CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tel. +352 4398-1

Întrebări: eca.europa.eu/ro/Pages/ContactForm.aspx

Website: eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).

Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2016

Print | ISBN 978-92-872-5081-0 | ISSN 1831-0966 | doi:10.2865/853419 | QJ-AB-16-015-RO-C
PDF | ISBN 978-92-872-5080-3 | ISSN 1977-5806 | doi:10.2865/945841 | QJ-AB-16-015-RO-N
EPUB | ISBN 978-92-872-5138-1 | ISSN 1977-5806 | doi:10.2865/61279 | QJ-AB-16-015-RO-E

© Uniunea Europeană, 2016

Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.

CUM VĂ PUTEȚI PROCURA PUBLICAȚIILE UNIUNII EUROPENE?

Publicații gratuite:

•un singur exemplar:
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•mai multe exemplare/postere/hărți:
de la reprezentanțele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),
de la delegațiile din țările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)
sau contactând rețeaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).

(*)Informațiile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).

Publicații contra cost:

•pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

Etapă
Data

Adoptarea planului de audit/Demararea auditului
10.2.2015

Trimiterea oficială către Comisie (sau către o altă entitate auditată) a proiectului de raport
31.3.2016

Adoptarea raportului final după procedura contradictorie
24.5.2016

Primirea răspunsurilor Comisiei (sau ale altei entități auditate) în toate versiunile lingvistice
Parlamentul: 23.5.2016
Consiliul: 3.6.2016
Comisia: 14.6.2016
BCE: 27.5.2016
Ombudsmanul: 11.5.2016

RO
2016

nr. 17

Raportul special

Instituțiile UE ar putea face
mai multe pentru a facilita
accesul la procedurile lor
de achiziții publice

[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4) al doilea paragraf TFUE]

Echipa de audit

Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor audituri ale performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului sau aspecte specifice legate de gestiune. Curtea selectează și concepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile existente la adresa performanței sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate și interesul existent în mediul politic și în rândul publicului larg.

Acest raport a fost elaborat de Camera de audit IV – condusă de domnul Baudilio Tomé Muguruza, membru al Curții de Conturi Europene –, cameră specializată în auditul veniturilor, al politicilor interne și de cercetare, al guvernanței financiare și economice și al instituțiilor și organismelor Uniunii Europene. Auditul a fost condus de domnul Alex Brenninkmeijer, membru al Curții de Conturi Europene, beneficiind de sprijinul unei echipe formate din: Antonius Moonen, șef de cabinet, și Raphael Debets, atașat în cadrul cabinetului; Paul Stafford, manager principal; Peter Schönberger, coordonator; Tomasz Kapera și Jurgen Manjé, auditori.

De la stânga la dreapta: A. Moonen, J. Manjé, P. Stafford, A. Brenninkmeijer, T. Kapera, P. Schönberger, R. Debets.

Cuprins

Glosar

Abrevieri

Sinteză

Introducere

Cadrul aplicabil achizițiilor publice realizate de către instituțiile UE

Cum funcționează procedurile de achiziții publice?

Sfera și abordarea auditului

Sfera auditului

Abordarea auditului

Observații

Secțiunea I – Instituțiile UE reușesc să mențină la un nivel scăzut numărul de erori grave din cadrul procedurilor de achiziții, dar participarea la aceste proceduri nu face obiectul unei monitorizări sistematice

Spre deosebire de situația constatată în cazul gestiunii partajate cu statele membre, nu se raportează decât un număr mic de erori sau nereguli grave în legătură cu achizițiile publice realizate de instituțiile UE

Instituțiile UE dispun de sisteme solide și de un personal capabil pentru a menține sub control riscul de erori și de nereguli

Majoritatea instituțiilor UE nu măsoară în mod sistematic nivelul de participare la procedurile lor de achiziții publice

Secțiunea II – Normele care trebuie aplicate și deciziile luate în materie de alegere a procedurii la începutul procesului de achiziție nu sunt orientate în mod suficient către sporirea participării

La revizuirea, în 2015, a normelor lor în materie de achiziții publice, instituțiile UE nu au facilitat accesul la achiziții prin simplificarea acestor norme și prin clarificarea în cea mai mare măsură posibilă a „zonelor gri”

Nu toate deciziile luate în materie de alegere a procedurii au promovat concurența pe o bază cât mai largă

Secțiunea III – O serie de piedici inutile îngreunează situația ofertanților potențiali care doresc să identifice și să beneficieze de oportunitățile de achiziții publice oferite de instituțiile UE

Vizibilitatea pe internet a activităților de achiziții ale instituțiilor UE este nesatisfăcătoare

În ceea ce privește licitațiile electronice și depunerea ofertelor pe cale electronică, faptul că instituțiile UE nu adoptă rapid soluții armonizate creează obstacole inutile pentru operatorii economici

Pentru operatorii economici care consideră că nu au fost tratați în mod corect, este dificil să obțină o soluționare rapidă pentru contestațiile lor și despăgubiri pentru prejudiciul suferit

Secțiunea IV – Respectarea principiilor transparenței rezultatelor și învățării reciproce nu este asigurată în mod sistematic

Informațiile privind rezultatele activităților de achiziții ale instituțiilor UE nu sunt accesibile într-un mod care să permită o monitorizare eficace de către autoritatea responsabilă de acordarea descărcării de gestiune și de către publicul larg

Învățarea din cele mai bune practici nu este valorificată la maximum

Concluzii și recomandări

Anexa I | — | Utilizatorii platformei de licitație electronică TED (situația din aprilie 2016)
Anexa II | — | Sinteza rezultatelor sondajului

Răspunsurile Parlamentului European

Răspunsurile Consiliului Uniunii Europene

Răspunsurile Comisiei Europene, inclusiv răspunsurile din partea OLAF și cele ale Oficiului pentru Publicații al Uniunii Europene

Răspunsurile Băncii Centrale Europene

Răspunsurile Ombudsmanului European

Glosar

Achiziții publice: achiziția de lucrări, bunuri și servicii de către autoritățile și organismele publice de la nivel local, regional și național, precum și de la nivelul Uniunii.

Achiziții publice electronice: utilizarea mijloacelor electronice de comunicare și de prelucrare a tranzacțiilor de către organizațiile din sectorul public atunci când achiziționează bunuri și servicii sau când atribuie contracte de lucrări publice.

Agenții și alte organisme ale UE: entități juridice separate de instituțiile UE, create pentru a îndeplini anumite sarcini specifice, în temeiul legislației UE. În total, există 52 de agenții și alte organisme ale UE.

Contract-cadru: contract încheiat cu unul sau mai mulți operatori economici, în care se stabilesc condițiile de bază pentru o serie de contracte individuale care urmează să fie încheiate pe o anumită perioadă de timp (în mod normal de patru ani).

Contractant: un operator economic căruia i-a fost atribuit un contract.

Declarația de asigurare: exercițiul anual de audit financiar și de conformitate, în cadrul căruia Curtea de Conturi Europeană auditează fiabilitatea conturilor UE și regularitatea operațiunilor subiacente acestora (exercițiu denumit uneori „DAS”, de la expresia din limba franceză déclaration d’assurance).

Depunerea pe cale electronică a ofertelor: depunerea pe cale electronică a ofertelor de către operatorii economici atunci când răspund la un anunț de participare la o procedură de achiziție.

Directivele privind achizițiile publice: stabilesc norme comune pe care autoritățile contractante din statele membre ale UE trebuie să le respecte atunci când achizițiile depășesc o anumită valoare. Instituțiile UE și-au adoptat propriile norme, care, în linii mari, sunt în concordanță cu directivele menționate, neincluzând însă totalitatea dispozițiilor lor.

IMM-uri: întreprinderile mici și mijlocii sunt definite în Recomandarea 2003/361 a Comisiei. Întreprinderile mijlocii au mai puțin de 250 de angajați și o cifră de afaceri anuală ce nu depășește 50 de milioane de euro și/sau al căror bilanț anual total nu depășește 43 de milioane de euro. Întreprinderile mici au mai puțin de 50 de angajați și o cifră de afaceri anuală ce nu depășește 10 milioane de euro și/sau al căror bilanț anual total nu depășește 10 milioane de euro.

Instituțiile Uniunii Europene: la articolul 13 TUE sunt enumerate instituțiile Uniunii Europene: Parlamentul European, Consiliul European, Consiliul, Comisia Europeană, Curtea de Justiție a Uniunii Europene, Banca Centrală Europeană și Curtea de Conturi. În plus, tratatele UE menționează o serie de alte organisme care joacă un rol specializat, cum ar fi Serviciul European de Acțiune Externă și Banca Europeană de Investiții.

Licitație electronică (sau acces electronic): platformă pentru publicarea pe internet a documentației de atribuire, cum ar fi termenii de referință, precum și pentru comunicarea electronică care are loc între ofertanți și autoritatea contractantă.

Nomenclatorul unităților teritoriale de statistică (NUTS): sistem unic și coerent de împărțire a teritoriului UE, creat în scopul elaborării statisticilor regionale pentru UE.

Normele de aplicare a Regulamentului financiar al UE: act de completare a Regulamentului financiar al UE, cuprinzând norme mai detaliate.

Notificarea electronică: publicarea pe cale electronică a anunțurilor prin care se fac cunoscute oportunitățile de achiziții publice, inclusiv a unui link către o platformă electronică de licitație.

Ofertant: un operator economic care a depus o ofertă.

Ofertă: oferta depusă de un operator economic.

Oficiul pentru Publicații: oficiu interinstituțional printre sarcinile căruia se numără publicarea publicațiilor instituțiilor Uniunii Europene, inclusiv a TED.

OLAF: Oficiul European de Luptă Antifraudă (face parte din Comisia Europeană). OLAF investighează fraudele care prejudiciază bugetul UE, cazurile de corupție și abuzurile grave în serviciu din cadrul instituțiilor europene. De asemenea, OLAF elaborează politica de combatere a fraudei pentru Comisia Europeană.

Operator economic: orice persoană fizică, juridică, entitate publică sau consorțiu de astfel de persoane și/sau organisme care se oferă să execute lucrări, să livreze produse și să presteze servicii.

Platforma de licitație electronică TED: platforma de licitație electronică oferită de Oficiul pentru Publicații, care permite autorităților contractante să publice documentația de atribuire și să răspundă pe cale electronică la întrebările adresate de ofertanți.

Proceduri de achiziții: în caseta 1 se oferă o trecere în revistă a diferitelor proceduri de achiziții.

Regulamentul financiar al UE: definește principiile și procedurile privind stabilirea și execuția bugetului Uniunii Europene și controlul finanțelor acesteia.

Sistemul de transparență financiară: bază de date online accesibilă publicului, gestionată de Comisie, care publică beneficiarii de fonduri UE plătite direct de Comisie.

TED: TED (Tenders Electronic Daily) este versiunea online a „Suplimentului la Jurnalul Oficial al UE” dedicat achizițiilor publice europene.

Abrevieri

BCE: Banca Centrală Europeană

CPV: Common Procurement Vocabulary – vocabularul comun privind achizițiile publice

DAS: declarația de asigurare (acronim din limba franceză pentru déclaration d’assurance)

DG Buget: Direcția Generală Buget (Comisia Europeană)

DG Cercetare și Inovare: Direcția Generală Cercetare și Inovare (Comisia Europeană)

DG COMM: Direcția Generală Comunicare (Parlamentul European)

DG Comunicare: Direcția Generală Comunicare (Comisia Europeană)

DG FINS: Direcția Generală Finanțe (Parlamentul European)

DG Impozitare și Uniune Vamală: Direcția Generală Impozitare și Uniune Vamală (Comisia Europeană)

DG Informatică: Direcția Generală Informatică (Comisia Europeană)

DG INLO: Direcția Generală Infrastructură și logistică (Parlamentul European)

DG Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri: Direcția Generală Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri (Comisia Europeană)

EuropeAid: Direcția Generală Cooperare Internațională și Dezvoltare (DG DEVCO)

IMM-uri: Întreprinderi mici și mijlocii

JO: Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

NUTS: Nomenclatorul unităților teritoriale de statistică

OLAF: Oficiul European de Luptă Antifraudă

TED: Tenders Electronic Daily

TFUE: Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

TUE: Tratatul privind Uniunea Europeană

Sinteză

I

Achizițiile publice reprezintă un element important al economiilor naționale din UE. În fiecare an, autoritățile publice cheltuiesc aproximativ o cincime din PIB-ul UE pentru achiziționarea de lucrări, bunuri și servicii. Curtea a publicat recent Raportul special nr. 10/2015, care s-a axat pe achizițiile publice realizate de statele membre în cadrul cheltuielilor privind politica de coeziune cofinanțate din bugetul UE. Raportul de față acoperă, în schimb, achizițiile efectuate de cele patru instituții mai mari ale UE care, cumulat, s-au ridicat la aproximativ 4 miliarde de euro în 2014.

II

Legislația UE în materie de achiziții publice joacă un rol esențial pentru dezvoltarea pieței unice și pentru asigurarea unei utilizări eficiente și eficace a fondurilor publice. Directivele UE privind achizițiile publice se aplică activităților de achiziții desfășurate de statele membre, inclusiv cheltuielilor privind politica de coeziune. Instituțiile UE dispun însă de propriile norme în materie de achiziții publice. Aceste norme concordă, în linii mari, cu directivele, dar există diferențe semnificative, pe care Curtea le consideră a fi nejustificate.

