlölet egyes formái elleni küzdelemről szóló kerethatározat), a pénzügyi eszközöket (Európai Szociális Alap, Európai Regionális Fejlesztési Alap, Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap, előcsatlakozási eszköz) és a koordinációs (nyitott koordinációs módszer) eszközöket. A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a pénzügyi eszközök használata igazodjék e közös alapelvekhez, és hogy a politikák és projektek értékelése során felhasználják az Európai Bizottságon belül meglévő szakismereteket. A szakértői értékelést és a bevált gyakorlatok átültetését szakértői szinten az EURoma (a strukturális alapok keretében működő, a társadalmi befogadással és a romákkal foglalkozó európai hálózat) is megkönnyíti.

8.A regionális és helyi önkormányzatok bevonása

A tagállamoknak a regionális és helyi önkormányzatokkal szorosan együttműködve kell megtervezniük, kidolgozniuk, végrehajtaniuk és értékelniük a romák társadalmi befogadására irányuló szakpolitikákat. Ezen önkormányzatok döntő szerepet játszanak a szakpolitikák gyakorlati végrehajtásában.

9.A civil társadalom részvétele

A tagállamoknak a civil társadalom szereplőivel, többek között a nem kormányzati szervezetekkel, a szociális partnerekkel és az oktatókkal/kutatókkal szorosan együttműködve kell megtervezniük, kidolgozniuk, végrehajtaniuk és értékelniük a romák társadalmi befogadására irányuló szakpolitikákat. A civil társadalom részvétele létfontosságú mind a szaktudás mozgósításához, mind a nyilvános vita kialakításához és a politikaalakítási folyamat során való elszámoltathatósághoz szükséges ismeretek elterjesztéséhez.

10.A romák aktív részvétele

A politikák hatékonyságát fokozza a romáknak a folyamat valamennyi szakaszában történő részvétele. A romáknak mind nemzeti, mind európai szinten részt kell venniük a folyamatban egyrészt a roma szakértőktől és köztisztviselőktől származó javaslatok révén, másrészt a roma érdekeltek széles körével folytatott konzultációk révén a politikai kezdeményezések kialakítása, végrehajtása és értékelése során. Döntő fontosságú, hogy a társadalmi befogadásra irányuló szakpolitikák a nyitottságon és az átláthatóságon alapuljanak, valamint megfelelően és hatékonyan kezeljék a nehéz vagy tabunak számító témákat. A romák közéletben való teljes körű részvételének támogatása, aktív polgári szerepvállalásuk ösztönzése és emberi erőforrásaik fejlesztése is rendkívül fontos.

A Bizottság válaszai

Összefoglaló

II

A Bizottság megjegyzi, hogy az ESZA-alapok 9.2. beruházási prioritásához rendelt összegnek megfelelő 1,5 milliárd eurón kívül, a romák társadalmi befogadásának programja további finanszírozáshoz jut az ESZA- és az ERFA-alapok számos egyéb beruházási prioritása révén.

IV

A Bizottság emlékeztet rá, hogy a megkülönböztetés tilalma horizontális elv, amelyet az ESB-alapok keretén belül megvalósuló valamennyi partnerségi megállapodás és operatív program előkészítésében és megvalósításában figyelembe kell venni (a közös rendelkezésekről szóló rendelet 7. cikkében foglaltaknak megfelelően).

A közös rendelkezésekről szóló rendelet 5. cikkében és az Európai magatartási kódexben rögzített partnerségi elv megköveteli, hogy az érintett partnereket vonják be az ESZA- és az ERFA-alapok keretén belül megvalósuló operatív programok partnerségi megállapodásainak és az operatív programjainak kialakításába és megvalósításába (többek között a programok monitoringbizottságaiban való részvételen keresztül is, a 48. cikknek megfelelően).

V

A Bizottság megjegyzi, hogy a közös irányítás szerinti feladatok és felelősségek összefüggésében hasznos lehet, ha a tagállamok biztosítják, hogy a 2014–2016-os időszakra elfogadott változtatások eredményeként olyan projektek szülessenek, amelyek jobban hozzájárulnak – például az érintett előzetes feltételrendszer megvalósulásának értékelésével, iránymutatással vagy a monitoringbizottságokban betöltött szerepükkel – a romaintegrációhoz.

VI

A Bizottság elismeri, hogy az EU részéről finanszírozott projektek romaintegrációhoz való eredményes hozzájárulásának nyomon követése kihívást jelent az etnikai hovatartozásra vonatkozó adatgyűjtés objektív jogi akadályai miatt, az explicit, ám nem kizárólagos célzott megközelítés alkalmazása gyakran eredményezi azt, hogy nem a romák az egyedüli csoport, amely a marginalizált csoportoknak nyújtott támogatásban részesül.

Ugyanakkor a Bizottság úgy véli, hogy a 2014–2020-as időszakban a romaintegráció nyomon követése az ESZA-alapok 9.2. beruházási prioritása, az ESZA- és az ERFA-alapok keretén belül megvalósuló operatív programok egyedi céljai és az ESZA partnerekre vonatkozó közös outputmutatói és a programspecifikus mutatók és célok alkalmazása alapján jelentősen fog javulni.

1. sz. ajánlás

A Bizottság megjegyzi, hogy az ajánlás címzettjei a tagállamok.

1. sz. ajánlás (a)

A Bizottság emlékeztet arra, hogy a marginalizált közösségek, például a romák érdekében hozott intézkedéseknek az Európai Strukturális és Befektetési Alapokból (ESB-alapokból vagy ESBA-ból) juttatott támogatás szintje mindössze tájékoztató jellegű, mivel a tagországoknak kizárólag akkor kell pénzügyi adatot szolgáltatniuk, amikor az ESZA-alapok célzott 9.2. beruházási prioritását választják és/vagy egyedi célokat/mutatókat jelöltek meg más, az ESZA-hoz és ERFA-hoz kapcsolódó tematikus célokban.

1. sz. ajánlás (b)

A Bizottság kiemeli, hogy amennyiben a közös rendelkezésekről szóló rendelet – valamennyi ESB-alapra érvényesen – általános előzetes feltételt tartalmaz a megkülönböztetés tilalmára vonatkozóan, a feltétel teljesítésének értékelését az ESBA-rendeletekben megfogalmazott kritériumokra kell korlátozni. Hasonlóképpen a szubszidiaritás elvének kell érvényesülnie, amikor egyedi vagy megfelelő szakpolitikai, köztük a stratégiák tartalmára vonatkozó, intézkedést kell hozni nemzeti vagy regionális hatáskörben.

A tagállamoknak konkrét célokat kellett megjelölniük operatív programjaikban, amikor az ESZA-alapok célzott 9.3. beruházási prioritását („A megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelem és az esélyegyenlőség előmozdítása”) választották. Ez különösen igaz azokra a tagállamokra, amelyekre országspecifikus ajánlás vonatkozik ezen a területen.

1. sz. ajánlás (c)

A közös rendelkezésekről szóló rendelet 5. cikke megállapítja, hogy a civil társadalmat képviselő érintett testületek a partnerség és többszintű kormányzáson alapuló megközelítés részét alkotják. A közös rendelkezésekről szóló rendelet 5. cikkének 2. bekezdésével összhangban, a partnereket, többek között, a partnerségi megállapodások elkészítésébe és a programok elkészítésébe és végrehajtásába vonják be.

2. sz. ajánlás (a)

A Bizottság elfogadja az ajánlást és úgy véli, az operatív programok szintjén kell megvalósítani őket. Hangsúlyozza, hogy már lépéseket tesz ebben az irányban.

Amint a 38. bekezdés kiemeli, a Bizottság tematikus iránymutatást adott ki 2015-ben „Az európai strukturális és beruházási alapoknak az oktatási és térbeli szegregáció kezelése érdekében történő felhasználásáról”. A tagállamokat arra kérik, kövessék az iránymutatás rendelkezéseit a programozás és a megvalósítás során annak érdekében, hogy megelőzzék és kezelni tudják a marginalizált közösségek, köztük a romák oktatásban és életkörülményekben tapasztalt szegregációját.