III

Instituțiile UE sunt obligate să organizeze proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice cu participare cât mai largă, pentru a crește la maximum concurența. În cadrul auditului său, Curtea a examinat în ce măsură instituțiile UE facilitează accesul la procedurile lor de achiziții publice.

IV

Curtea a constatat că mecanismele de gestiune financiară și de control financiar din cadrul instituțiilor UE sunt solide și că, în general, ele atenuează riscul de apariție a unor erori care ar putea afecta în mod negativ capacitatea de participare a operatorilor economici la procedurile de achiziții publice și tratamentul echitabil al acestora. Totuși, majoritatea instituțiilor UE nu monitorizează în mod sistematic nivelul de participare.

V

În 2014, Parlamentul European și Consiliul au adoptat directive revizuite cu scopul de a înlesni achizițiile publice și de a le face mai puțin greoaie din punct de vedere administrativ, în special în vederea creșterii participării întreprinderilor mici și mijlocii. Curtea a constatat însă că, atunci când și-au revizuit, în 2015, propriile norme privind achizițiile publice, instituțiile UE nu au facilitat accesul IMM-urilor, prin eventuala simplificare a acestor norme și prin eventuala clarificare, în cea mai mare măsură posibilă, a „zonelor gri”.

VI

Nu toate deciziile luate în materie de alegere a procedurii au promovat concurența pe o bază cât mai largă. Majoritatea instituțiilor UE nu dispuneau de o politică pentru desfășurarea de consultări preliminare ale pieței înainte de lansarea procedurii formale de achiziție. De asemenea, în vederea stimulării participării, ar fi putut să se fragmenteze în mod mai frecvent contractele în loturi, lucru care ar fi avut un impact pozitiv din punctul de vedere al accesului operatorilor economici, cum ar fi IMM-urile.

VII

O serie de piedici inutile îngreunează situația ofertanților potențiali care doresc să identifice oportunitățile de achiziții publice oferite de instituțiile UE. Vizibilitatea pe internet a oportunităților de achiziții oferite de aceste instituții este nesatisfăcătoare. Informațiile disponibile sunt fragmentate și disipate pe numeroase și diverse site-uri internet. Funcția de căutare din cadrul TED (Tenders Electronic Daily) nu genera întotdeauna rezultate satisfăcătoare. Instrumentele care permit depunerea pe cale electronică a ofertelor nu au fost încă implementate integral și într-un mod armonizat.

VIII

Operatorii economici care sunt de părere că nu au fost tratați în mod corect consideră că este dificil să obțină o soluționare rapidă pentru contestațiile lor și despăgubiri pentru prejudiciul suferit. Informațiile privind rezultatele activităților de achiziții ale instituțiilor UE nu sunt accesibile într-un mod care să permită o monitorizare eficace de către public.

IX

Curtea concluzionează că instituțiile UE ar putea face mai multe pentru a facilita accesul la procedurile lor de achiziții publice și, prin urmare, formulează următoarele recomandări, încurajând instituțiile să adopte o politică de stimulare sistematică a unei participări pe scară cât mai largă:

(a)Pentru a facilita monitorizarea gradului de accesibilitate la activitățile lor de achiziții, toate instituțiile UE ar trebui să colecteze și să analizeze datele cu privire atât la numărul inițial de solicitări de participare și de oferte primite, cât și la numărul de oferte care au fost luate în considerare în vederea luării deciziei finale de atribuire.

(b)În vederea viitoarei revizuiri, din 2016, a Regulamentului financiar al UE, Comisia ar trebui să consolideze toate dispozițiile relevante într-un set unic de norme pentru achizițiile publice. Participarea întreprinderilor mici și mijlocii ar trebui să fie încurajată în mod expres.

(c)Instituțiile UE ar trebui să recurgă în mod proactiv la consultări preliminare ale pieței, ori de câte ori este cazul, în vederea pregătirii achiziției și a informării operatorilor economici cu privire la planurile lor în materie de achiziții.

(d)Instituțiile UE ar trebui să fragmenteze contractele în loturi ori de câte ori acest lucru este posibil, în scopul sporirii participării la procedurile lor de achiziții publice.

(e)Instituțiile UE ar trebui să creeze un ghișeu electronic unic comun pentru activitățile lor de achiziții care să permită operatorilor economici să găsească toate informațiile relevante într-un singur loc pe internet și să interacționeze cu instituțiile UE prin intermediul acestui site.

(f)Comisia ar trebui să propună un mecanism de soluționare rapidă a contestațiilor depuse de operatorii economici care consideră că nu au fost tratați în mod corect. Acest mecanism de soluționare ar trebui să intervină înainte ca operatorii economici să apeleze la Ombudsmanul European sau la instanțele judecătorești ale UE.

(g)Pentru a permite o monitorizare ex post eficace a activităților lor de achiziții, instituțiile UE ar trebui să creeze un depozit unic de informații accesibile publicului referitoare la contractele lor de achiziții publice, acesta putând fi dezvoltat ca parte a platformei de licitație electronică TED.

(h)Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) ar trebui să întocmească rapoarte și statistici privind diferitele tipuri de acuzații care fac obiectul investigațiilor și privind rezultatul acestor investigații.

(i)Instituțiile UE ar trebui să recurgă la evaluări inter pares în vederea învățării reciproce și în vederea schimbului de bune practici în materie de achiziții publice.

Introducere

01

Raportul de față debutează cu o scurtă prezentare generală a cadrului aplicabil achizițiilor publice (procedurile de atribuire a contractelor de achiziție publică de lucrări, de bunuri și de servicii) desfășurate de instituțiile UE, urmată de o prezentare a abordării de audit a Curții. Sunt, de asemenea, explicate controalele interne aplicate de instituțiile UE pentru a reduce numărul de nereguli la un nivel minim și sunt analizate, mai departe, diferitele etape ale procesului de achiziții, pentru a se evalua gradul de accesibilitate la procedurile aplicate de instituții. Au fost definite reguli clare și corecte? Sunt aplicate aceste reguli într-un mod favorabil concurenței atunci când personalul UE elaborează procedurile de achiziții publice? Este ușor pentru operatorii economici să identifice acele oportunități de achiziții publice care ar putea prezenta un interes pentru ei dintre miile de oportunități de achiziții publice care sunt publicate săptămânal? Este depunerea de oferte o procedură inutil de complicată? Ce se întâmplă în cazul în care un operator economic consideră că a fost tratat în mod inechitabil? Și, nu în ultimul rând, rezultatele activităților de achiziții publice desfășurate de instituțiile UE sunt raportate de către acestea într-un mod care să asigure răspunderea pentru actul de gestiune?

02

Politica în materie de achiziții publice reprezintă un instrument esențial pentru dezvoltarea pieței unice și pentru realizarea unei creșteri inteligente, durabile și favorabile incluziunii, asigurând totodată o utilizare cât mai eficientă și mai eficace a fondurilor publice. Normele în materie de achiziții publice sunt concepute în așa fel încât să fie favorabile atât operatorilor economici, cât și autorităților contractante. Obiectivul lor este, pe de o parte, crearea unor oportunități pe piață pentru operatorii economici, sporind, de cealaltă parte, evantaiul de contractanți potențiali dintre care autoritățile contractante să poată face o alegere. Facilitarea de către autoritățile contractante a accesului la procedurile lor de atribuire a contractelor de achiziții publice este de natură să atragă depunerea unui număr mai mare de oferte ca răspuns la nevoile lor în materie de achiziții. O concurență mai intensă ar trebui să conducă, drept urmare, la un raport preț-calitate mai bun pentru contribuabili (a se vedea figura 1). Instituțiile UE sunt obligate să organizeze proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice cu participare cât mai largă¹.

03

În 2014, Parlamentul European și Consiliul au căzut de acord să întreprindă o reformă a politicii în materie de achiziții publice în UE. Printre principalele caracteristici ale pachetului de reformă se numărau o serie de măsuri de înlăturare a obstacolelor în calea accesului pe piață, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri). Prezentul raport analizează măsura în care acest acces este facilitat de practicile instituțiilor UE în domeniul achizițiilor publice.

Figura 1

Îmbunătățirea accesului pentru operatorii economici atrage un raport preț-calitate mai bun pentru contribuabili

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Cadrul aplicabil achizițiilor publice realizate de către instituțiile UE

04

Atribuirea contractelor de achiziții publice trebuie să respecte principiile tratatelor, mai exact libera circulație a mărfurilor, libertatea de stabilire și libertatea de a presta servicii, precum și principiile care derivă din acestea, cum ar fi accesul egal, egalitatea de tratament, nediscriminarea, recunoașterea reciprocă, proporționalitatea, concurența loială, publicitatea și transparența.

05

Achizițiile publice realizate în statele membre ale UE sunt reglementate de Directiva 2014/24/UE² (denumită în continuare „Directiva din 2014 privind achizițiile publice”), precum și de o serie de alte directive care stabilesc norme comune ce trebuie respectate de autoritățile contractante atunci când achizițiile depășesc o anumită valoare. Aceste norme trebuie să fie transpuse în legislația națională. Directivele menționate nu au un caracter juridic obligatoriu pentru instituțiile UE. Acestea și-au adoptat propriile norme, care, în linii mari, sunt în concordanță cu Directiva din 2014 privind achizițiile publice, cu unele excepții importante³. În cazul instituțiilor UE finanțate de la bugetul general, normele în materie de achiziții publice sunt stabilite în Regulamentul financiar, astfel cum a fost modificat ultima dată în octombrie 2015⁴ (denumit în continuare „Regulamentul financiar al UE”), precum și în normele de aplicare a acestuia, astfel cum au fost modificate ultima dată în octombrie 2015⁵ (denumite în continuare „normele de aplicare”). Normele în materie de achiziții publice aplicabile Băncii Centrale Europene sunt stabilite într-o decizie⁶ (denumită în continuare „Normele BCE în materie de achiziții publice”) adoptată de Comitetul său executiv în februarie 2016. Figura 2 ilustrează cadrul juridic care reglementează achizițiile publice în UE.

Figura 2

Cadrul juridic al UE în materie de achiziții publice

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Cum funcționează procedurile de achiziții publice?

06

Bazându-se pe Regulamentul financiar al UE, ghidul intern al Comisiei în materie de achiziții⁷ enumeră zece proceduri diferite pentru achiziții (a se vedea caseta 1). Alegerea procedurii depinde de diverși factori, în special de valoarea estimată a contractului. Pașii cei mai importanți ai procesului de achiziție sunt prezentați în figura 3.

Caseta 1

Opțiunile în materie de proceduri de achiziții, conform Regulamentului financiar al UE

Procedura deschisă: procedură standard care poate fi utilizată pentru orice contract și care debutează cu publicarea unui anunț de participare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (Jurnalul Oficial). Orice operator economic interesat poate prezenta o ofertă.

Procedura restrânsă: procedură standard în două etape, care debutează cu publicarea unui anunț de participare în Jurnalul Oficial și care poate fi utilizată pentru orice contract. Orice operator economic interesat poate solicita să participe, dar numai cei care sunt invitați pot să depună o ofertă, aceasta urmând să fie evaluată în a doua etapă. O variantă a acestei proceduri este sistemul dinamic de achiziții cu utilizarea exclusivă a mijloacelor electronice.

Procedura competitivă cu negociere: procedură care este similară procedurii restrânse și care poate fi utilizată doar în cazuri specifice, indiferent de valoarea achiziției. Ofertele depuse (ofertele tehnice și financiare) pot fi negociate.

Proceduri în urma unei cereri de exprimare a interesului: în urma cererii de exprimare a interesului, sunt preselectați anumiți candidați sau sunt înregistrați anumiți vânzători care pot fi ulterior invitați să depună oferte în cadrul diferitelor proceduri de achiziții.

Procedură de negociere fără publicarea unui anunț de participare: procedură excepțională care poate fi folosită numai în anumite cazuri sau circumstanțe (de exemplu, în cazuri de extremă urgență).

Procedura de negociere pentru contracte cu valoare medie și mică: autoritatea contractantă trebuie să invite la depunerea de oferte operatorii economici care și-au manifestat interesul în urma publicității care a fost realizată ex ante și poate, de asemenea, să invite candidați pe care ea însăși i-a selectat în mod expres. În cazul contractelor cu valoare foarte mică, este permisă negocierea cu un singur candidat ales de autoritatea contractantă.

Dialogul competitiv: utilizat în cazul achizițiilor cu un grad mare de complexitate, pentru care autoritatea contractantă nu este în măsură de una singură, fără un dialog cu potențialii ofertanți, să definească mijloacele prin care se poate răspunde nevoilor sale sau să evalueze ceea ce poate oferi piața în materie de soluții tehnice, financiare sau juridice.

Parteneriat pentru inovare: procedură în două etape pentru achiziționarea unui produs inovator, care încă nu a fost dezvoltat și pentru care nu există niciun produs echivalent pe piață.

Concurs de proiecte: procedură care permite autorității contractante să achiziționeze un plan sau un proiect propus de un juriu în urma unei proceduri concurențiale, cu sau fără acordarea de premii. Câștigătorul sau câștigătorii sunt apoi invitați să negocieze înainte de semnarea contractului ulterior.

Procedură de negociere pentru contracte imobiliare: contractele imobiliare (pentru achiziționarea, închirierea pe termen lung, uzufructul, leasingul, cumpărarea în rate sau închirierea cu achiziționare finală, cu sau fără opțiunea de cumpărare, de terenuri, clădiri existente sau alte bunuri imobiliare) pot fi încheiate printr-o procedură de negociere fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare, după prospectarea pieței locale.