A Bizottság teljes mértékben tisztában van vele, hogy a hatékony gyakorlati megvalósítás kiemelt fontosságú. Ezért a Bizottság külső szakértőket vesz igénybe, akik segítenek a tagállamoknak, hogy megvalósítsák az iránymutató feljegyzést, elsődlegesen a Cseh Köztársaságra, Szlovákiára, Magyarországra, Romániára és Bulgária összpontosítva.

Az operatív programok (OP-k) módosítását és finanszírozásuk átcsoportosítását – általános szabályként – a tagállamoknak kell kezdeményezniük.

2. sz. ajánlás (b)

A Bizottság elfogadja az ajánlást és, véleménye szerint, már lépéseket tesz ebbe az irányba.

A Bizottság maradéktalanul felhasználja a tagországok elért eredményeiről szóló jelentéseket, köztük a monitoringbizottságok üléseiről készülteket is, annak érdekében, hogy a tagállamokat az ESB-alapokból támogatott intézkedések megerősítésére kérje és bátorítsa, amikor a romákkal kapcsolatban feltárt kihívások jobb kezelésére van szükség. Ezt az egyeztetést követően, a tagállamok benyújthatják az operatív programok módosítására vonatkozó kérésüket a közös rendelkezésekről szóló rendelet 30. cikkének 1. bekezdésében foglaltak szerint.

A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a közös rendelkezésekről szóló rendelet 23. cikkének 1. bekezdésében foglaltak szerint csupán felkérheti a tagállamot operatív programjai felülvizsgálatára annak érdekében, hogy kezelni tudja a romákkal összefüggő, az országspecifikus ajánlásokban megfogalmazott kihívásokat, és abban az esetben, ha a finanszírozás átcsoportosítása szükséges kezelésükhöz.

3. sz. ajánlás

A Bizottság megjegyzi, hogy az ajánlás címzettjei a tagállamok.

A romaintegráció hatékony támogatásához szükséges, fenntartható intézkedések finanszírozásának lehetőségével többféleképpen foglalkoznak az ESB-alapokra vonatkozó rendeletek.

Először is a 2014–2020-as programozási időszakban lehetőség nyílik hosszú távú (7 éves) intézkedésekre is. Az egyes projektek hosszának arányban kell állnia a tervezett céllal.

Másodszor, az ESZA-rendelet keretet fogalmaz meg a kedvező eredmények nyomon követéséhez a marginalizált csoportok (köztük a romák) társadalmi befogadása tekintetében a közös outputok és a hosszabb távú eredménymutatók révén, amelyek célja, hogy a marginalizált roma közösségek érdekében tett, ESZA-finanszírozású intézkedések fenntarthatóságát előmozdítsa.

Harmadszor, az ERFA-ból finanszírozott infrastrukturális projektek esetében, és ez igaz valamennyi szektorra, a tagállamok vegyék figyelembe, hogyan lehet a projektek fenntarthatóságát biztosítani, amikor erre a lezárásukat követően szükség van (például a működtetés-fenntartás érdekében).

4. sz. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást és, amennyire lehet, figyelembe veszi azt a következő programozási időszakban.

A 2014–2020-as finanszírozási időszakot illetően megjegyzendő, hogy a romaintegráció céljai tükröződnek az ESB-alapok keretében a tagállamok azon operatív programjainak kialakításától kezdve, amelyek esetében a romaspecifikus előzetes feltételrendszer érvényes.

Az operatív programok felülvizsgálatát főképp a tagállamok kezdeményezik. A közös rendelkezésekről szóló rendeletnek megfelelően a tagállamok által benyújtott programmódosítási kérelmeket megfelelően indokolni kell, és e kérelmek tartalmazzák különösen a program módosításainak az intelligens, fenntartható és befogadó növekedésre vonatkozó uniós stratégia és a programban meghatározott egyedi célkitűzések elérésére gyakorolt várható hatását.

A 2014–2020-as időszak jogi keretén belül, az ellenőrzések függvényében, az érintett operatív program irányító hatósága köteles olyan rendszert kialakítani, amely számítógépes formában tud adatokat rögzíteni és tárolni valamennyi szükséges műveletről, többek között, nyomon követési és értékelési céllal. Ez vonatkozik a pénzügyi, az output- és az eredményadatokra is.

5. sz. ajánlás

A Bizottság megjegyzi, hogy a javaslat címzettjei a tagállamok, továbbá felhívja a figyelmet arra, hogy az egyes tagállamokra az etnikai hovatartozásra vonatkozó adatgyűjtésre érvényes jogi korlátokon kívül, valamennyi romaspecifikus mutató védett, érzékeny adat (a 95/46/EK rendelet 8. cikke). Az érintettek megtagadhatják hozzájárulásukat az adatgyűjtéshez. Ebből következően az ESB-alapokból finanszírozott tevékenységekben részt vevő romák számára főként önbevallásokból lehet következtetni.

6. sz. ajánlás

A Bizottság megjegyzi, hogy az ajánlás címzettjei a tagállamok.

A Bizottság ugyanakkor hangsúlyozza, hogy ennek maradéktalan megvalósításához – a társadalmi befogadással összefüggő, a foglalkoztatáshoz nem kapcsolódó intézkedések ESZA-finanszírozásának lehetőségét illetően – az ESZA céljára vonatkozó szerződésmódosítás szükséges a 162. cikkben foglaltaknak megfelelően.

A Bizottság továbbá úgy véli, hogy az ESZA-rendelet – jelenlegi formájában és az EUMSZ 162. cikkének megfelelő értelmezésben – jogilag megfelelően tudja kezelni a romaintegráció kérdését a társadalmi befogadás tematikus célján keresztül.

Ebben az összefüggésben az ESZA akkor tudja finanszírozni a romaintegrációra irányuló intézkedéseket, ha ezek az intézkedések integrált intézkedések részét képezik, amelyek célja, hogy – még ha közvetve is, de – növeljék a romák munkapiaci esélyeit.

A romaintegrációs intézkedések ESZA alatti támogathatóságának jogi értelmezéséről a tagállamok 2015 novemberében tájékoztatást kaptak.

Emiatt, a Bizottság véleménye szerint, nem lehet szó jogbizonytalanságról.

7. sz. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást és – a következő többéves pénzügyi keret elkészítésének összefüggésében, a finanszírozás elosztása kritériumainak vizsgálatakor, figyelembe veszi azt a szerepet, amelyet a társadalmi befogadás kihívásai játszanak és azt, hogy a marginalizált közösségek támogatása érdekében a források további céljainak meghatározására van szükség.

8. sz. ajánlás (a)

A Bizottság nem fogadja el az ajánlást.

Bár mindig hajlandó együttműködni a tagállamokkal, tekintetbe véve helyzetük és megközelítéseik sokféleségét, továbbá azt, hogy a szubszidiaritás elvét tiszteletben kell tartani, a Bizottság véleménye szerint ez az ajánlás nem alkalmas közös módszertan kialakítására ezen a területen.

8. sz. ajánlás (b)

A Bizottság nem fogadja el a javaslatot, mivel – véleménye szerint – ez a kérdés, a szubszidiaritás elvének megfelelően, a tagállamok mérlegelési jogkörébe tartozik.

Ezenkívül a Bizottság nem tervezi statisztikai adatok gyűjtését az etnikai hovatartozásról sem a munkaerő-piaci felméréshez, sem a jövedelmekre és életkörülményekre vonatkozó uniós statisztikához. A roma népességre vonatkozó adatgyűjtés technikailag és jogilag egyaránt rendkívül nehéz és költséges.

Bevezetés

12

A Bizottság megjegyzi, hogy az ESZA-alapok 9.2. beruházási prioritásához rendelt összegnek megfelelő 1,5 milliárd eurón kívül, a romák társadalmi befogadásának programja további finanszírozáshoz jut az ESZA- és az ERFA-alapok számos egyéb beruházási prioritása révén.

Észrevételek

30

A 2007–2013-as időszakban az ESZA-rendelet – elsődleges megközelítésben – nem kifejezetten a romákat, hanem általánosabban a hátrányos helyzetű csoportokat célozta meg. Ezért a romaintegrációra „a hátrányos helyzetűek társadalmi befogadásának megerősítése” prioritás vonatkozott.

Bizonyos tagállamok ugyanakkor kifejezetten a romaintegrációra vonatkozó fejezetet is beépítettek a strukturális alapok programozásának nemzeti stratégiai referenciakeretébe a 2007–2013-as időszak vonatkozásában.

34

A Bizottság megjegyzi, hogy az uniós keretrendszer egyértelműen elismeri, hogy „először is a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a romákat ne érje hátrányos megkülönböztetés, a többi uniós polgáréval megegyező bánásmódban részesüljenek, és az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglaltaknak megfelelően, valamennyi alapvető jog egyenlő módon legyen számukra biztosítva”. Az egyenlő bánásmód tehát horizontális elv, amely az eredményes romaintegráció előfeltétele. Bár az EU intézményeinek és a tagállamok közös felelőssége a romák társadalmi befogadásának javítása a hatáskörükbe tartozó valamennyi eszköz és politika segítségével, a tagállamok – a szubszidiaritás elvének megfelelően – elsődleges felelősséggel tartoznak és elsődleges jogkörrel rendelkeznek a marginalizált népesség helyzetének megváltoztatásához.

39

A partnerség és a többszintű kormányzás a közösen kezelt alapok régi fontos alapelve, amely a korábbi programozási időszakokban is érvényesült, és amelyet az ESZA-ra irányadó közös rendelkezésekről szóló rendelet 5. cikke is rögzít a 2014–2020-as időszakra vonatkozóan. A Bizottság felhatalmazáson alapuló rendeletével elfogadott „Európai magatartási kódex” támogatást nyújt a tagállamoknak a partnerség szervezésében, és számos gyakorlati kérdést érint, köztük a kiválasztott partnerek reprezentatív jellegét, a kiválasztási folyamatokat és a megfelelő időben történő, érdemi és átlátható konzultációk érdekében megfogalmazott eljárási minimumkövetelményeket; foglalkozik továbbá azzal a követelménnyel is, hogy a partnereknek képviseltetniük kell magukat a programok monitoringbizottságaiban, a teljes programcikluson keresztül.

40

A Bizottság megjegyzi, hogy jelentős forrásokkal járult hozzá a két említett közös programhoz (ROMACT és ROMED).

44

Bár nem határozott meg a megkülönböztetés tilalmára vonatkozó célokat, a spanyol nemzeti romaintegrációs stratégia hangsúlyozza a 2011–2014-es időszakra vonatkozóan elkészített „Az állampolgárság és az integráció második terve” és a megkülönböztetés elleni küzdelem konkrét intézkedéseit előre vetítő, a rasszizmus, a megkülönböztetés, az idegengyűlölet és a türelmetlenség elleni nemzeti stratégia kiegészítését és a velük való szinergiát.

45

Amint azt a magyarországi nemzeti romaintegrációs stratégia rögzíti, a társadalmi befogadásra vonatkozó szakpolitika nemcsak a romákra, hanem szélesebb csoportra is érvényes. Célja a szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben élők arányának csökkentése, a hátrányos helyzetű gyermekek társadalmi leszakadásának és a romák és nem romák közötti különbségeknek a csökkentése. Ezekkel a kérdésekkel horizontálisan, a következő öt területen foglalkoznak: a gazdaságilag aktív korú, tartósan munkanélküliek munkapiaci esélyeinek javítása, a gyermekszegénység csökkentése, a szocializációhoz kapcsolódó és a társadalmi-kulturális hátrányok ellensúlyozása, a roma nők oktatásához és elhelyezkedéséhez kapcsolódó hátrányok és a hátrányos területeken kialakult fejlődési szakadék kérdésének kezelése.

49

A bolgár nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtásában elért előrehaladásról készült 2015-ös értékelésében a Bizottság megjegyezte, hogy a nemzeti roma kapcsolattartó pont (NRKP) „nem tudja sem elvégezni megbízatását, sem biztos kézzel irányítani az előrehaladást, mivel nincsenek sem emberi, sem politikai erőforrásai”. Az is igaz ugyanakkor, hogy a nemzeti romaintegrációs stratégia végrehajtása nagymértékben az ESB-alapokra támaszkodik. Tehát a gyakorlatban az NRKP kiegészítő struktúráktól kap támogatást funkciói elvégzéséhez. Az ESB-alapok keretében megvalósuló 2014–2020-as intézkedések tervezését és koordinálását végző minisztériumközi munkacsoportot hoztak létre az ESBA Központi Koordinációs Egység vezetésével és az NRKP, az érintett (munkaügyi, művelődésügyi, regionális fejlesztési és földművelési) minisztériumok miniszterhelyettesi szintű, (a nemzeti romaintegrációs stratégia 6 prioritási területének megfelelő koordinációs) szakértők, továbbá az önkormányzatok képviselőinek részvételével.

50 – Második francia bekezdés

A Bizottság megjegyzi, hogy vannak olyan fejlemények a jelenlegi politikai helyzetben, amelyek miatt valószínűleg egyre nagyobb figyelem irányul a romák problémáira Bulgáriában.

51 – Első francia bekezdés

Bulgáriában a nemzeti romaintegrációs stratégia éves monitoringja, amely további segítséget kap majd a 2016. december végén elkészülő új monitoringrendszertől, valamennyi érintett intézmény és önkormányzat közigazgatási jelentése alapján történik.

54

Lásd a Bizottság válaszát az 50. bekezdésben, Bulgáriára vonatkozóan.

60

A Bizottság nem osztja a Számvevőszék jogbizonytalanságot sugalló véleményét. Az ESZA célja, amint azt az EUMSZ 162. cikke rögzíti, a belső piacon a munkavállalók foglalkoztatási lehetőségeinek javítása. Ezért a társadalmi befogadásról szóló 9. tematikus célnak az EUMSZ 162, cikkében foglaltak szerinti alkalmazása azzal a következménnyel jár, hogy az ESZA finanszírozza valamennyi olyan romaintegrációs intézkedést, amelyek annak az integrált intézkedéssorozatnak a részét képezik, amelyek ahhoz járulnak hozzá, ha közvetve is, hogy a romák könnyebben léphessenek be a munkapiacra. A romaintegrációs intézkedések ESZA alatti támogathatóságának jogi értelmezéséről a tagállamok 2015 novemberében tájékoztatást kaptak. Az ESZA-támogatás további olyan egyéb eszközökkel, például a „Legrászorultabbak európai segélyezési alapjá”-val, is kiegészülhet, amelyeket a tagállamok alapvető szükségletek kielégítésére és arra tudnak felhasználni, hogy lényeges segítséget nyújtsanak a romáknak.

A Bizottság megjegyzi, hogy a Számvevőszék a mintába kizárólag a befejezett, az ERFA keretében megvalósult lakásprojekteket választotta be. Tekintettel a rendelet módosításának időpontjára, továbbá az ehhez hasonló projektek elkészítéséhez szükséges átfutási időre, a vizsgálat idején több projekt is a megvalósítás szakaszában volt.

61

A Bizottság megjegyzi, hogy nem volt a mutatószámokra előírt követelmény a programban. Azonban, ami az ESZA-t illeti, a XXIII. melléklet előírja a kisebbségeknek és a hátrányos helyzetű csoportoknak az ESZA-műveletekben való tényleges részvételéről szóló jelentéstételt.

A Bizottság megjegyzi, hogy – a 2007–2013-as programozási időszakhoz hasonlóan – az ESZA az általános megközelítést alkalmazta a hátrányos helyzetű csoportok támogatásához, a célcsoportok meghatározása, továbbá a konkrét célok és mutatók meghatározása, nemzeti reformprogramokban és a társadalmi befogadás nemzeti akcióterveiben ismertetett kihívások alapján, a tagállamokra hárult.

62

A pénzügyi információ hiányát az magyarázza, hogy a roma népesség nem volt az ESZA-támogatás kizárólagos címzettje.

64

Például Magyarország és a Cseh Köztársaság az ERFA támogatásával indított – a módosítást megelőzően – a romák által lakott, hátrányos helyzetű városnegyedekkel kapcsolatos programokat.