Figura 3

Imagine de ansamblu a procesului de achiziție, conform Regulamentului financiar al UE

Notă: Casetele delimitate cu o linie punctată reprezintă o etapă procedurală care este opțională. Pragurile stabilite de Directiva UE privind achizițiile publice sunt: 5 225 000 de euro pentru lucrări și 135 000 de euro pentru servicii sau bunuri. O valoare medie se situează între 60 000,01 euro și 5 224 999,9 euro, în cazul lucrărilor, și între 60 000,01 euro și 134 999,9 euro, în cazul bunurilor sau al serviciilor. O valoare mică se situează între 15 000,01 și 60 000 de euro. O valoare foarte mică se situează între 1 000,01 și 15 000 de euro. În cazul sumelor de până la 1 000 de euro, nu este necesară o procedură de achiziții publice.

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

1A se vedea articolul 102 alineatul (2) din Regulamentul financiar al UE, care permite excepții de la acest principiu numai în cazul în care se recurge la procedura de negociere.

2Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO L 94, 28.3.2014, p. 65).

3A se vedea punctele 29-31.

4Regulamentul (UE, Euratom) nr. 2015/1929 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 octombrie 2015 de modificare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 286, 30.10.2015, p. 1).

5Regulamentul delegat (UE) nr. 2015/2462 al Comisiei din 30 octombrie 2015 de modificare a Regulamentului delegat (UE) nr. 1268/2012 al Comisiei privind normele de aplicare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii (JO L 342, 29.12.2015, p. 7).

6Decizia (UE) 2016/245 a Băncii Centrale Europene din 9 februarie 2016 de stabilire a normelor privind achizițiile (JO L 45, 20.2.2016, p. 15).

7Vademecumul privind achizițiile publice în cadrul Comisiei (noiembrie 2015, nepublicat); pus la dispoziția altor instituții, organe și organisme ale UE.

Sfera și abordarea auditului

Sfera auditului

07

Curtea a examinat în ce măsură instituțiile UE facilitează accesul la procedurile lor de achiziții publice. În figura 4 sunt ilustrate condițiile prealabile pentru facilitarea accesului la procedurile de achiziții publice.

Figura 4

Condiții prealabile pentru facilitarea accesului la procedurile de achiziții publice

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

08

Curtea a urmărit așadar să obțină răspunsuri la următoarele patru întrebări:

(a)Dispun instituțiile UE de sisteme solide care încurajează participarea la procedurile de achiziții publice, protejând totodată interesele financiare ale Uniunii?

(b)Optează instituțiile UE pentru procedurile corecte de achiziții publice astfel încât să sporească participarea la acestea?

(c)Reușesc instituțiile UE să înlăture, în cea mai mare măsură posibilă, obstacolele care îngreunează acțiunile ofertanților potențiali?

(d)Se asigură instituțiile UE, într-un mod exhaustiv și sistematic, de transparența rezultatelor procedurilor lor de achiziții publice și de faptul că învață unele de la altele?

09

Auditul a acoperit activitățile de achiziții publice a patru instituții ale UE, care sunt, de altfel, cele mai mari instituții: Comisia Europeană, Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene și Banca Centrală Europeană (BCE). Valoarea totală, în 2014, a tuturor contractelor cu o valoare mai mare de 15 000 de euro (de 10 000 de euro în cazul BCE) încheiate de aceste patru instituții este prezentată în tabelul 1:

Tabelul 1

Valoarea contractelor din 2014

Instituție | În milioane de euro
Comisia | 3 034
Parlamentul | 497
BCE | 515
Consiliul¹ | 171
Total | 4 217

1Valoarea estimată a procedurilor lansate de Consiliu în 2014.

Sursa: Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor furnizate de instituțiile auditate.

10

De asemenea, au fost incluse în audit următoarele instituții și organisme ale UE, cu scopul de a se examina o serie de aspecte specifice: Curtea de Justiție a Uniunii Europene, pentru jurisprudența acesteia legată de achizițiile publice realizate de instituțiile UE, Ombudsmanul European, care se ocupă de cazurile de administrare defectuoasă în cadrul procedurilor de achiziții publice, Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF), pentru investigațiile derulate de acesta în legătură cu neregulile survenite în cadrul procedurilor de achiziții publice, precum și Oficiul pentru Publicații, care gestionează serviciile online prin care se oferă acces la informațiile privind achizițiile publice.

11

Nu au fost luate în considerare contractele de achiziții publice încheiate de Comisie în numele și în contul unor beneficiari în legătură cu acțiunile externe⁸, nici achizițiile în cazul cărora gestiunea cheltuielilor UE implică alte organizații sau organisme (așa-numita „gestiune indirectă” asigurată de către Comisie) sau în cazul cărora gestiunea este partajată cu statele membre.

Abordarea auditului

12

Observațiile Curții se bazează pe următoarele surse principale de probe de audit:

(a)realizarea unor cercetări preliminare, prin discuții cu reprezentanți ai unor organizații de reprezentare a comunității de afaceri, cu experți în domeniul achizițiilor publice naționale și cu experți din mediul universitar;

(b)examinarea documentației referitoare la politicile în materie de achiziții și la procedurile și instrumentele utilizate în acest domeniu;

(c)analiza unor dosare de achiziție (selectate în eșantionul de audit), ce acoperă perioada 2013-2015, aferente Parlamentului European (DG INLO și DG COMM), Secretariatului General al Consiliului, Comisiei [DG Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri și Centrul Comun de Cercetare (JRC)] și BCE;

(d)testarea instrumentelor online ale instituțiilor UE, destinate să ajute la identificarea oportunităților de achiziții publice;

(e)discuții cu personalul UE;

(f)analiza răspunsurilor furnizate de instituțiile UE la chestionarele Curții.

13

În plus, a fost desfășurat un sondaj în rândul a 47 de organisme mai mici ale UE, cu scopul de a se obține opinia și punctul lor de vedere în legătură cu politicile și procesele de achiziții publice. Au fost primite 40 de răspunsuri (o rată de răspuns de 85 %). Rezultatele acestui sondaj sunt sintetizate în anexa II.

8Se aplică norme specifice, care sunt prevăzute în partea II titlul IV din Regulamentul financiar al UE.

Observații

Secțiunea I – Instituțiile UE reușesc să mențină la un nivel scăzut numărul de erori grave din cadrul procedurilor lor de achiziții, dar participarea la aceste proceduri nu face obiectul unei monitorizări sistematice

14

Instituțiile UE ar trebui să poată demonstra că accesul la activitățile lor de achiziții publice este asigurat. Instituțiile au nevoie, în acest scop, de informații care să indice nivelul de participare a operatorilor economici la procedurile de achiziții publice pe care le lansează. De asemenea, instituțiile trebuie să prevină apariția erorilor și a neregulilor grave, care ar putea afecta în mod negativ posibilitatea de participare a operatorilor economici și ar putea submina încrederea acestora și, în consecință, interesul manifestat de aceștia în achizițiile realizate de instituțiile UE. Curtea a examinat informațiile care sunt disponibile cu privire la erori și nereguli grave, la sistemul destinat să prevină producerea acestora, precum și la participarea operatorilor economici la procedurile de achiziții publice organizate de instituțiile UE.

Spre deosebire de situația constatată în cazul gestiunii partajate cu statele membre, nu se raportează decât un număr mic de erori sau nereguli grave în legătură cu achizițiile publice realizate de instituțiile UE

15

În cadrul activităților desfășurate de Curte pentru elaborarea declarației anuale de asigurare⁹, se detectează un număr mic de erori grave legate de achiziții publice în cadrul operațiunilor gestionate în mod direct de instituțiile UE¹⁰, situație care, ca și în anii anteriori, se află la polul opus față de situația constatată în cazul gestiunii partajate cu statele membre¹¹.

16

La solicitarea Curții, OLAF a analizat informațiile de care dispunea cu privire la presupuse nereguli semnalate între 1 ianuarie și 30 aprilie 2015, pentru a identifica cazurile care erau legate de achiziții publice. OLAF a contabilizat, în total, 503 informări diferite care i-au fost adresate. Numai 20 dintre cele 503 notificări vizau proceduri de achiziții care fuseseră efectuate de instituții ale UE; 16 dintre acestea au fost respinse în faza inițială de triere a cazurilor, iar pentru patru s-a decis deschiderea unei anchete. Aceste cifre sugerează că proporția cazurilor cu nereguli potențial grave din numărul total de proceduri de achiziții publice lansate de instituțiile UE este de ordinul a 1 %, dacă se iau în considerare cele aproximativ 2 000 de proceduri organizate anual, pentru care instituțiile UE publică un anunț de atribuire a contractului în Jurnalul Oficial.

17

OLAF a produs aceste statistici doar la cererea expresă a Curții, ele reprezentând doar un instantaneu ce surprinde situația la un moment dat, pentru a avea o idee cu privire la numărul de cazuri de suspiciuni de nereguli care sunt aduse în atenția OLAF. Ar fi fost mai util dacă OLAF ar fi fost în măsură să furnizeze statistici care să facă posibilă identificarea unor tendințe și evaluarea rezultatelor investigațiilor sale.

Instituțiile UE dispun de sisteme solide și de un personal capabil pentru a menține sub control riscul de erori și de nereguli

Serviciilor operaționale li se pun la dispoziție expertiză în materie de proceduri de achiziții publice și asistență în domeniu

18

Pentru a se garanta reușita procedurilor de achiziții, este necesară o combinație de expertiză tehnică cu privire la lucrările, bunurile și serviciile specifice care se doresc a fi achiziționate și de o cunoaștere temeinică a normelor și a procedurilor care trebuie aplicate.

19

Toate entitățile ale căror proceduri de achiziții publice au fost examinate în cadrul auditului¹² dispun de unități specializate în care sunt încadrați experți în materie de achiziții, aceștia furnizând consiliere și asistență serviciilor operaționale în legătură cu activitățile acestora în domeniul achizițiilor publice. Curtea a constatat că expertiza în materie de proceduri de care dispun experții în domeniul achizițiilor vine în completarea expertizei tehnice deținute de serviciile operaționale, precum și că numărul de membri ai personalului afectați activităților de achiziții este adecvat. În plus, serviciile juridice și/sau unitățile financiare centrale din cadrul instituțiilor UE furnizează, la rândul lor, consiliere și expertiză în materie de proceduri de achiziții.

20

Majoritatea entităților auditate dispun de comitete interne al căror scop este să consolideze guvernanța și controlul procedurilor de achiziții publice. Aceste comitete sunt, de regulă, formate din membri ai personalului din cadrul altor departamente ale organizației. Ele au competențe decizionale sau pot formula recomandări și tind să se ocupe de proceduri de achiziții publice de mai mare anvergură și/sau de proceduri de achiziții cu o formă mai restrânsă de concurență. Aceste comitete oferă o asigurare suplimentară, înainte de semnarea unui contract, că au fost respectate normele aplicabile. În plus, grație componenței interdisciplinare a acestora, ele constituie o platformă pentru schimbul de puncte de vedere în cadrul instituțiilor de dimensiuni mai mari, în care achizițiile publice sunt descentralizate.

Consilierea oferită de serviciile de audit intern a jucat un rol important

21

Actuala structură organizatorică și actualele proceduri instituite pentru activitățile de achiziții publice reprezintă, în mare măsură, rezultatul recomandărilor care au fost formulate de serviciile de audit intern cu câțiva ani în urmă. Între timp, majoritatea serviciilor de audit intern și-au concentrat atenția asupra altor domenii de activitate ale instituțiilor din care fac parte, resursele alocate pentru achizițiile publice fiind limitate. Cu toate acestea, serviciile de audit intern vor trebui să reexamineze domeniul achizițiilor pentru a evalua punerea în aplicare a noilor norme revizuite privind achizițiile publice și, în funcție de rezultatele acestei reevaluări, vor trebui să își adapteze programele de activitate în consecință.

BCE a obținut o certificare externă pentru activitățile sale de achiziții

22

Alături de consilierea care poate fi oferită pe plan intern, certificarea externă poate contribui prin punerea la dispoziție a unor cunoștințe și a unei perspective externe, putând acționa ca o forță motrice pentru realizarea unor îmbunătățiri. Biroul central de achiziții din cadrul BCE a solicitat și a obținut o certificare externă a activităților sale. Certificarea a fost acordată de Chartered Institute of Purchasing & Supply (CIPS) în 2011. Certificarea acordată BCE, denumită „PPP Award” (PPP – procese, politici și proceduri), pentru atingerea unui nivel de excelență în aceste domenii, a expirat la sfârșitul anului 2015, dar Biroul central de achiziții intenționează să se supună din nou unui proces complet de certificare în primul trimestru al anului 2016.

Majoritatea instituțiilor UE nu măsoară în mod sistematic nivelul de participare la procedurile lor de achiziții publice

Simpla numărare a ofertelor primite nu este suficientă pentru a monitoriza în mod fiabil nivelul de participare

23

Atunci când publică un anunț de atribuire a contractului în Jurnalul Oficial, instituțiile UE trebuie să indice numărul de oferte primite pentru contractul în cauză. Deținerea doar a acestei informații nu constituie însă o bază suficientă pentru a se evalua în mod fiabil nivelul concurenței din cadrul unei proceduri. Concurența ar putea fi redusă chiar și în cazurile în care au fost primite mai multe oferte. Acest lucru se întâmplă în special atunci când o singură ofertă poate fi luată în considerare pentru evaluarea în raport cu criteriile de atribuire, celelalte oferte fiind eliminate înainte de a se ajunge în etapa finală a evaluării. Eliminarea ofertelor înainte de evaluarea finală poate avea loc din mai multe motive, în special pentru faptul că nu sunt complete sau pentru faptul că nu respectă criteriile de excludere sau de selecție.

Din datele furnizate de Centrul Comun de Cercetare reiese că, în jumătate din proceduri, doar o singură ofertă putea fi luată în considerare în vederea luării deciziei finale de atribuire

24

Dintre toate entitățile auditate, Centrul Comun de Cercetare al Comisiei este singura care compilează date, colectate pentru toate procedurile și pentru fiecare tip de procedură, cu privire la numărul de oferte primite, la numărul de oferte în regulă, la numărul de oferte admisibile, la numărul de oferte considerate conforme și la numărul de oferte punctate.

25

Curtea a analizat statisticile Centrului Comun de Cercetare pentru anii 2013 și 2014, pentru a compara numărul de oferte primite cu numărul de oferte care au reușit să ajungă în etapa finală și au putut fi evaluate în raport cu criteriile de atribuire. Au fost incluse în analiză 468 de proceduri organizate pentru contracte cu o valoare mai mare de 60 000 de euro. În cazul a 50 dintre aceste proceduri, un singur candidat se califica de la început pentru a fi luat în considerare, lucru care contravine principiului concurenței cu participare cât mai largă¹³. În ceea ce privește restul de 418 proceduri, în jumătate din cazuri (49 %), doar o singură ofertă a putut fi luată în considerare în vederea luării deciziei finale de atribuire (a se vedea figura 5).

Figura 5

Frecvența procedurilor în funcție de numărul de oferte luate în considerare în vederea luării deciziei finale de atribuire (418 contracte cu valoare mai mare de 60 000 de euro semnate de Centrul Comun de Cercetare în 2013 și în 2014)

Sursa: Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor furnizate de Centrul Comun de Cercetare.

Secțiunea II – Normele care trebuie aplicate și deciziile luate în materie de alegere a procedurii la începutul procesului de achiziție nu sunt orientate în mod suficient către sporirea participării

La revizuirea, în 2015, a normelor lor în materie de achiziții publice, instituțiile UE nu au facilitat accesul la achiziții prin simplificarea acestor norme și prin clarificarea în cea mai mare măsură posibilă a „zonelor gri”

Regulamentul financiar al UE și normele de aplicare a acestuia nu au fost consolidate într-un document unic și rămân texte legislative inutil de complexe

26

În urma revizuirii din 2015 a Regulamentului financiar al UE, a fost menținută separarea normelor în materie de achiziții publice între, pe de o parte, Regulamentul financiar în sine și, de cealaltă parte, normele de aplicare a acestuia. Așa cum a semnalat Curtea în Avizul său nr. 1/2015¹⁴, această separare afecta în mod negativ obiectivul clarificării care stătea la baza revizuirii. Mai mult, o astfel de separare nu prezintă niciun avantaj evident, ci îngreunează și mai mult înțelegerea unor norme deja complicate, nu numai pentru personalul UE, ci, cu atât mai mult, și pentru operatorii economici.

27

O complicație suplimentară este adusă de faptul că nu toate dispozițiile relevante se regăsesc în acele titluri și capitole din Regulamentul financiar al UE care tratează în mod expres despre aspectele legate de achiziții publice. Există un număr de dispoziții importante care figurează în alte părți ale textului legislativ, de exemplu dispoziția referitoare la „buna gestiune”, care prezintă o importanță deosebită pentru operatorii economici¹⁵.

28

Normele BCE privind achizițiile demonstrează faptul că reunirea, într-un singur text, a tuturor regulilor relevante este posibilă.

Abaterile semnificative de la Directiva din 2014 privind achizițiile publice nu sunt explicate

29

Deși normele în materie de achiziții ale instituțiilor UE urmează în linii mari dispozițiile Directivei din 2014 privind achizițiile publice, există abateri de la aceste dispoziții, abateri pentru care nu se furnizează nicio explicație. Două dintre aceste abateri prezintă importanță pentru accesul la achizițiile efectuate de instituțiile UE. Una dintre ele se referă la participarea IMM-urilor, cealaltă la scopul consultărilor preliminare ale pieței.

Participarea IMM-urilor nu este încurajată în mod special

30

Unul dintre obiectivele majore urmărite de Directiva din 2014 privind achizițiile publice este de „a facilita [în mod special] participarea întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri) la achizițiile publice”¹⁶. În acest context, legiuitorul a avertizat în mod explicit că agregarea cererii din partea achizitorilor publici poate antrena un risc de concentrare excesivă a puterii de cumpărare. În Directiva din 2014 privind achizițiile publice, termenul „IMM” apare de mai mult de douăzeci de ori. În schimb, versiunea modificată a Regulamentului financiar al UE și normele reformate ale BCE în materie de achiziții nu fac deloc referire la IMM-uri. Curtea a constatat, în urma auditului, că niciuna dintre entitățile auditate – cu excepția Direcției Generale Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri¹⁷ – nu elaborase orientări sau instrucțiuni specifice privind modalitățile prin care se poate facilita participarea IMM-urilor sau privind modalitățile de monitorizare a nivelului de participare a acestora. În cadrul sondajului lansat de Curte, doar unul dintre cei 40 de respondenți a indicat că participarea IMM-urilor reprezenta una dintre priorități. Cu toate acestea, existau anumite proceduri de achiziții care ofereau în mod clar oportunități pentru IMM-uri (a se vedea caseta 2).

Nu se face nicio mențiune cu privire la consultările preliminare ale pieței în vederea informării operatorilor economici

31

Directiva din 2014 privind achizițiile publice permite în mod explicit desfășurarea unor consultări preliminare ale pieței înainte de lansarea procedurii de achiziție în sine și definește principiile care trebuie respectate în acest sens¹⁸. Autoritățile contractante pot să solicite sau să accepte consultanță de la autorități sau experți independenți sau de la participanți la piață, această consultanță putând fi utilizată la planificarea și desfășurarea procedurii de achiziție publică, cu condiția ca o astfel de consultanță să nu aibă ca efect denaturarea concurenței și să nu ducă la o încălcare a principiilor nediscriminării și transparenței. Directiva din 2014 privind achizițiile publice precizează că astfel de consultări ale pieței se desfășoară nu numai în vederea pregătirii achiziției, ci și pentru a informa operatorii economici cu privire la proiectele și cerințele autorităților contractante în materie de achiziții (a se vedea caseta 3). Acest din urmă obiectiv nu a fost preluat în Regulamentul financiar al UE¹⁹.

Caseta 2

Exemple de proceduri ușor accesibile pentru IMM-uri

În 2014, Parlamentul European avea nevoie de consiliere specializată pentru Comisia sa pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară. Valoarea totală estimată a serviciilor se ridica la 2,5 milioane de euro, pe o perioadă de patru ani. În loc să caute un singur contractant, Parlamentul a preferat să fragmenteze serviciile solicitate în cinci loturi: politică de mediu, schimbări climatice, dezvoltare durabilă, sănătate publică și siguranță alimentară. Pentru fiecare lot, au fost identificați mai mulți contractanți adecvați. În total, Parlamentul a încheiat contracte cu 17 întreprinderi diferite.

În 2014, Consiliul a achiziționat materiale promoționale în valoare totală de 122 566 de euro. Achiziția a fost fragmentată în 12 loturi, în funcție de tipul de produs solicitat (cum ar fi: ceasuri de mână, tricouri sau pixuri). La nivelul fiecărui lot a fost posibil un concurs între ofertanți și au fost semnate contracte cu trei societăți diferite.

Pentru noul său sediu din Frankfurt, BCE a eșuat, la început, în încercarea sa de a identifica un singur „antreprenor general”, întrucât ofertele depuse depășeau substanțial bugetul pe care îl avea BCE la dispoziție. Ulterior, Banca Centrală Europeană a decis să scoată la licitație lucrările de construcție în 14 pachete, fiecare dintre acestea fiind format din 4 până la 10 loturi. Grație strategiei revizuite privind licitația, participarea IMM-urilor a fost posibilă, unele contracte fiind atribuite acestora. BCE a reușit să gestioneze aproximativ 60 de societăți de construcții care lucrau în paralel.

Caseta 3

Abatere nejustificată a Regulamentului financiar al UE din 2015 față de Directiva din 2014 privind achizițiile publice

„Înainte de a lansa o procedură de achiziție, autoritățile contractante pot desfășura consultări ale pieței în vederea pregătirii achiziției și pentru a informa operatorii economici cu privire la proiectele și cerințele lor în materie de achiziții.” (extras din articolul 40 din Directiva din 2014 privind achizițiile publice, sublinierea Curții)

„Înainte de lansarea unei proceduri de achiziții, autoritatea contractantă poate efectua o consultare preliminară a pieței în vederea pregătirii procedurii.” (extras din articolul 105 din Regulamentul financiar din 2015 al UE)

Modalitățile de prospectare a pieței locale în domeniul imobiliar nu au fost clarificate

32

Directiva din 2014 privind achizițiile publice nu se aplică achiziționării sau închirierii de terenuri, de clădiri existente sau de alte bunuri imobile. Cu toate acestea, procedurile aplicate în cazul unor astfel de contracte ar trebui să respecte principiile tratatului și, în special, principiile egalității de tratament și transparenței.

33

Nici Regulamentul financiar al UE, nici normele BCE privind achizițiile nu stabilesc modalitățile prin care trebuie să fie informați și contactați vânzătorii sau antreprenorii potențiali atunci când instituțiile UE se află în căutare de terenuri sau de clădiri existente. Prin urmare, aceste aspecte sunt în mare măsură lăsate la discreția managerilor din cadrul instituțiilor. Auditul Curții a pus în evidență mai multe cazuri în acest context, și anume: cazuri în care managerii au prospectat ei înșiși piața și au contactat în mod direct vânzători sau antreprenori potențiali pe care i-au ales chiar ei, cazuri în care s-a apelat la consultanți externi care să ajute la identificarea unor oferte adecvate, precum și cazuri în care a fost publicat un anunț de prospectare în Jurnalul Oficial.

34

Comisia era singura instituție care și-a luat angajamentul public²⁰ că va garanta transparența prin publicarea sistematică, în Jurnalul Oficial, a unor anunțuri de prospectare care să indice cerințele minime ale fiecărui proiect și criteriile de excludere și de prospectare aplicabile, precum și prin publicarea rezultatelor procedurilor. În cursul auditului, Curtea a observat că procedura a fost folosită pentru contractele imobiliare ale Comisiei de la Bruxelles, nu însă și de la Luxemburg. Ultima dată când Parlamentul European a publicat un anunț de prospectare în Jurnalul Oficial a fost atunci când acesta căuta clădiri în regiunea Bruxelles-Capitală în 2010.

BCE era singura instituție care a stabilit regimul lingvistic aplicabil în cadrul normelor sale privind achizițiile

35

Regulamentul financiar al UE nu stabilește limbile care trebuie utilizate pentru achizițiile publice. Numai normele BCE privind achizițiile prevăd un regim lingvistic²¹. Procedurile aplicate de cea mai mare parte a instituțiilor UE riscă să creeze un decalaj între așteptările lor și cele ale ofertanților potențiali. Instituțiile UE își publică anunțurile în TED în toate limbile oficiale. În plus, operatorii economici pot solicita traducerea documentației detaliate de atribuire și își pot depune ofertele în oricare dintre limbile oficiale. Odată ce au devenit contractanți însă, ofertanții nu mai pot continua în limba oficială pe care au ales-o inițial, ci trebuie să răspundă nevoilor autorității contractante, așa cum sunt acestea prevăzute în caietul de sarcini. Acestea includ, de regulă, o anumită limbă de comunicare pentru relația contractuală respectivă (pe durata executării contractului) și pentru elementele care trebuie livrate.

Nu toate deciziile luate în materie de alegere a procedurii au promovat concurența pe o bază cât mai largă

36

Așa cum a constatat Curtea, activitatea multora dintre responsabilii cu achizițiile se desfășoară sub presiunea de a evita litigiile și/sau de a reduce timpul și resursele necesare pentru organizarea procedurilor de achiziții publice. Această situație poate conduce la alegerea unor proceduri care pot fi justificabile din punct de vedere juridic, dar în cazul cărora, din perspectiva bunei gestiuni financiare, ar fi de dorit o interpretare a normelor care să fie mai favorabilă concurenței.

BCE era singura instituție care adoptase politica de a desfășura consultări preliminare ale pieței înainte de lansarea procedurii formale de achiziție

37

O consultare aprofundată a pieței înainte de lansarea procesului formal de achiziție este importantă pentru optimizarea cerințelor și a specificațiilor tehnice stabilite în caietul de sarcini și pentru verificarea disponibilității și a voinței ofertanților potențiali de a participa la o procedură.

38

Până la cele mai recente revizuiri ale Directivei privind achizițiile publice și ale Regulamentului financiar al UE, normele în materie de achiziții nu făceau nicio mențiune cu privire la consultarea pieței înainte de lansarea procedurii de achiziție (a se vedea punctul anterior). În plus, cu excepția notabilă a BCE, orientările sau instrucțiunile interne publicate de instituțiile UE cu privire la consultarea pieței puneau accentul în mod deosebit pe riscurile pe care le implică această abordare și stabileau condiții restrictive sau chiar descurajau posibilitatea de a aborda ofertanții potențiali. De exemplu, în Vademecumul său intern privind procedurile de achiziții publice (noiembrie 2014), Parlamentul recomanda să nu se solicite și să nu se accepte avize de la persoane sau operatori care au un anumit interes în contractul respectiv, întrucât acest lucru ar denatura concurența.