65

A Bizottság megjegyzi, hogy az EU adatvédelemre irányadó jogi kerete értelmében Az érintettek megtagadhatják hozzájárulásukat az etnikai hovatartozással összefüggő adatgyűjtéshez. Ennek következtében az etnikai hovatartozásra vonatkozó adatok megbízhatatlannak bizonyulhatnak, amikor a romaintegráció finanszírozásának szükséges szintjéről döntenek.

Néhány tagállam (pl. Magyarország és Szlovákia) etnikai vagy társadalmi–gazdasági helyettesítő mutatót vezetett be (például szegénységi térkép, a városi és vidéki szegregált városrészek, mélyszegénységben élők) annak érdekében, hogy azonosítani lehessen a szükségleteket és meg lehessen határozni a szükséges finanszírozást. A roma közösségek bevonását ezek a megközelítések biztosítják.

Lásd még a Számvevőszék jelentésének 87. bekezdését.

Ezenkívül számos tagállamban törvény tiltja az etnikai adatok gyűjtését.

68

A Bizottság hangsúlyozza, hogy az adott operatív program egyértelműen és ismételten megállapítja, hogy az oktatási intézkedéseknek befogadó oktatást és deszegregációt kell eredményezniük, ideértve a deszegregációs programban részt vevő oktatási intézmények számára utaló mutatókat is.

Az operatív programokból kialakított pályázati felhívások több részletet tartalmaznak az oktatási intézkedésekhez kapcsolódó egyedi követelményekről. Ezeket a program-monitoringbizottsággal egyeztetik, amelyben – tanácsadó tagként – a Bizottság is részt vesz.

Az ESZA-alapok deszegregációs célokra történő felhasználásáról szóló iránymutató feljegyzés követendő módszertani útmutatóval szolgál a pályázati felhívások elkészítéséhez és a projektek végrehajtásához.

Ezenkívül, a tárgyalások során, Magyarország figyelembe vette a meglévő országspecifikus ajánlásokat, majd kiválasztotta azt a beruházási prioritást, amely segítséget nyújt a roma közösségeknek.

2015-ben a Bizottság további információkat kért a közoktatás fejlesztéséhez nyújtott támogatásról és részletesebb ismertetést szeretne az e területen rendelkezésre álló finanszírozásról.

5. háttérmagyarázat - Magyarországon az ESB-alapok keretéből hiányoztak a deszegregációs intézkedések az oktatás területén

A Bizottság megjegyzi, hogy a méltányos oktatásról szóló helyi terv megléte előfeltétele annak, hogy az önkormányzatok forrást, köztük az intézkedésekhez szükséges ESZA-finanszírozást igényelhessenek.

A 2014–2020-as ERFA/ESZA humámerőforrás-fejlesztési operatív programban egyértelmű és ismételt elkötelezettség található a deszegregáció iránt és számos intézkedés irányul a deszegregációra (pl. az oktatásban és a lakhatásban).

Az operatív program ezen intézkedései részleteinek szintjéről lásd a Bizottság 68. bekezdésre adott válaszát.

69

A Bizottság megjegyzi, hogy sok más, ESZA- és ERFA-finanszírozású, a közös rendelkezésekről szóló rendelet foglalkoztatáshoz, társadalmi befogadáshoz és oktatáshoz kapcsolódó 8., 9. és 10. tematikus célja szerinti beruházási prioritás ugyancsak jelentős összegekkel támogatja a romaintegrációt például a befogadó oktatás, a szociálislakás-építés és a szociális és egészségügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférés területén. Ahol szükséges ezek is hozzájárulnak az országspecifikus (például a bölcsődei-óvodai és az oktatási infrastruktúrára vonatkozó) ajánlások megvalósításához.

Ez összhangban áll a 2. és 4. számú közös alapelvvel („Explicit, ám nem kizárólagos célzott megközelítés”, illetve „Törekvés a fő áram irányába”). Ezek értelmében a romák társadalmi befogadása az általános társadalmi befogadás és a szegénység mérséklését célzó intézkedések része kell, hogy legyen annak érdekében, hogy a roma közösségek további elszigetelődését megakadályozhassuk.

Erre jó példát találunk a szlovák humán erőforrás operatív programjában, amint azt a 8. számú háttérmagyarázatban a Számvevőszék meg is erősíti. Szlovákia elfogadta a Bizottságnak azt a javaslatát, hogy több alap által finanszírozott operatív programot hozzon létre két prioritási tengellyel: az egyik az ESZA, a másik az ERFA. Mindegyik egy sor egyedi, integrált módon megvalósítandó célt tartalmaz.

73

A Bizottság megjegyzi, hogy a 9.2. beruházási prioritást következetesen választották operatív programjukként azok a tagországok, ahol magas a roma népesség aránya (például Bulgáriában, a Cseh Köztársaságban, Magyarországon, Romániában és Szlovákiában), illetve azok, amelyek országspecifikus ajánlást kaptak a romák társadalmi befogadására.

Spanyolországban a társadalmi befogadás nemzeti operatív programja, amely egész Spanyolországban jelen van, a 9.2. beruházási prioritás szerinti, a romák társadalmi befogadására irányuló intézkedésekre vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz.

A cél a befogadó megközelítés alkalmazása. Spanyolország egyetértett a Bizottsággal a különböző veszélyeztetett alcsoportokat, köztük a romákat, célzó 9.1. beruházási prioritás szerinti, a társadalmi befogadásra irányuló átfogó intézkedések végrehajtásában. Andalúzia esetében a „Diseño Y Ejecución De Estrategias Locales de Empleabilidad e Inserción Social de las Personas en Situación o Riesgo de Exclusión Social” elnevezésű 9.1. beruházási prioritás szerinti regionális ESZA-finanszírozású operatív program részét képező intézkedés konkrét, szegénység és társadalmi kirekesztés által sújtott helyi területeket céloz meg és a foglalkoztatáshoz, a lakhatáshoz, a társadalmi integrációhoz, az oktatáshoz stb. nyújt támogatást. A Bizottság véleménye szerint az andalúz roma népességgel hatékonyan tud foglalkozni a fent említett intézkedés és a nemzeti operatív program.

Magyarországon a humán erőforrás operatív program – amely a 2014–2020-as időszakban Magyarország 6 konvergenciarégióját érintő, kiegészítő összetétellel rendelkezik – forrásokat kapott az 1. prioritás részét képező és az 5. prioritás szerinti transznacionális együttműködési eszközeként és pénzügyi eszközként szolgáló 9.2. beruházási prioritáshoz.

75

A Bizottság megjegyzi, hogy a kohézió szakpolitikájának összefüggésében a tagállamok rendelkezésére bocsátott pénzügyi támogatást illetően, a források elosztása az általános kohéziós célhoz kapcsolódó kritériumokra épülő elosztási kulcsot követi, ezért főként fejlettségi szintjüket tükrözi. E tekintetben a pénzügyi támogatás szintje is a tagállamok és a régiók finanszírozási képességét tükrözi, és támogatást nyújt részükre a legfontosabb kihívások, köztük a társadalmi befogadás, kezelésében. Ezenkívül a tagállamok kötelesek bizonyos minimális mértékben hozzájárulni az ESZA-hoz (a közös rendelkezésekről szóló rendelet 92. cikkének 4. bekezdése), a kötelezettség, amelynek értelmében minden egyes tagállamban az összes ESZA-forrás legalább 20%-át „a társadalmi befogadás előmozdítása és a szegénység, valamint valamennyi megkülönböztetés elleni küzdelem” 9. tematikus célkitűzés megvalósítására kell elkülöníteni, továbbá, hogy – az érintett országspecifikus ajánlásokat figyelembe véve – tematikus koncentrációra van szükség, garantálja, hogy elegendő ESZA-finanszírozott támogatás áll rendelkezésre a romaintegrációhoz valamennyi olyan tagállamban, ahol ez különösen nagy kihívást jelent.

79

A Bizottság megjegyzi, hogy gyakran előfordul, hogy a megkülönböztetés felszámolását célzó intézkedéseket más beruházási prioritás, köztük a 9.2. és a 9.1., intézkedéseinek konkrét céljai és példái tartalmazzák.