39

O astfel de prevedere poate declanșa o atitudine caracterizată prin aversiune la risc a responsabililor de achiziții. În dosarele de achiziție examinate, Curtea nu a identificat multe cazuri în care să fi existat dovezi că ar fi avut loc o consultare largă a pieței. Același lucru a fost confirmat și de sondajul Curții. Un număr mare dintre respondenți au declarat că în foarte puține cazuri au apelat la consultarea pieței înainte de lansarea unei proceduri de achiziții.

40

Spre deosebire de celelalte instituții ale UE, unitatea responsabilă de achiziții din cadrul BCE a elaborat și a pus în aplicare orientări interne care promovează o abordare proactivă în relația cu furnizorii, înainte de demararea procesului formal de achiziție, în vederea obținerii unui raport calitate-preț mai avantajos. Acest lucru presupune în special organizarea unor reuniuni informale atât cu contractanți existenți, cât și cu contractanți potențiali, în scopul obținerii unor informații privind piața, al oferirii de explicații privind cerințele pe care le are BCE și al stimulării concurenței.

Nu s-a apelat la fragmentarea contractelor în loturi atât de des pe cât ar fi fost posibil

41

Fragmentarea contractelor în loturi sporește concurența și facilitează participarea întreprinderilor mici și mijlocii. Cu cât un contract este mai mare, cu atât este mai puțin probabil că acesta va fi atribuit unui IMM²².

42

Articolul 168 din normele de aplicare a Regulamentului financiar prevede că, „[o]ri de câte ori este cazul, fezabil din punct de vedere tehnic și rentabil”, contractele se atribuie sub formă de loturi separate în cadrul aceleiași proceduri. Această formulare lasă ordonatorilor de credite o marjă largă de apreciere cu privire la opțiunea de a recurge sau nu la loturi. Curtea a constatat că fragmentarea contractelor în loturi nu a fost utilizată în cea mai mare măsură posibilă. Caseta 4 conține exemple de cazuri în care s-ar fi putut apela la împărțirea în loturi. În comparație cu situația administrațiilor publice centrale ale statelor membre, ponderea anunțurilor de participare pentru contracte fragmentate în loturi care au fost publicate în TED a fost simțitor mai scăzută în cazul instituțiilor UE (a se vedea figura 6).

Caseta 4

Cazuri în care contractele ar fi putut fi fragmentate în loturi

În 2014, Consiliul a atribuit un contract-cadru cu o durată de 10 ani și cu o valoare de peste 93 de milioane de euro pentru gestionarea, întreținerea, repararea și adaptarea instalațiilor tehnice din clădirile sale actuale sau viitoare unei singure întreprinderi, fără să fi apelat la fragmentarea pe loturi. Serviciile care urmau să fie prestate acopereau domenii diverse precum: încălzire, ventilare, climatizare, instalații de apă și sanitare, energie electrică, rețele de urgență, energie fotovoltaică, echipamente de protecție colectivă, echipamente culinare, golirea separatoarelor de grăsimi, monitorizarea consumului, asistență tehnică și lucrări de adaptare a instalațiilor.

Comisia nu a apelat, în 2015, la fragmentarea în loturi pentru contractul cu o durată de cinci ani denumit „Europa ta – Consiliere – serviciul de consultanță juridică gratuită oferit de Uniunea Europeană”, contract cu o valoare de peste 8,9 milioane de euro. Acest serviciu este foarte complex, întrucât presupune oferirea de consultanță juridică în toate limbile oficiale ale UE și sunt necesare cunoștințe de specialitate din toate sistemele juridice ale UE. Singura ofertă care a fost prezentată a fost cea depusă de prestatorul de servicii deja existent, întrucât acesta era probabil singurul operator economic în măsură să prezinte o ofertă disponibilă imediat care să acopere o sferă de aplicare atât de vastă a serviciilor. Cu toate acestea, numărul de descărcări ale fișierelor conținând documentația de atribuire (211) indică faptul că procedura generase un interes foarte mare. Fragmentarea contractului în loturi, de exemplu pe grupuri de țări, ar fi putut facilita participarea și a altor operatori economici.

În 2014, Parlamentul European a încheiat un contract cu o societate pentru prestarea de servicii de curățenie în clădirile acestuia din Strasbourg, contract cu o valoare de peste 19,8 milioane de euro și cu o durată de cinci ani. Serviciile solicitate erau descrise după cum urmează: „Servicii de curățire a birourilor, a ferestrelor, a tâmplăriei și a placărilor cu metal (interior și exterior), precum și alte servicii generale de igienă în clădirile Parlamentului European de la Strasbourg” și au fost reunite toate într-un singur lot. Curățarea ferestrelor ar fi putut fi atribuită utilizându-se un lot separat, mărind astfel numărul de întreprinderi care ar fi putut beneficia de această oportunitate. Curățarea ferestrelor este, adesea, exercitată ca o activitate distinctă de curățenia în birouri, întrucât necesită o frecvență diferită și are nevoie de un personal diferit, cu experiență, competențe și instrumente diferite.

Figura 6

Ponderea procedurilor cu loturi – comparație între anunțurile de participare publicate de instituțiile UE și cele publicate de autorități naționale centrale

Notă: În cazul în care nu se ofereau informații privind utilizarea loturilor în anunțul de participare, Curtea a presupus că nu a existat o fragmentare în loturi. Categoria de raportare în TED: „Instituție, agenție europeană sau organizație internațională” include un număr foarte redus de anunțuri de participare ale unor organizații internaționale din afara UE.

Sursa: Curtea de Conturi Europeană, pe baza datelor furnizate de Oficiul pentru Publicații.

43

Pe de o parte, împărțirea contractelor în loturi și publicarea simultană a acestora pot duce la creșterea accesibilității la procedurile de achiziții; pe de altă parte însă, instituțiile UE trebuie să nu fragmenteze în mod artificial o procedură de achiziție cu scopul de a evita obligativitatea aplicării unei proceduri ce implică o concurență mai mare. De exemplu, Parlamentul European a achiziționat mobilier de birou în 2014 de la un singur furnizor, prin patru proceduri de negociere diferite cu un singur ofertant într-o perioadă de mai puțin de două luni. Toate cele patru proceduri aveau valori ale contractelor care se situau sub pragul ce impunea o publicitate pe scară mai largă, variind între 8 021 de euro și 14 110 euro, valoarea cumulată a celor patru proceduri ridicându-se la 43 345 de euro. Toate cele patru proceduri de achiziție erau foarte asemănătoare, fiecare dintre ele vizând mobilier de birou pentru directori și directori generali ce lucrau într-o singură clădire.

Utilizarea procedurilor restrânse risca să descurajeze ofertanții potențiali

44

Regulamentul financiar al UE prevede că autoritatea contractantă poate utiliza procedura deschisă sau procedura restrânsă pentru orice achiziție. Normele BCE privind achizițiile privilegiază procedura deschisă, întrucât prevăd că aceasta constituie procedura standard.

45

O procedură restrânsă²³ prezintă anumite avantaje, în special în cazul în care este necesar să se limiteze circulația documentației de atribuire din motive de securitate/confidențialitate. Cu toate acestea, cel puțin înainte de ultima revizuire a normelor în materie de achiziții publice, exista riscul ca ofertanții potențiali să renunțe la a participa la procedură deoarece invitația de participare și caietul de sarcini detaliat nu erau disponibile din prima etapă și, prin urmare, era dificil pentru aceștia să își formeze o imagine clară cu privire la așteptările autorității contractante. Rămâne de văzut dacă această situație se va schimba odată cu intrarea în vigoare, în 2016, a versiunii revizuite a normelor de aplicare a Regulamentului financiar al UE. Normele de aplicare a Regulamentului financiar al UE prevăd că documentele de achiziție, inclusiv întregul caiet de sarcini, ar trebui să fie puse la dispoziție de la începutul procedurii și în cazul procedurilor în două etape, cum este procedura restrânsă. Aceste norme prevăd totuși o clauză de excepție care permite derogări de la această regulă în cazuri justificate, de exemplu atunci când există probleme tehnice sau legate de confidențialitate.

46

Mai mult, o procedură restrânsă durează de obicei mai mult decât o procedură deschisă, un alt motiv care, numai el, poate descuraja potențialii ofertanți. Termenul minim pentru depunerea ofertelor în cadrul unei proceduri deschise obișnuite cu acces electronic la documentația de atribuire este de 47 de zile, în timp ce, în cazul procedurii restrânse, acest termen este de 37 plus 35 de zile. În plus, continuitatea celor două etape ale procedurii restrânse este perturbată din cauza intervalului de timp necesar pentru prelucrarea solicitărilor de participare. Pot surveni întârzieri suplimentare atunci când solicitările de participare sunt respinse și operatorii în cauză contestă decizia de excludere a lor. Nu în ultimul rând, nu există flexibilitatea de a se evalua ofertele mai întâi în raport cu criteriile de atribuire fără a se verifica în prealabil conformitatea lor cu criteriile de excludere sau de selecție, ceea ce este de natură să prelungească durata procesului și mai mult în comparație cu procedura deschisă.

47

În perioada 2010-2014, pentru toate instituțiile UE considerate în ansamblu, numărul contractelor atribuite în urma unei proceduri deschise a fost în mod constant de aproximativ trei ori mai mare decât numărul contractelor atribuite în urma unei proceduri restrânse. În schimb, Consiliul a apelat la proceduri restrânse în marea majoritate a cazurilor în perioada respectivă. Durata acestor proceduri a constituit o problemă majoră. În perioada 2011-2013, durata lor medie a fost de aproape un an, dacă se include și intervalul mediu de 170 de zile între publicarea anunțului de participare și primirea ofertelor.

Utilizarea procedurilor de negociere a fost, în general, monitorizată îndeaproape

48

Reforma din 2014 a normelor în materie de achiziții a crescut sfera de aplicare a procedurilor de achiziții care implică negocieri cu ofertanții, în special prin introducerea noii „proceduri competitive cu negociere”. Pentru auditul care face obiectul prezentului raport, era prea devreme pentru a se proceda la o evaluare a impactului noilor norme în acest sens.

49

În trecut, procedurile de negociere fără publicare prealabilă au fost utilizate de patru ori mai frecvent decât procedurile de negociere cu publicare în Jurnalul Oficial. Principalul motiv care justifica procedurile de negociere fără publicare prealabilă era acela că lucrările, bunurile sau serviciile nu puteau fi furnizate decât de către un singur operator economic, neexistând nicio alternativă sau niciun substitut rezonabil.

Caseta 5

Cazuri în care se impunea o publicitate pe scară mai largă

Parlamentul European a apelat la o procedură de negociere pentru a încheia un „contract imobiliar” în valoare de 133,6 milioane de euro pentru o clădire din Bruxelles, cu toate că clădirea respectivă încă nu exista la momentul semnării contractului, la 27 iunie 2012. După cum a explicat Curtea în Raportul său special nr. 2/2007²⁴, numai clădirile existente pot face obiectul derogării de la procedura de concurs pe o bază cât mai largă prevăzută la articolul 134 alineatul (1) din normele de aplicare a Regulamentului financiar. Clădirile aflate încă în construcție sau clădirile neconstruite încă ar trebui să facă obiectul unor metode de atribuire deschise și competitive.

Comitetul executiv al BCE nu și-a exprimat decât cu câteva luni înainte de demararea mecanismului unic de supraveghere, în noiembrie 2014, necesitatea de a beneficia de servicii de consultanță organizatorică în vederea îndeplinirii noilor atribuții încredințate Băncii Centrale Europene în domeniul supravegherii bancare. Au fost abordați în mod direct cinci ofertanți potențiali și aceștia au fost invitați să depună oferte, nepublicându-se deci niciun anunț de participare, invocându-se următoarea clauză de excepție: „în cazul în care, din motive de maximă urgență ca urmare a unor evenimente imprevizibile pentru BCE, nu se pot respecta termenele pentru procedurile de achiziție”. Cu toate acestea, în 2013 era previzibil deja faptul că crearea mecanismului unic de supraveghere urma să reprezinte o provocare din punct de vedere organizatoric pentru BCE; în plus, nu s-a demonstrat faptul că nu puteau fi respectate termenele pentru o procedură restrânsă accelerată (zece zile pentru primirea solicitărilor de participare și alte zece zile pentru primirea ofertelor) în intervalul de timp care era disponibil. Valoarea contractului a fost de 3,49 milioane de euro.

50

În conformitate cu dispozițiile Regulamentului financiar al UE, utilizarea procedurilor de negociere fără publicare prealabilă a fost monitorizată îndeaproape de instituțiile care au făcut obiectul auditului. Cu toate acestea, în cazul Parlamentului European și al BCE, au fost identificate două cazuri în care ar fi fost mai indicată realizarea unei publicități pe scară mai largă (a se vedea caseta 5).

Obligația de a negocia în cadrul procedurilor de negociere

51

În pofida a ceea ce sugerează numele lor, procedurile de negociere nu au presupus întotdeauna o negociere. Acesta a fost, în special, cazul procedurilor de atribuire a unor contracte cu valoare redusă. Direcțiile generale ale Comisiei și ale Parlamentului au procedat de așa manieră, în cazul procedurilor de negociere, încât a fost aleasă cea mai bună ofertă dintre cele depuse, dar nu s-a făcut nicio încercare de a se îmbunătăți oferta prin negocieri.