Magyarországon a megkülönböztetés felszámolása horizontális eleme a partnerségi megállapodásokhoz vezető tárgyalásoknak és az operatív programokhoz rendelt finanszírozás szerkezetének. Ez a tagállam választása.

Bulgáriában, noha nem a 9.3. beruházási prioritást választották beruházási prioritásként, azok az intézkedések, amelyek a megkülönböztetés tilalmára irányítják a közfigyelmet, és amelyek célja a sztereotípiák kezelése és az etnikai közösségek kulturális önazonosságának támogatása, fő vonulatként – a megkülönböztetést megakadályozó és az egyenlő esélyeket támogató eszközként – jelenik meg az emberierőforrás-fejlesztési és a tudomány és az oktatás az okos növekedésért operatív programokban.

Romániában az ESZA-finanszírozású humán tőke operatív program szerint a társadalmi kirekesztés nem az etnikai hovatartozáshoz, hanem általában a szegénységhez kapcsolódik. A program ezért kifejezetten a romákat célozza és kizár más marginalizált közösségeket és hátrányos helyzetű csoportokat.

83

Lásd a Bizottság 39. bekezdésre adott válaszát.

A Bizottság 84. és 85. bekezdésre vonatkozó együttes válasza

Amellett, hogy egyes tagállamokban az etnikai hovatartozásra vonatkozó adatgyűjtésre jogi korlátok vannak érvényben, az érintettek megtagadhatják hozzájárulásukat az adatgyűjtéshez. Az ESB-alapokból finanszírozott tevékenységekben részt vevő romák számára főként önbevallásokból lehet következtetni. Ugyanakkor a 9.2. befektetési prioritás valamennyi résztvevőjét a romákéhoz hasonló marginalizált közösségek részének tekinthetjük, ami megkönnyíti a célcsoportokról szóló jelentéstételt a 2014–2020-as programozási időszak során.

Közös bizottsági válasz a 86. és 87. bekezdésekre

A Bizottság megjegyzi, hogy az Alapjogi Ügynökségnek nincs jogköre az európai uniós törvényi rendelkezések értelmezésére.

A Bizottság megjegyzi, hogy egyes tagállamokban tilos etnikai adatokat gyűjteni, továbbá, hogy az ilyen adatgyűjtés nemzeti hatáskörbe tartozik. Ha az adatgyűjtés jogszabályba ütközik, az adatfeldolgozás nem releváns.

Bár az etnikai hovatartozásra vonatkozó adatok gyűjtésének a Számvevőszék által említett gyakorlati alternatívájára is komoly korlátozások vonatkoznak monitoring szempontjából, minőségi bizonyítékot szolgáltathatnak az ESZA roma résztvevőinek nyújtott ESZA-támogatásról.

Mivel az adatok önbevalláson alapulnak és az adatgyűjtéshez hozzájárulás szükséges, az adatok megbízhatósága csökkenhet (alacsony válaszadási arány amiatt, hogy a válaszadók vonakodnak maguktól bevallani etnikai hovatartozásukat és/vagy amiatt, hogy vonakodnak válaszolni. A mintavételt és az extrapolálást akadályozhatja a megfigyelt tényleges populációs univerzum bizonytalansága is.

A román kormány által 2015-ben elfogadott nemzeti romaintegrációs stratégia referenciaértékként a 2011. évi, heteroazonosítás-alapú népszámlálás adatait alkalmazza: a magukat romának vallók a népesség 3,3%-át teszik ki. Ez 621 573 személyt jelent.

A román hatóságok elismerik stratégiájukban, hogy a roma népességről készített becslésekben eltérés tapasztalható. A stratégia az Európa Tanács és a Világbank becsléseire hivatkozik, azonban a referenciaértékeket a népszámlálás adatainak megfelelően határozzák meg.

Ehelyett az ESZA-val társfinanszírozott humán erőforrás operatív program figyelembe veszi az Európa Tanács becslését, miszerint a romák száma Romániában 1,85 millió. Ezért az alapadatok és az etnikai adatok megbízhatósága monitoringtevékenység céljára továbbra is kihívást jelent.

88

A 2007–2013-as időszak során nem volt követelmény, hogy a romákat külön kategóriaként kezeljék és, következésképpen, az ilyen adatok gyűjtése a kedvezményezettektől.

A tagállamoknak kizárólag az ESZA-műveletek résztvevőinek természetéről kell jelentést készíteniük (és adatot gyűjteniük). A roma résztvevők adatait a „kisebbségek” vagy „egyéb hátrányos helyzetűek” kategóriákba sorolták veszélyeztetett csoportok és az oda soroltak szerinti bontásban, a nemzeti szabályoknak megfelelően.

A 2007–2013-as operatív programokban sem voltak olyan, roma vonatkozású közös outputmutatók, amelyek az érintett operatív programokban programmutatókként jelentek meg, és amelyeket EU-szinten összesítettek.

A romákat külön kategóriaként kizárólag akkor jelezték az éves megvalósítási jelentésben, amikor az ilyen egyedi mutatószámot célmeghatározáshoz választották az operatív programban.

89

Spanyolországban a roma népesség nem volt egyedi célcsoport 2007–2013-as programozási időszakban; ebből következően nem kellett meghatározni a résztvevők etnikai hovatartozását. Emellett, amint azt a Tanács hatékony romaintegrációra vonatkozó ajánlása is elismeri, az etnikai hovatartozásra vonatkozó adatok gyűjtése érzékeny kérdés lehet, továbbá, a szubszidiaritás elvével összhangban, a tagállamokra kell bízni saját minitoringmódszereik megválasztását.

90

A 2014–2020-as programozási időszakban az operatív programok az adategységességet biztosító rendelkezéseket tartalmaznak. A rendelkezések azt hangsúlyozzák, hogy valamennyi definíciónak valamennyi kedvezményezett számára rendelkezésre kell állnia. Ezenkívül a Bizottság gyakorlati iránymutatással szolgál a mutatók meghatározásának egységességére vonatkozóan.

Új követelmény, hogy műveletenként és számítógépes formában kell rögzíteni és tárolni a teljesítés adatait annak érdekében, hogy az adatokat összesíteni lehessen, ha – monitoring, értékelés, pénzügyi irányítás, ellenőrzés vagy vizsgálat miatt – ez szükséges (a Bizottság 240/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete 24. cikkének 2. bekezdése).

Romániában a 2014–2020-as emberi erőforrás operatív program, amely programszinten vetíti előre az output- és az eredménymutatókat, amelyeket, ezt követően, a pályázati felhívásokat kísérő egyedi iránymutatásokban definiálnak, felvetette a három indikátortípus meglétének kérdését, és végül foglalkozott is vele.

91

Ha a cél a különösen veszélyeztettek csoportja, ésszerű, ha (ellentétben az outputcélokkal) nem határozunk meg számszerűsített eredménycélokat annak érdekében, hogy megelőzhető legyen a „szűrési” hatás (azaz kisebb hátrányos helyzetű csoportokat választanak az intézkedés tárgyául a magasabb sikerarány érdekében).

Ami a 2014–2020-as programozási időszakot illeti, valamennyi érintett mutató vonatkozásában műveleti szinten kell meghatározni a célokat (lásd a Bizottság 2014. január 7-i 240/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendeletének III. számú mellékletét.

92

Bár a 2014–2020-as ESZA-rendelet I. sz. melléklete nem jelez előre a roma résztvevőkre vonatkozó pontos közös mutatót, a romaintegráció nyomon követése jelentősen fog javulni azokban az esetekben, ahol az operatív programban megállapodás születik az egyedi mutatószámokról vagy ha az egyedi cél kizárólag a romákat célozza.

Ezenkívül az egyes résztvevőkre vonatkozó adatgyűjtés bővíti a műveletekért felelős testületek és az irányító hatóságok lehetőségeit a roma résztvevők adatainak – köztük az eredmények – összesítésére és figyelemmel kísérésére is.