52

Totuși, ofertanții se așteaptă să li se ofere ocazia de a ajusta prețul sau calitatea ofertei inițiale după depunerea ei. În lipsa unei asemenea posibilități, acești ofertanți sunt privați de șansa de a câștiga contractul, iar instituția ar putea să piardă prilejul de a beneficia de o ofertă mai bună.

53

După revizuirea din 2015, Regulamentul financiar al UE prevede în mod expres posibilitatea ca autoritatea contractantă să atribuie un contract, în cadrul unei proceduri de negociere, pe baza unei oferte inițiale fără negociere, în cazul în care a indicat, în documentele de achiziție, că își rezervă posibilitatea de a face acest lucru. Din punctul de vedere al unui ofertant, această nouă dispoziție nu înlătură însă incertitudinea menționată mai sus, întrucât negocierea poate să aibă sau să nu aibă loc.

Durata excesiv de lungă a contractelor-cadru riscă să dăuneze concurenței

54

Contractele-cadru creează o relație pe termen lung cu unul sau mai mulți furnizori sau prestatori de servicii. Încheierea unor astfel de contracte poate fi utilă în cazul achiziționării repetate de bunuri sau servicii, atunci când autoritatea contractantă știe de ce are nevoie, dar nu cunoaște momentele în care va avea nevoie și cantitățile de care va avea nevoie pe parcursul unei anumite perioade. De regulă, durata maximă a contractelor-cadru este de patru ani²⁵, pentru a se evita efectele nocive concurenței. Durata contractului-cadru poate depăși patru ani numai în cazuri excepționale, care se justifică în mod corespunzător, în special ca urmare a obiectului acestuia. Reducerea costurilor administrative pentru autoritatea contractantă nu ar trebui să fie considerată un motiv valabil.

55

Spre deosebire de celelalte entități auditate, Consiliul a recurs în mod frecvent, în perioada 2013-2015, la clauza de excepție pentru a prelungi în mod considerabil durata contractelor-cadru atribuite în legătură cu clădirile sale. În caseta 6 sunt enumerate aceste contracte, cu o durată de șapte ani sau mai mare.

Caseta 6

Contractele-cadru în curs ale Consiliului, cu o durată de șapte ani sau mai mare

UCA 093/13: Gestionarea, întreținerea, repararea și adaptarea instalațiilor tehnice din clădirile actuale sau viitoare ale Consiliului, cu o durată maximă de 10 ani. Valoare totală: 94 de milioane de euro.

UCA 14/048: Modernizarea și întreținerea universală a lifturilor din clădirea Justus Lipsius a Consiliului Uniunii Europene, cu o durată de 10 ani. Valoare totală: 3,35 milioane de euro.

UCA 14/100: Lucrări de compartimentare și de amenajare în clădirile Secretariatului General al Consiliului Uniunii Europene, cu o durată maximă de șapte ani. Valoare totală: 6,66 milioane de euro.

UCA 15/010: Înlocuirea și întreținerea echipamentelor de supraveghere și gestionare a instalațiilor electrice și electromecanice din clădirea Justus Lipsius, cu o durată de 17 ani. Nu a fost publicat niciun anunț de atribuire a contractului.

UCA 15/011: Lucrări de renovare și de întreținere pentru clădirile Consiliului Uniunii Europene, cu o durată de șapte ani. Valoare totală: 31,2 milioane de euro.

UCA 034/15: Achiziționarea și întreținerea dispozitivelor mobile de detectare a explozibililor, cu o durată de 10 ani. Nu a fost publicat niciun anunț de atribuire a contractului.

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Secțiunea III – O serie de piedici inutile îngreunează situația ofertanților potențiali care doresc să identifice și să beneficieze de oportunitățile de achiziții publice oferite de instituțiile UE

56

Curtea a examinat cât de ușor era să se identifice oportunitățile de achiziții publice oferite de instituțiile UE și dacă erau disponibile instrumente care să îi ajute pe ofertanții potențiali să depună oferte fără costuri inutile și să obțină o soluționare eficace în caz de probleme procedurale.

57

Cea mai bună practică în acest sens ar fi punerea la dispoziție a unui ghișeu unic care să permită operatorilor economici să găsească toate informațiile relevante într-un singur loc (platformă online) și să interacționeze cu instituțiile UE prin intermediul acestui site. În mod ideal, procedurile de achiziții, inclusiv comunicarea normelor aplicabile, a oportunităților de afaceri și a documentelor relevante pentru procedura de atribuire, depunerea ofertelor și toate celelalte comunicări între instituții și operatorii economici, ar trebui să se desfășoare printr-un singur canal electronic. Achizițiile publice electronice (a se vedea caseta 7) oferă instrumentele necesare pentru îndeplinirea acestui obiectiv.

Caseta 7

Achizițiile publice electronice – explicații terminologice

Achizițiile (publice) electronice constau în utilizarea mijloacelor electronice de comunicare și de prelucrare a tranzacțiilor de către organizațiile din sectorul public atunci când achiziționează bunuri și servicii sau când atribuie contracte de lucrări publice.

Toate etapele procesului de achiziție pot fi realizate sau susținute prin mijloace electronice. În prezent, accentul este pus pe următoarele elemente:

notificarea electronică: publicarea pe cale electronică a anunțurilor prin care se fac cunoscute oportunitățile de achiziții publice, inclusiv a unui link către o platformă electronică de licitație;

licitația electronică (sau acces electronic): platformă pentru publicarea pe internet a documentației de atribuire, cum ar fi termenii de referință, precum și pentru comunicarea electronică care are loc între ofertanți și organizația care a lansat procedura de achiziție;

depunerea ofertelor pe cale electronică: depunerea pe cale electronică a ofertelor de către operatorii economici atunci când răspund la un anunț de participare la o procedură de achiziție.

A se vedea COM(2012) 179 final: „O strategie pentru achizițiile publice electronice” și COM(2013) 453 final: „Achizițiile publice electronice de la un capăt la altul în vederea modernizării administrației publice”.

Vizibilitatea pe internet a activităților de achiziții ale instituțiilor UE este nesatisfăcătoare

58

Din perspectiva unui operator economic, o bună vizibilitate a activităților de achiziții ale instituțiilor UE este importantă din trei motive: facilitează accesul la informații privind oportunitățile de contractare, contribuie la înțelegerea normelor și a modalității optime de a depune o ofertă și, grație transparenței, generează încredere într-un rezultat corect al procedurilor, lucru care va încuraja participarea operatorilor.

Informațiile disponibile sunt fragmentate și disipate pe numeroase și diverse site-uri internet

59

Site-ul oficial al Uniunii Europene este europa.eu. Conform propriei descrieri oferite în introducere, el este „un bun punct de plecare pentru cei care doresc informații și servicii furnizate de UE, dar nu știu pe ce site-uri să le găsească”²⁶. În afară de simpla menționare a existenței achizițiilor efectuate de instituțiile UE, site-ul europa.eu nu oferă alte informații introductive cu privire la activitățile de achiziții publice ale instituțiilor UE și la normele aplicabile. Vizitatorii site-ului vor găsi doar linkuri către secțiunile privind achizițiile de pe site-urile diferitelor instituții ale UE (unsprezece linkuri în total) și un link către EU Bookshop pentru descărcarea gratuită a unei broșuri din 2009, intitulată „Comisia Europeană, partenerul dumneavoastră de afaceri”.

60

Un alt site internet care este probabil să fie vizitat pentru o primă familiarizare cu achizițiile efectuate de instituțiile UE este pagina centrală a Comisiei pentru achiziții publice²⁷. Această pagină prezintă o listă de domenii de politică în care Comisia poate avea nevoi de aprovizionare, inclusiv linkuri către site-urile internet ale diferitelor direcții generale responsabile de aceste politici. Nu se oferă însă alte informații.

61

Spre deosebire de aceste site-uri centrale, site-urile web ale direcțiilor generale ale Comisiei și ale celorlalte instituții ale UE furnizează o cantitate mai mare de informații. Cu toate acestea, sfera subiectelor acoperite variază în mod semnificativ, după cum se poate observa din tabelul 2, în care sunt sintetizate rezultatele analizei realizate de Curte cu privire la unsprezece site-uri diferite.

Tabelul 2

Analiza secțiunilor privind achizițiile de pe site-urile internet ale instituțiilor UE

Total pe categorie
Parlamentul
Consiliul
BCE
Comisia

Legendă:
D – da
P – parțial
I – numai după înregistrare

DG Comunicare
DG Informatică
EuropeAid
DG Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri
Centrul Comun de Cercetare
Oficiul pentru Infrastructură și Logistică la Bruxelles
Oficiul pentru Infrastructură și Logistică la Luxemburg
DG Cercetare și Inovare
DG Impozitare și Uniune Vamală

Informații generale privind achizițiile instituțiilor UE
6

D

D
D
D

D

D

Ghid pentru furnizori cu privire la modalitățile de depunere a ofertelor
5

D

D
D

D

D

Informații privind temeiul juridic ce stă la baza achizițiilor efectuate de instituțiile UE
8
D
D
D

D
D
D

D
D

Termeni și condiții generale și/sau modele de documente
8

D
D

D
D
D

D

D
D

Instrumente suplimentare de formare sau de învățare (cursuri online, ghid pentru utilizatorii de internet)
3

D

D

D

Posibilitatea de a adresa întrebări legate de achiziții
8

D
D

D
D
D

D
D

D

Posibilitatea de înregistrare pentru a primi alerte cu privire la noile oportunități
8

D

D
D
D
D
D
D
D

Documentație de atribuire disponibilă pe cale electronică
12
D
I
I
D
D
D
D
D
D
D
D
D

Opțiuni suplimentare de căutare disponibile pe site
3

D

D

D

Informații referitoare la oportunitățile actuale de achiziții cu o valoare ridicată
12
D
D
D
D
D
D
D
D
D
D
D
D

Indicarea procedurilor viitoare sau planificate cu o valoare ridicată
4

D

D
P

D

Informații referitoare la oportunitățile actuale de achiziții cu o valoare scăzută
6
D
D
D

D

D

D

Indicarea procedurilor viitoare sau planificate cu o valoare scăzută
4
D

D
D
D

Total pe site web examinat

5
11
6
3
8
13
8
7
9
4
5
8

Notă: Analiza a avut loc între 24 iunie și 6 iulie 2015.

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

62

Dintre site-urile web analizate, site-ul EuropeAid constituie un exemplu de bună practică, întrucât sunt disponibile toate informațiile necesare. Site-ul dispune de un sistem avansat de căutare ușor de utilizat, cu mai multe opțiuni de căutare, care permite identificarea oportunităților de achiziții. Sunt disponibile, de asemenea, orientări și cursuri online (e-learning). O altă diferență importantă față de alte site-uri constă în faptul că pe site-ul EuropeAid sunt publicate orientări detaliate pentru procedurile de achiziții²⁸. În cadrul altor organizații, astfel de orientări sunt tratate cu titlu de documente interne și nu sunt deci publicate pe site-urile oficiale. Acesta este, de exemplu, cazul Vademecumului privind achizițiile publice al Comisiei, elaborat de Serviciul financiar central al DG Buget. Cea mai recentă versiune a acestui vademecum este din noiembrie 2015, dar pe internet se pot găsi doar versiunile anterioare ale acestuia, și aceasta doar pentru că ele au fost publicate de către un cabinet privat de avocatură și de către o organizație a societății civile.

Funcția de căutare din cadrul TED (Tenders Electronic Daily) nu genera întotdeauna rezultate satisfăcătoare

63

TED (Tenders Electronic Daily) este versiunea online a „Suplimentului la Jurnalul Oficial al UE” dedicat achizițiilor publice europene. De marți până sâmbătă, acest site publică în TED aproape 1 800 de anunțuri de achiziții publice pe zi²⁹. Cea mai mare parte a acestor anunțuri provin de la autoritățile contractante din statele membre ale UE. Anunțurile de participare din partea instituțiilor UE sunt și ele publicate în TED atunci când valoarea lor estimată este egală sau mai mare decât pragurile specificate în Directiva din 2014 privind achizițiile publice, cu excepția cazului procedurii de negociere fără publicarea unui anunț de participare, conform prevederilor articolului 134 din normele de aplicare a Regulamentului financiar.

64

Dat fiind numărul mare de anunțuri legate de achiziții, o funcție de căutare eficace și intuitivă este esențială pentru ușurința de utilizare a TED. Anunțurile din TED pot fi sortate și căutate în funcție de țară, sector de activitate comercială, loc de livrare și o serie de alte criterii. Această funcție de căutare permite combinarea mai multor criterii de căutare pentru a se putea identifica anunțuri de participare potențial interesante. În urma desfășurării unui număr de teste, au fost identificate mai multe probleme în ceea ce privește unele opțiuni de căutare care dădeau rezultate nesatisfăcătoare. Exemple în acest sens sunt prezentate în caseta 8.

Caseta 8

Exemple de rezultate nesatisfăcătoare obținute în urma căutărilor în TED cu privire la anunțuri de participare în curs

O căutare realizată în rândul anunțurilor de participare în curs prin combinarea sectorului „Construcții și imobiliare” cu opțiunea „Instituție/agenție europeană sau organizație internațională” a furnizat un număr total de 124 de rezultate. Cu toate acestea, printre elementele afișate se aflau numeroase anunțuri de participare care, în mod evident, nu aveau nicio legătură cu sectorul „Construcții și imobiliare”, de exemplu, anunțuri de participare referitoare la „servicii de traducere”, la un „Studiu în sprijinul procesului de verificare a caracterului adecvat al legislației UE privind protecția consumatorilor” sau „Mediu de afaceri și academie pentru instrumentul pentru IMM-uri”.

O altă căutare realizată în rândul anunțurilor de participare în curs utilizând drept filtru sectorul „Exploatare minieră și minerit” în combinație cu „Instituție/agenție europeană sau organizație internațională” a produs unele rezultate fără absolut nicio legătură cu criteriile utilizate, cum ar fi „dispozitive de protecție împotriva razelor solare” sau „lucrări de construcții pentru clădiri legate de transportul feroviar”. Această combinație de criterii de căutare a fost testată de mai multe ori, la date diferite. În mai multe rânduri, funcția de căutare a produs drept rezultate doar anunțuri de participare care nu aveau nicio legătură cu „Exploatarea minieră și mineritul”.

Funcția de căutare pe bază de text integral nu a generat întotdeauna rezultate satisfăcătoare. Urmând instrucțiunile, au fost utilizate ghilimele, de exemplu pentru sintagma „servicii de securitate”, în combinație cu criteriul „Instituție/agenție europeană sau organizație internațională”, și s-au obținut 147 de rezultate, printre care se numărau elemente fără nicio legătură cu filtrul utilizat, precum „sprijin pentru dezvoltarea unor cunoștințe de mai bună calitate referitoare la administrația publică și la consolidarea capacității instituționale a țării” sau „asistență tehnică pentru proiectul de sensibilizare a opiniei publice și de educare cu ajutorul ambasadorilor pentru apă”.

Funcția de căutare în TED pentru anunțurile de participare ale unei anumite instituții a UE a fost îmbunătățită în luna decembrie 2015, dar încă nu era pe deplin fiabilă. De exemplu, după bifarea căsuței aferente Consiliului Uniunii Europene, s-a obținut o combinație de anunțuri publicate de către Consiliu și de altele publicate de către Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE). În schimb, unele dintre aceste anunțuri ale SEAE nu au fost afișate atunci când a fost bifată direct căsuța aferentă SEAE. În plus, identificarea anunțurilor de participare ale unei anumite agenții a UE era în continuare dificilă.

(Testele de căutare au fost efectuate în perioada ianuarie-februarie 2016.)

Instrumentele pentru identificarea oportunităților de afaceri precum „vocabularul comun privind achizițiile publice” (codul CPV – Common Procurement Vocabulary) și „nomenclatorul unităților teritoriale” (NUTS) nu erau întotdeauna utilizate corect

65

Exactitatea rezultatelor TED depinde de introducerea corectă a datelor de către autoritățile contractante, în special din punctul de vedere al instrumentelor de clasificare utilizate în TED.

66

Cel mai important astfel de instrument este „vocabularul comun privind achizițiile publice” (CPV), scopul acestuia fiind de a-i ajuta pe ofertanți să identifice cu mai mare ușurință anunțurile de participare relevante pe sectoare de activitate comercială. Există aproximativ 10 000 de coduri, ierarhizate într-o structură arborescentă cu cinci niveluri. Fiecare cod este format din opt cifre și conține o denumire care descrie tipul de lucrări, bunuri sau servicii care fac obiectul contractului.

67

Un studiu comandat de Comisia Europeană³⁰ a pus în evidență faptul că o proporție relativ ridicată din anunțurile de participare conțin coduri incorecte. Un test realizat în cadrul unui eșantion de 405 anunțuri de participare a reliefat că acest cod era incorect în aproximativ 23 % din anunțuri. În aproximativ 10 % din cazuri, codul aplicat nu descria lucrările/bunurile/serviciile care se doreau a se achiziționa, în aproximativ 8 %, codul aplicat era prea general și, în aproximativ 4 %, codul era prea specific. Auditul Curții a identificat, la rândul lui, anunțuri de participare ale Comisiei în care codurile erau incorecte. Exemple în acest sens sunt prezentate în caseta 9.

Caseta 9

Exemple de coduri CPV incorecte utilizate de Comisie

Pentru un contract de studiu privind „analiză de statistici și de previziuni privind diferite piețe pentru autovehicule”, autoritatea contractantă a utilizat codul pentru „servicii de transport rutier public” (codul 60112000). Valoarea contractului atribuit: 429 300 de euro.

Pentru un contract de studiu „în domeniul emisiilor și al competitivității și analizei economice a industriei autovehiculelor”, a fost utilizat codul pentru „echipament de transport și produse auxiliare pentru transport” (codul 34000000). Valoarea contractului atribuit: 5 000 000 de euro.

Pentru un contract denumit „Colectare de informații calitative și cantitative cheie privind deciziile în materie de fuziune ale Comisiei Europene”, a fost utilizat codul pentru „studii de piață” (codul 79310000). Procedura a fost declarată nereușită, contractul nefiind atribuit.

68

Nomenclatorul unităților teritoriale de statistică (NUTS) a fost creat de Eurostat, oficiul pentru statistică al UE, cu scopul de a se furniza o defalcare unică și uniformă a unităților teritoriale în vederea elaborării statisticilor regionale pentru Uniunea Europeană. În cadrul anunțurilor de participare, codurile din acest nomenclator pot fi utilizate pentru a indica locul execuției/realizării lucrărilor, locul de livrare a produselor sau locul prestării serviciilor. Cea mai mare parte a serviciilor Comisiei nu au apelat la coduri NUTS în anunțurile lor de participare. Dacă autoritatea contractantă nu specifică un cod NUTS care să indice locul de livrare aferent contractului, este posibil ca ofertanții potențiali să nu observe aceste anunțuri.

În ceea ce privește licitațiile electronice și depunerea ofertelor pe cale electronică, faptul că instituțiile UE nu adoptă rapid soluții armonizate creează obstacole inutile pentru operatorii economici

Utilizarea platformei de licitare electronică TED este opțională

69

Platforma de licitare electronică TED poate fi utilizată de către toate instituțiile și agențiile UE și are potențialul de a deveni punctul central de acces la toate procedurile acestora de atribuire a contractelor de achiziții. Platforma este gestionată de Oficiul pentru Publicații și înscrierea este gratuită pentru operatorii economici interesați. Platforma este sincronizată cu site-ul TED³¹ și oferă:

(a)acces electronic la toate documentele referitoare la achiziție disponibile publicului larg;

(b)posibilitatea de a adresa întrebări în oricare dintre limbile oficiale ale UE, precum și de a vizualiza întrebările adresate de alții și răspunsurile la acestea;

(c)notificări în timp real, atunci când sunt publicate actualizări pentru procedurile de achiziții selectate.

70

Utilizarea platformei de licitare electronică TED a devenit posibilă din aprilie 2011, însă ea nu este obligatorie pentru direcțiile generale ale Comisiei (DG-uri) sau pentru agențiile executive, deși DG Buget încurajează utilizarea acestui sistem, lucru valabil și în cazul Parlamentului European, unde obiectivul este ca toate direcțiile generale să utilizeze platforma TED. Consiliul intenționează să înceapă să utilizeze această platformă în 2016, în vreme ce BCE nu și-a exprimat nicio intenție de a recurge la aceasta. În anexa I este prezentată o listă a tuturor entităților care au utilizat platforma de licitare electronică TED până la mijlocul lunii aprilie 2016. Numărul redus al organismelor și agențiilor UE de pe această listă confirmă constatarea formulată de Curte în urma sondajului său, și anume aceea că aproximativ două treimi dintre ele apelează foarte rar sau nu apelează niciodată la platforma TED.

Instituțiile UE se confruntă cu dificultăți în efortul lor de introducere a depunerii pe cale electronică a ofertelor, neexistând o abordare comună

71

La articolul 95 alineatul (2) din Regulamentul financiar al UE³², se prevede că instituțiile și organismele stabilesc și aplică standarde uniforme pentru schimbul electronic de informații cu părțile terțe care participă la procedurile de achiziții și de atribuire a granturilor. Obiectivul este de a se institui un „spațiu unic pentru schimburi de date electronice” destinat solicitanților, candidaților și ofertanților. Articolul 111 alineatul (2) impune Comisiei sarcina de a se asigura că ofertanții pot prezenta conținutul ofertei și orice document justificativ în format electronic.

72

La nivelul Comisiei, testarea depunerii pe cale electronică a ofertelor a demarat în luna noiembrie 2014. Implementarea integrală nu a avut încă loc și este planificată să înceapă în iulie 2016.

73

La Parlamentul European, depunerea pe cale electronică a ofertelor este posibilă numai pentru contracte de valoare redusă. Pentru contractele cu valoare ridicată, depunerea prin mijloace electronice a ofertelor este obstrucționată de faptul că sistemul de e-mail al Parlamentului nu îndeplinește toate cerințele stabilite în Regulamentul financiar al UE (a se vedea caseta 10). DG INLO încurajează, din 2014, ofertanții să prezinte cel puțin o parte din fișierele aferente ofertei lor în format electronic, pe o unitate flash USB.

Caseta 10

Cerințele pentru depunerea pe cale electronică a ofertelor

„[…] dispozitivele pentru primirea în format electronic a ofertelor și a cererilor de participare garantează, prin mijloace tehnice și proceduri adecvate, următoarele:

(a)că operatorul economic poate fi identificat cu certitudine;

(b)că data și ora exactă a primirii ofertelor și a cererilor de participare pot fi stabilite cu exactitate;

(c)că se poate asigura în mod rezonabil ca nimeni să nu poată avea acces la informațiile transmise conform prezentelor cerințe înainte de termenele specificate;

(d)că numai persoanele autorizate pot stabili sau modifica datele pentru deschiderea informațiilor primite;

(e)că în timpul diferitelor etape ale procedurii de achiziție numai persoanele autorizate pot avea acces la toate datele prezentate și pot acorda acces la aceste date dacă este necesar pentru procedură;

(f)că se poate asigura în mod rezonabil că poate fi depistată orice încercare de a încălca vreuna dintre condițiile prevăzute la literele (a)-(e).”

[Articolul 155 alineatul (2) din normele de aplicare a Regulamentului financiar al UE.]

74

Dintre instituțiile UE, Consiliul a fost deschizătorul de drumuri pentru depunerea pe cale electronică a ofertelor, însă cu rezultate mixte. Depunerea pe cale electronică a devenit posibilă din luna mai 2009, odată cu introducerea site-ului specializat „Consilium Tendering”. Depunerea pe cale electronică a ofertelor era însă opțională; decizia de a utiliza această opțiune era la latitudinea responsabililor de achiziții. În cazurile în care opțiunea era disponibilă, ofertanților li se permitea totuși să aleagă să își prezinte ofertele pe hârtie. Potrivit declarațiilor Consiliului, mai puțin de jumătate din oferte au fost depuse pe cale electronică. Site-ul „Consilium Tendering” nu se mai află în uz, Consiliul exprimându-și interesul de a participa la sistemul Comisiei de depunere pe cale electronică a ofertelor.

75

BCE intenționează să introducă progresiv, în 2016, un sistem de licitații electronice care să permită ofertanților să depună oferte în format electronic prin intermediul unui cont de utilizator (cu nume de utilizator și parolă). Atunci când ofertanții își prezintă ofertele pe cale electronică, sistemul va genera o pagină de gardă standard unică de identificare, pe care ofertanții o pot imprima, semna și transmite către BCE pe hârtie pentru a confirma că oferta lor este valabilă și are caracter juridic obligatoriu.

Pentru operatorii economici care consideră că nu au fost tratați în mod corect, este dificil să obțină o soluționare rapidă pentru contestațiile lor și despăgubiri pentru prejudiciul suferit

76

Existența unor instrumente eficace pentru cazurile în care operatorii economici consideră că nu au fost tratați în mod corect prezintă importanță atât pentru instituțiile UE, cât și pentru operatorii economici în cauză. Astfel de instrumente consolidează credibilitatea instituțiilor UE și sporesc încrederea operatorilor economici că vor avea parte de un tratament echitabil și că, prin urmare, colaborarea cu instituțiile UE merită efortul.

Dispozițiile directivelor privind căile de atac care ar avea capacitatea de a consolida procesul de recurs nu au fost integrate în normele privind achizițiile publice

77

Directivele privind căile de atac³³ stabilesc standarde comune pentru a garanta disponibilitatea unor căi de recurs rapide și eficace în toate țările UE atunci când ofertanții consideră că atribuirea contractelor a fost afectată de incorectitudine. Recursul poate fi exercitat de organisme judiciare sau administrative existente în atribuțiile cărora intră soluționarea căilor de atac. Alternativ, se poate crea un organism independent nejudiciar responsabil de soluționarea căilor de atac, ale cărui decizii ar putea face obiectul unui control judiciar. O altă opțiune prevăzută de aceste directive este aceea ca, într-o primă etapă, operatorul economic în cauză să exercite o cale de atac în fața autorității contractante, înainte de a putea recurge la instanțe judecătorești.

78

Așa cum este cazul tuturor celorlalte directive, directivele privind căile de atac nu se aplică în mod direct instituțiilor UE. Unele elemente din aceste directive au fost încorporate în Regulamentul financiar al UE și în normele BCE privind achizițiile publice, în timp ce altele au fost omise. În special, nu a fost creat un organism independent nejudiciar specializat pentru a se ocupa de conflictele apărute în legătură cu achizițiile publice efectuate de instituțiile UE, ale cărui decizii să poată face obiectul unui control judiciar, în ciuda faptului că un recurs exercitat pe lângă astfel de organisme are o durată mai scurtă pentru recursurile intermediare și căile de atac precontractuale³⁴.