A kifejezetten a romákat célzó műveletek esetében a társadalmi-gazdasági jellemzőkre és a munkaerő-piaci helyzetre és a beruházási prioritással érintett ESZA-résztvevők eredményeire vonatkozó információk gyűjtése közös output- és eredménymutatók és az operatív programban elfogadott további egyedi mutatók segítségével valósul meg. Ez azokra a nem kizárólag a romákat célzó beruházási prioritásokra is érvényes, amelyek esetében az operatív program egyedi mutatót jelez előre a romákkal kapcsolatban. Operatív szinten kell nyilvántartásba venni és tárolni, a Bizottság 2014. január 7-i 240/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendeletének megfelelően.

93

A Számvevőszék által feltárt hiányosságot a jelenlegi szabályozói keret orvosolja.

Azok a tagállamok, ahol a romák társadalmi befogadása jelentős kihívás, külön a marginalizált csoportokra, köztük a romákra vonatkozó 9.2. beruházási prioritás keretében foglalkoznak ezzel a kérdéssel. Ez esetben a társadalmi-gazdasági jellemzőkre és a munkaerő-piaci helyzetre és a beruházási prioritással érintett ESZA-résztvevők eredményeire vonatkozó információk gyűjtése közös output- és eredménymutatók segítségével valósul meg.

Ezenkívül a romákhoz kapcsolódó programspecifikus mutatók egyedi információval szolgálhatnak a romákról. A bevezetett operatív programokban 69 programspecifikus mutató hivatkozik a romákra, különösen Horvátországban, Romániában, Szlovéniában és Spanyolországban.

Az előzetes feltételrendszer megléte ezen a területen javítja a tagállamok monitoringtevékenységét. A tagországok 2016 végéig teljesíthetik az előzetes feltételeket.

96

A Bizottság hangsúlyozza, hogy a kiválasztási kritériumoknak összhangban kell állniuk az operatív programokban rögzített egyedi célokkal. Ezért, amennyiben az operatív programok konkrét céljai nem irányulnak a romákra, a kiválasztási kritériumok magukban foglalják az operatív programok konkrét céljai között megnevezett hátrányos helyzetűeket.

Ami az ERFA érintett irányító hatóságát illeti Bulgáriában, a célcsoport nem csak a roma népesség volt, mivel a pályázati felhívást úgy alakították ki, hogy lehetőséget biztosítson valamennyi marginalizált közösségnek, ne csak a romáknak.

98

A 2014–2020-as programozási időszakban az operatív programok az adategységességet biztosító rendelkezéseket tartalmaznak. A rendelkezések azt is hangsúlyozzák, hogy valamennyi definíciónak valamennyi kedvezményezett számára rendelkezésre kell állnia. Ezenkívül az operatív program gyakorlati iránymutatást ad a mutatók meghatározásának egységességére vonatkozóan.

Az ERFA vonatkozásában a programszintű mutatókra vonatkozó jelentéstétel nem volt kötelező a 2007–2013-as időszakban. A projektszintű mutatókat az adott pályázat tartalmazza és a tagállam követi nyomon.

A Bizottság kizárólag jelentősebb projektekre fogad el pályázatokat.

99

A 2007–2013-as programozási időszakban az EU szabályozói követelményei között nem szerepeltek – célcsoportonkénti bontásban – közös eredménymutatók.

A „kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportok” fogalmát éppen ezért a bizonyos romákéhoz hasonló élethelyzetben lévő szélesebb körű népességre lehet alkalmazni, nem szükséges az etnikai alapú megkülönböztetés.

Az említett konkrét esetben a roma népesség nem alkotott külön célcsoportot az ESZA andalúziai operatív programjában a 2007–2013-as programozási időszakban, ugyanakkor a társadalmi kirekesztés kockázatának kitett, kiszolgáltatott helyzetű népesség részeként foglalkoztak vele. Az eredménycélokat a társadalmi kirekesztés kockázatának általában kitett emberek számára vonatkoztatva határozták meg.

100

Bár két önkormányzat Bulgáriában nem tudta megvalósítani a projekteket a kedvezőtlen helyi közvélemény miatt, a többi önkormányzat sikeres szociálisbérlakás-projektjének lezárása előtt áll (egy esetben [Devnja] ez már meg is történt).

101

A Bizottság megjegyzi, hogy bár egyes esetekben a projektmegvalósítás eltért az eredeti tervtől, nem volt követlen hatással a célcsoportokra.

102

Lásd a Bizottság válaszát a szűrési hatásra vonatkozó 91. bekezdésre.

103

A Bizottság hangsúlyozza, hogy a romaspecifikus kritériumok alkalmazása akkor megfelelő, amikor a pályázati felhívásban rögzített kritériumok konkrétan a romákra vonatkoznak; a Számvevőszék által vizsgált 19 projekt esetében ez nem érvényesült következetesen.

10. háttérmagyarázat - A célcsoport meghatározásában az összpontosítás hiánya, valamint a kulturális tényezők nem megfelelő figyelembe vétele hátrányosan érintette az egyik egészségügyi projekt végrehajtását (Bulgária, 4. sz. projekt)

Hogy nem lehetett előzetesen azonosítani a különösen sérülékeny népességet és, ezért, a romákat célcsoportként külön nem említették, annak oka a nemzetközi szűrési nyilvántartás adatainak korlátozott volta és az etnikai hovatartozásra vonatkozó adatok hiánya.

A bolgár egészségügyi szűrést magában foglaló projekt esetében a kedvezményezett kifejtette, hogy a diszkrimináció tilalmára tekintettel, külön nem céloztak részpopulációt.

107

Bár a spanyol állami foglalkoztatási szolgálatot (SEPE) csak 2014-ben nevezték meg ennek az operatív programnak a közreműködő szervezeteként, részvétele az utolsó monitoringbizottságban lehetőséget teremtett a legjobb gyakorlatok cseréjéhez, amely különösen a mostani programozási időszak számára bizonyult hasznosnak.

118 – Első francia bekezdés

Lásd a Bizottság válaszát a jelentéstételi követelményekről szóló 81. és 88. bekezdésre és a „szűrési” hatásról szóló 91. bekezdésre.

118 – Második francia bekezdés

A 2014–2020-as programozási időszakban az operatív programok az adategységességet biztosító rendelkezéseket tartalmaznak. A rendelkezések azt hangsúlyozzák, hogy valamennyi definíciónak valamennyi kedvezményezett számára rendelkezésre kell állnia. Ezenkívül az operatív program gyakorlati iránymutatást ad a mutatók meghatározásának egységességére vonatkozóan.

Következtetések és ajánlások

121

A Bizottságnak a 30. bekezdésre adott válaszában ismertetett általános megközelítés miatt a kiválasztott projektek, számos esetben, nem konkrétan a romákat, hanem általában a hátrányos helyzetűeket és a különösen veszélyeztetetteket célozták. Ennek következménye az, hogy az összegyűjtött adatok, ideértve a pénzügyi adatokat is, nem romaspecifikusak.

A Bizottság arra is emlékeztet, hogy a 2007–2013-as regionális operatív programok a különösen veszélyeztetettek, köztük a romák lakhatáshoz jutása támogatásának tesztprojektjeire vonatkoztak. E projekteket kifejezetten úgy alakították ki, hogy kiemelt figyelmet szenteljenek az integrált megközelítésnek, a társadalmi befogadáshoz kapcsolódó több dimenzió kérdését is érintve. Sajnos, az Európai Számvevőszék műveletekre irányuló ellenőrzésének lezárásáig nem került sor e projektek véglegesítésére.

124

A Bizottság emlékeztet rá, hogy egyes országok, például Magyarország és Szlovákia a romák társadalmi befogadását fontos témaként azonosították a 2007–2013-as nemzeti stratégiai referenciakeretükben, és átfogó megközelítést alakítottak ki annak kezeléséhez a nemzeti romaintegrációs stratégiának az EU szakpolitikai keretének összefüggésében történt kialakítását megelőzően.

125

A Bizottság megjegyzi, hogy a 2013. évi ajánlás inkább az EU-keret kiterjesztése, amely a 2011. évi közleményben nem említett, új területeket foglalja magában.

126

A Számvevőszék által említett hiányosságokat a Bizottság már azonosította a 2012. évi értékelésében.

1. sz. ajánlás

A Bizottság megjegyzi, hogy az ajánlás címzettjei a tagállamok.

1. sz. ajánlás (a)

A Bizottság emlékeztet arra, hogy a marginalizált közösségek, például a romák érdekében hozott intézkedéseknek az ESB-alapokból juttatott támogatás szintje mindössze tájékoztató jellegű, mivel a tagországoknak kizárólag akkor kell pénzügyi adatot szolgáltatniuk, amikor az ESZA-alapok célzott 9.2. beruházási prioritását választják és/vagy egyedi célokat/mutatókat jelöltek meg más, az ESZA-hoz és ERFA-hoz kapcsolódó tematikus célokban.

1. sz. ajánlás (b)

A Bizottság hangsúlyozza, hogy amennyiben az országspecifikus ajánlás a megkülönböztetés tilalmára valamennyi ESZA-alap vonatkozásában általános előzetes feltételrendszert tartalmaz, a feltételrendszernek a teljesülését az ESBA-rendeletben rögzített kritériumoknak megfelelően kell értékelni. Hasonlóképpen a szubszidiaritás elvének kell érvényesülnie, amikor egyedi vagy megfelelő szakpolitikai, köztük a stratégiák tartalmára vonatkozó intézkedést kell hozni nemzeti vagy regionális hatáskörben.

A tagállamoknak konkrét célokat kellett megjelölniük operatív programjaikban, amikor az ESZA-alapok célzott 9.3. beruházási prioritását („A megkülönböztetés valamennyi formája elleni küzdelem és az esélyegyenlőség előmozdítása”) választották. Különösen igaz ez azoknak a tagállamoknak az esetében, amelyek az országspecifikus ajánlásokkal rendelkeznek e területen.

1. sz. ajánlás (c)

A közös rendelkezésekről szóló rendelet 5. cikke megállapítja, hogy a civil társadalmat képviselő érintett testületek a partnerség és többszintű kormányzáson alapuló megközelítés részét alkotják. A közös rendelkezésekről szóló rendelet 5. cikkének 2. bekezdésével összhangban, a partnereket, többek között, a partnerségi megállapodások elkészítésébe és a programok elkészítésébe és végrehajtásába vonják be.

2. sz. ajánlás (a)

A Bizottság elfogadja az ajánlást és úgy véli, az operatív programok szintjén kell megvalósítani őket. Hangsúlyozza, hogy már lépéseket tesz ebben az irányban.

Amint a 38. bekezdés kiemeli, a Bizottság tematikus iránymutatást adott ki 2015-ben „Az európai strukturális és beruházási alapoknak az oktatási és térbeli szegregáció kezelése érdekében történő felhasználásáról”. A tagállamokat arra kérik, kövessék az iránymutatás rendelkezéseit a programozás és a megvalósítás során annak érdekében, hogy megelőzzék és kezelni tudják a marginalizált közösségek, köztük a romák, oktatásban és életkörülményekben tapasztalt szegregációját.

A Bizottság teljes mértékben tisztában van vele, hogy a hatékony gyakorlati megvalósítás kiemelt fontosságú. Ezért a Bizottság külső szakértőket vesz igénybe, akik segítenek a tagállamoknak, hogy megvalósítsák az iránymutató feljegyzést, elsődlegesen a Cseh Köztársaságra, Szlovákiára, Magyarországra, Romániára és Bulgária összpontosítva.

Az operatív programok módosítását és finanszírozásuk átcsoportosítását – általános szabályként – a tagállamoknak kell kezdeményezniük.

2. sz. ajánlás (b)

A Bizottság elfogadja az ajánlást és, véleménye szerint, már lépéseket tesz ebben az irányban.

A Bizottság maradéktalanul felhasználja majd, például a monitoringbizottságok ülésein, az egyes tagállamokban elért előrehaladásról készült jelentéseket annak érdekében, hogy a tagállamokat az ESB-alapokból támogatott intézkedések megerősítésére kérje és bátorítsa, amikor a romákkal kapcsolatban feltárt kihívások jobb kezelésére van szükség. Ezt az egyeztetést követően, a tagállamok benyújthatják az operatív programok módosítására vonatkozó kérésüket a közös rendelkezésekről szóló rendelet 30. cikkének 1. bekezdésében foglaltak szerint.

A Bizottság azt is megjegyzi, hogy, a közös rendelkezésekről szóló rendelet 23. cikkének 1. bekezdésében foglaltak szerint, csak kérheti a tagállamot operatív programjai felülvizsgálatára annak érdekében, hogy kezelni tudja a romákkal összefüggő, az országspecifikus ajánlásokban megfogalmazott kihívásokat, és abban az esetben, ha a finanszírozás átcsoportosítása szükséges kezelésükhöz.

128

A Bizottság hangsúlyozza, hogy ami az ESZA-t illeti, a romaintegrációra való összpontosítás hiánya a 2007–2013-as programozási időszak alatt a hátrányos helyzetűekre vonatkozóan alkalmazott általános megközelítésből eredt (lásd „A hátrányos helyzetűek társadalmi befogadásának megerősítése” prioritást). A tagállamokra volt bízva azoknak a hátrányos helyzetűeknek – szükségleteik és kihívásaik alapján történő – meghatározása, akiket megcélozni kívántak.

Nem volt a romaspecifikus mutatókra vonatkozó szabályozói követelmény.

Ezenkívül meg kell jegyezni, hogy a kiválasztási kritériumoknak összhangban kell állniuk az operatív programokban rögzített egyedi célokkal. Ezért, amennyiben az operatív programok konkrét céljai nem irányultak a romákra, a kiválasztási kritériumok magukban foglalták az operatív programok konkrét céljai között megnevezett hátrányos helyzetűeket.

129

A Bizottság megjegyzi, hogy az ESZA-alapok 9.2. beruházási prioritásához rendelt összegnek megfelelő 1,5 milliárd eurón kívül, a romák társadalmi befogadásának programja további finanszírozáshoz jut az ESZA- és az ERFA-alapok számos egyéb beruházási prioritása révén (lásd a Bizottságnak a 69. bekezdésre adott válaszát is).

130

A Bizottság megjegyzi, hogy a közös irányítás szerinti feladatok és felelősségek összefüggésében hasznos lehet, ha a tagállamok biztosítják, hogy a 2014–2020-as időszakra elfogadott változtatások eredményeként olyan projektek születnek, amelyek jobban hozzájárulnak – például az érintett előzetes feltételrendszer megvalósulásának értékelésével, iránymutatással vagy a monitoringbizottságokban betöltött szerepükkel – a romaintegrációhoz.

131

A 75. bekezdésben adott válaszára hivatkozva, a Bizottság véleménye szerint az, hogy a tagállamok kötelesek bizonyos minimális mértékben hozzájárulni az ESZA-hoz (a közös rendelkezésekről szóló rendelet 92. cikkének 4. bekezdése), a kötelezettség, amelynek értelmében minden egyes tagállamban az összes ESZA-forrás legalább 20%-át „a társadalmi befogadás előmozdítása és a szegénység, valamint valamennyi megkülönböztetés elleni küzdelem” 9. tematikus célkitűzés megvalósítására kell elkülöníteni, továbbá, hogy – az érintett országspecifikus ajánlásokat figyelembe véve – tematikus koncentrációra van szükség, garantálja, hogy elegendő ESZA-finanszírozott támogatás áll rendelkezésre a romaintegrációhoz valamennyi olyan tagállamban, ahol ez különösen nagy kihívás.

3. sz. ajánlás

A Bizottság megjegyzi, hogy a javaslat címzettjei a tagállamok.

A romaintegráció hatékony támogatásához szükséges, fenntartható intézkedések finanszírozásának lehetőségével többféleképpen foglalkoznak az ESB-alapokra vonatkozó rendeletek.

Először is a 2014–2020-as programozási időszakban lehetőség nyílik hosszú távú (7 éves) intézkedésekre is. Az egyes projektek hosszának arányban kell állnia a tervezett céllal.

Másodszor, az ESZA-rendelet keretet fogalmaz meg a kedvező eredmények nyomon követéséhez a marginalizált csoportok (köztük a romák) társadalmi befogadása tekintetében a közös outputok és a hosszabb távú eredménymutatók révén, amelyek célja, hogy a marginalizált roma közösségek érdekében tett, ESZA-finanszírozású intézkedések fenntarthatóságát előmozdítsa.

Harmadszor, az ERFA-ból finanszírozott infrastrukturális projektek esetében, és ez igaz valamennyi szektorra, a tagállamok vegyék figyelembe, hogyan lehet a projektek fenntarthatóságát biztosítani, amikor erre a lezárásukat követően szükség van (például a működtetés-fenntartás érdekében).

4. sz. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást és, amennyire lehet, figyelembe veszi a következő programozási időszakban.

A 2014–2020-as finanszírozási időszakot illetően megjegyzendő, hogy a romaintegráció céljai tükröződnek az ESB-alapok keretében a tagállamok azon operatív programjainak kialakításától kezdve, amelyek esetében a romaspecifikus előzetes feltételrendszer érvényes.

Az operatív programok felülvizsgálatát főképp a tagállamok kezdeményezik. A közös rendelkezésekről szóló rendeletnek megfelelően, tagállam által benyújtott, programmódosítási kérelmeket megfelelően indokolni kell, és e kérelmek különösen tartalmazzák a program módosításainak az intelligens, fenntartható és befogadó növekedésre vonatkozó uniós stratégia és a programban meghatározott egyedi célkitűzések elérésére gyakorolt várható hatását.

A 2014–2020-as időszak jogi keretén belül, az ellenőrzések függvényében, az érintett operatív program irányító hatósága köteles olyan rendszert kialakítani, amely számítógépes formában tud adatokat rögzíteni és tárolni valamennyi szükséges műveletről, többek között, nyomon követési és értékelési céllal. Ez vonatkozik a pénzügyi, az output- és az eredményadatokra is.

5. sz. ajánlás

A Bizottság megjegyzi, hogy a javaslat címzettjei a tagállamok, továbbá felhívja a figyelmet arra, hogy egyes tagállamokban az etnikai hovatartozásra vonatkozó adatgyűjtésre érvényben lévő jogi korlátokon kívül, valamennyi romaspecifikus mutató védett, érzékeny adat (a 95/46/EK rendelet 8. cikke). Az érintettek megtagadhatják hozzájárulásukat az adatgyűjtéshez. Ezért az ESB-alapokból finanszírozott tevékenységekben részt vevő romák számára főként önbevallásokból lehet következtetni.

6. sz. ajánlás

A Bizottság megjegyzi, hogy az ajánlás címzettjei a tagállamok.

A Bizottság ugyanakkor hangsúlyozza, hogy ennek maradéktalan megvalósításához – a társadalmi befogadással összefüggő, a foglalkoztatáshoz nem kapcsolódó intézkedések ESZA-finanszírozásának lehetőségét illetően – az ESZA céljára vonatkozó szerződésmódosítás szükséges a 162. cikkben foglaltaknak megfelelően.

A Bizottság továbbá úgy véli, hogy az ESZA-rendelet – jelenlegi formájában és az EUMSZ 162. cikkének megfelelő értelmezésben – jogilag megfelelően tudja kezelni a romaintegráció kérdését a társadalmi befogadás tematikus célján keresztül.

Ebben az összefüggésben az ESZA akkor tudja finanszírozni a romaintegrációra irányuló intézkedéseket, ha ezek az intézkedések integrált intézkedések részét képezik, amelyek célja, hogy – még ha közvetve is, de – növeljék a romák munkapiaci esélyeit.

A romaintegrációs intézkedések ESZA alatti támogathatóságának jogi értelmezéséről a tagállamok 2015 novemberében tájékoztatást kaptak.

Emiatt, a Bizottság véleménye szerint, nem lehet szó jogbizonytalanságról.

7. sz. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást és – a következő többéves pénzügyi keret elkészítésének összefüggésében, a finanszírozás elosztása kritériumainak vizsgálatakor, figyelembe veszi azt a szerepet, amelyet a társadalmi befogadás kihívásai játszanak és azt, hogy a marginalizált közösségek támogatása érdekében a források további céljainak meghatározására van szükség.

133

A Bizottság megjegyzi, hogy egyes tagállamokban tilos etnikai adatokat gyűjteni, továbbá, hogy az ilyen adatgyűjtés nemzeti hatáskörbe tartozik.

Amellett, hogy egyes tagállamokban az etnikai hovatartozásra vonatkozó adatgyűjtésre jogi korlátok vannak érvényben, az érintettek megtagadhatják hozzájárulásukat az adatgyűjtéshez. Az ESB-alapokból finanszírozott tevékenységekben részt vevő romák számára főként önbevallásokból lehet következtetni.

Ugyanakkor a 9.2. befektetési prioritás valamennyi résztvevőjét a romákéhoz hasonló marginalizált közösségek részének tekinthetjük, ami megkönnyíti a célcsoportokról szóló jelentéstételt a 2014–2020-as programozási időszak során.

A 2014–2020-as operatív programok az adategységességet biztosító rendelkezéseket tartalmaznak. A rendelkezések azt hangsúlyozzák, hogy valamennyi meghatározásnak valamennyi kedvezményezett számára rendelkezésre kell állnia. Ezenkívül az operatív program gyakorlati iránymutatást ad a mutatók meghatározásának egységességére vonatkozóan.

Új követelmény, hogy műveletenként és számítógépes formában kell rögzíteni és tárolni a teljesítés adatait annak érdekében, hogy az adatokat összesíteni lehessen, ha – monitoring, értékelés, pénzügyi irányítás, ellenőrzés vagy vizsgálat miatt – ez szükséges a Bizottság 240/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete 24. cikkének 2. bekezdése)

A közös rendelkezésekről szóló rendelet 142. cikke megállapítja, hogy felfüggeszthető az időközi kifizetések egésze vagy egy része, ha „súlyos hiányosság tapasztalható a monitoringrendszerek minőségében és megbízhatóságában vagy az általános és specifikus mutatókra vonatkozó adatokban”.

8. sz. ajánlás (a)

A Bizottság nem fogadja el az ajánlást.

Bár mindig hajlandó együttműködni a tagállamokkal, tekintetbe véve helyzetük és megközelítéseik sokféleségét, továbbá azt, hogy a szubszidiaritás elvét tiszteletben kell tartani, a Bizottság véleménye szerint ez az ajánlás nem alkalmas közös módszertan kialakítására ezen a területen.

8. sz. ajánlás (b)

A Bizottság nem fogadja el a javaslatot, mivel – véleménye szerint – ez a kérdés, a szubszidiaritás elvének megfelelően, a tagállamok mérlegelési jogkörébe tartozik.

Ezenkívül a Bizottság nem tervezi statisztikai adatok gyűjtését az etnikai hovatartozásról sem a „Munkaerő-piaci felmérés”-hez, sem a „Jövedelmekre és életkörülményekre vonatkozó európai uniós statisztikák”-hoz. A roma népességre vonatkozó statisztikaiadat-gyűjtés technikailag és jogilag is nagyon nehéz és költséges.

QJ-AB-16-018-HU-E    ISSN 1977-5733

A becslések szerint 6,2 millió főt számláló roma népesség az Unió legnagyobb etnikai kisebbsége. E népesség nagy része jelenleg marginalizált helyzetben él. Jelentésünkben azt értékeltük, hogy Bulgáriában, Spanyolországban, Magyarországon és Romániában az uniós szakpolitikai kezdeményezések, valamint az erre a célra nyújtott pénzügyi támogatások eredményesen járultak-e hozzá a romák integrációjához. A 2014–2020-as időszakra a marginalizált helyzetben élő közösségek, köztük a romák integrációjára mintegy 1,5 milliárd eurót különítettek el. Megállapításunk szerint, noha az Európai Bizottság jelentős előrelépéseket tett a romák integrációját elősegítő szakpolitikai kezdeményezések létrehozása tekintetében, továbbra is vannak még akadályok és dilemmák, és mind a Bizottság, mind a tagállamok szintjén további erőfeszítésekre van szükség ezen a téren.