79

În conformitate cu prevederile directivelor privind căile de atac, Regulamentul financiar al UE prevede o perioadă de așteptare de 15 zile calendaristice înainte de semnarea contractului. Această perioadă este redusă la 10 zile atunci când autoritatea contractantă utilizează mijloace electronice pentru a notifica ofertanților declarați câștigători și celor declarați necâștigători intenția sa de a semna un contract³⁵. În cazul în care ofertanții sau candidații necâștigători sau care se consideră vătămați prezintă cereri sau observații în cursul perioadei de așteptare, autoritatea contractantă poate suspenda semnarea contractului în vederea efectuării unei analize suplimentare. Această dispoziție din Regulamentul financiar este mai puțin avantajoasă pentru ofertanții necâștigători decât dispozițiile directivelor privind căile de atac, conform cărora depunerea unei cereri de recurs în fața autorității contractante atrage suspendarea automată a posibilității de a încheia contractul³⁶.

80

BCE era singura instituție dintre entitățile auditate care dispunea de un mecanism intern solid privind recursurile pentru soluționarea contestațiilor. Această procedură de recurs este descrisă în caseta 11.

Caseta 11

Procedura de recurs a BCE

Normele BCE privind achizițiile permit candidaților/ofertanților necâștigători să depună o contestație la organul de soluționare a contestațiilor legate de achiziții al BCE (Procurement Review Body – PRB). Acesta este un organism intern format din persoane cu funcții superioare de conducere și sprijinit de serviciul juridic al băncii. În cazul în care acest organ consideră că decizia de respingere a candidaturii sau a ofertei celui care face contestația încalcă normele privind achizițiile sau principiile generale ale dreptului în materie de achiziții, PRB fie trebuie să dispună repetarea procedurii de atribuire sau a unor părți ale acesteia, fie trebuie să adopte o decizie definitivă. PRB notifică în scris celui care a făcut contestația decizia sa în termen de o lună de la data primirii contestației.

Începând cu 2007, au fost primite 35 de contestații, dintre care una era în curs în decembrie 2015, șase au fost admise, 20 au fost respinse și opt au fost transmise Comitetului pentru achiziții publice competent și nu au mai fost duse mai departe de către cei care au făcut contestație.

Procedurile în fața instanțelor UE au o durată îndelungată și rareori se acordă despăgubiri pentru presupusul prejudiciu

81

Tribunalul are, printre altele, competența de a judeca în primă instanță acțiunile înaintate de operatori economici împotriva acțiunii sau a abținerii de a acționa din partea instituțiilor UE. În perioada de șase ani dintre 2009 și 2014, Tribunalul a finalizat 3 419 cauze, dintre care 106 au vizat achiziții publice efectuate de către instituțiile UE (3,1 %), respectiv o medie de 17,6 cauze pe an³⁷. Cele 106 cauze legate de achiziții publice au condus la un număr total de 123 de decizii: 66 de hotărâri și 57 de ordonanțe. Tabelul 3 prezintă situația acestora pe instituții sau organisme ale UE.

Tabelul 3

Hotărârile și ordonanțele Tribunalului în funcție de instituția sau organismul UE în cauză

| Hotărâri | Ordonanțe
Comisia Europeană | 41 | 40
Parlamentul European | 5 | 4
Consiliul | 3 | 3
Agenția Europeană pentru Siguranță Maritimă | 3 |
Curtea de Justiție a Uniunii Europene | 2 |
Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară | 2 |
Agenția Europeană pentru Medicamente | 2 |
Banca Centrală Europeană | 1 | 2
Banca Europeană de Investiții | 1 |
Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie | 1 |
Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați | 1 |
Frontex | 1 |
Agenția Europeană de Mediu | 1 |
Întreprinderea comună Fusion for Energy | 1 | 3
Europol | 1 |
Curtea de Conturi Europeană |  | 1
Serviciul European de Acțiune Externă |  | 1
Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne |  | 1
Agenția Europeană pentru Produse Chimice |  | 1
Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor |  | 1

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

82

Pe durata perioadei examinate, acțiunile în anulare au avut succes de cauză pe motivul că decizia autorității contractante contravenea legii în cazul a 13 cauze³⁸. Durata medie a procedurii Tribunalului în domeniul achizițiilor publice (până la pronunțarea hotărârilor) era de aproximativ 35 de luni.

83

Prejudiciul cel mai important suferit de participanți la o procedură de achiziții este pierderea beneficiului pe care aceștia l-ar fi realizat dacă li s-ar fi atribuit contractul. În cursul perioadei examinate (2009-2014), nu a existat nicio acțiune în despăgubiri care să fi avut succes de cauză. Cu toate acestea, în două cauze mai recente³⁹, Tribunalul a dispus că autoritatea contractantă trebuie să plătească despăgubiri pentru prejudiciul suferit de către operatorul economic pentru pierderea oportunității de a i se atribui contractul. Aceasta poate semnala faptul că Tribunalul este acum mai dispus să acorde compensații în astfel de cauze.

84

În cursul perioadei examinate, nu au existat cereri de măsuri provizorii care să fi avut succes de cauză⁴⁰ și toate cele 16 recursuri formulate de operatorii economici în fața Curții de Justiție împotriva hotărârilor Tribunalului au fost respinse. Cu toate acestea, într-una dintre cele mai importante decizii din 2015 cu privire la procedurile de achiziții publice ale instituțiilor UE⁴¹, vicepreședintele Curții de Justiție a hotărât că, chiar și în cazul în care prejudiciul invocat nu este ireparabil, caracterul suficient de vădit și de grav al ilegalității identificate la prima vedere poate justifica impunerea unor măsuri provizorii. Așadar, vicepreședintele Curții de Justiție a salutat atitudinea nouă și mai flexibilă a Tribunalului în ceea ce privește condițiile de acordare a măsurilor provizorii, făcând referire la dreptul la protecție judiciară efectivă⁴².

Ombudsmanul a identificat în anumite cazuri unele soluții amiabile, dar normele procedurale împiedică o reacție rapidă în cauzele ce țin de achiziții publice

85

Ombudsmanul European desfășoară anchete în urma plângerilor depuse cu privire la administrarea defectuoasă în cadrul instituțiilor și al organismelor UE, inclusiv în urma celor formulate cu privire la activitățile de achiziții publice. În urma unei căutări realizate pe site-ul internet al Ombudsmanului, Curtea a identificat 60 de decizii referitoare la achiziții publice în perioada cuprinsă între 18 februarie 2008⁴³ și 17 februarie 2015⁴⁴. Cea mai mare parte dintre aceste 60 de decizii (34 de cazuri) erau legate de activități de achiziții publice desfășurate în afara UE, implicând în mod frecvent delegații ale UE. Analiza cu privire la cele 60 de decizii este sintetizată în tabelul 4.

Tabelul 4

Deciziile Ombudsmanului privind achizițiile publice – privire de ansamblu asupra rezultatelor

Categorie | Numărul de cazuri | Explicație
Numărul total al deciziilor | 60 | Numărul total al deciziilor pronunțate cu privire la achiziții publice, publicate pe site-ul internet al Ombudsmanului cu subiectul „Atribuirea contractelor și a subvențiilor”.
Nu a fost constatată o administrare defectuoasă | 30 | Ombudsmanul nu a constatat o administrare defectuoasă.
Soluție amiabilă pusă în aplicare | 8 | A fost agreată și pusă în aplicare o soluție amiabilă sau o acțiune de reparare a prejudiciului/de remediere. Această categorie cuprinde următoarele subcategorii:
Informații furnizate | 6 | Soluționarea pe cale amiabilă a constat în punerea la dispoziție a unor informații sau explicații satisfăcătoare privind motivele.
Plata costurilor | 1 | Soluționarea pe cale amiabilă a constat în rambursarea costurilor justificate suportate de reclamant.
Soluție nespecificată (în curs de negociere) | 1 | Au avut loc negocieri cu privire la o soluție amiabilă, însă rezultatul acestora nu este cunoscut.
A fost constatată o administrare defectuoasă | 20 | Ombudsmanul a constatat că este vorba de o administrare defectuoasă în cel puțin unul dintre aspectele cazurilor semnalate. Această categorie cuprinde următoarele subcategorii:
Soluție amiabilă respinsă | 5 | Soluția amiabilă propusă a fost respinsă de instituția în cauză în patru cazuri din cinci.
Soluție amiabilă imposibilă | 13 | Nu mai era posibil să se ajungă la o soluție amiabilă.
Soluție amiabilă care nu mai era necesară | 2 | Nu mai era necesară o soluție amiabilă, întrucât plângerea nu a fost examinată deoarece procedura fusese anulată sau întrucât o astfel de soluție nu avea nicio consecință asupra rezultatului procedurii.
Cauză la Curtea de Justiție - plângerea nu a mai fost examinată | 1 | Cazul nu a fost examinat de către Ombudsman, deoarece acesta făcea obiectul unei proceduri la Tribunal.
Caz retras de reclamant | 1 | Cazul a fost retras de către reclamant, fără nicio altă explicație.

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

86

Durata medie între deschiderea unei anchete și adoptarea unei decizii era de 20 de luni, o durată mai scurtă decât durata unei proceduri în instanță (a se vedea punctul 82). Cu toate acestea, plângerile trebuie „să fi fost precedat[e] de demersurile administrative corespunzătoare pe lângă instituțiile și organele în cauză”⁴⁵ înainte ca Ombudsmanul să poată iniția o anchetă. Aceasta înseamnă că operatorul economic trebuie să își adreseze plângerea mai întâi instituției în cauză și să aștepte un răspuns de la aceasta. Acest demers prelungește procesul și, practic, exclude o intervenție rapidă din partea Ombudsmanului înainte de semnarea contractului.

87

În cazul în care s-a ajuns la o soluție amiabilă la propunerea Ombudsmanului, ea a constat, de regulă, în acordarea accesului reclamantului la informații sau în furnizarea unor explicații satisfăcătoare cu privire la motivele de respingere a ofertei acestuia. Niciuna dintre anchetele Ombudsmanului nu a dus la anularea unei decizii de atribuire sau la redeschiderea unei proceduri de achiziții publice de către o instituție a UE. Eventualele acțiuni de reparare nu au constat niciodată în acordarea unor despăgubiri reclamantului pentru pierderea unei oportunități de câștigare a unei proceduri de achiziție sau pentru pierderea unui eventual beneficiu. Rambursarea costurilor suportate de reclamant ca urmare a participării sale la o procedură de achiziții publice a fost acordată o singură dată. Ombudsmanul adoptă însă un rol proactiv și include în deciziile sale „observații suplimentare”, acestea fiind recomandări menite să încurajeze instituțiile UE să își modifice practicile în viitor. Mai multe exemple de „observații suplimentare” sunt prezentate în caseta 12.

Comisia pentru petiții a Parlamentului European a exclus petițiile formulate împotriva instituțiilor UE

88

Dreptul de a adresa petiții este unul dintre drepturile fundamentale ale cetățenilor europeni⁴⁶. Orice cetățean și orice persoană fizică sau juridică care are reședința sau sediul social într-un stat membru are dreptul de a adresa petiții Parlamentului European. Cu toate acestea, Comisia pentru petiții a Parlamentului European a afirmat, pe Portalul său pentru petiții, că nu sunt admisibile petițiile care privesc cazurile de administrare defectuoasă de către instituțiile UE: Inadmisibilitatea unei petiții […] Vă atragem atenția că întrebările privind administrarea defectuoasă din cadrul instituțiilor sau al organelor UE trebuie să fie adresate Ombudsmanului European. În acest fel, au fost excluse petițiile referitoare la presupuse cazuri de administrare defectuoasă în domeniul achizițiilor publice de către instituțiile UE.

Caseta 12

Exemple de observații suplimentare ale Ombudsmanului

Sub rezerva condițiilor contractului, în cazurile în care, în viitor, contractanții vor întreba dacă va fi reînnoit sau nu contractul lor, Oficiul pentru Publicații ar putea cel puțin să indice intervalul de timp aproximativ în care intenționează să ia o decizie în acest sens. [Decision of the European Ombudsman closing the inquiry into complaint 1922/2010/(VIK)ER against the Publications Office of the European Union – Decizia Ombudsmanului European în ancheta privind plângerea 1922/2010/(VIK)ER împotriva Oficiului pentru Publicații al Uniunii Europene (19.12.2013)]

În anumite cazuri, precum cel din speță, în care, după anularea unei proceduri de achiziție, o delegație a UE alege să procedeze la organizarea unei proceduri de negociere cu unii dintre ofertanții inițiali, se recomandă delegației în cauză să analizeze posibilitatea de a-i informa în mod deschis și proactiv pe ofertanții declarați necâștigători cu privire la demersul avut în vedere. Acest lucru ar consolida percepția de legalitate și transparență a procedurilor de atribuire a contractelor aplicate de delegațiile UE. [Decision of the European Ombudsman closing his inquiry into complaint 1325/2011/VL against the European Commission – Decizia Ombudsmanului European în ancheta privind plângerea 1325/2011/VL împotriva Comisiei Europene (17.5.2013)]

Având în vedere confuzia terminologică care a fost pusă în lumină de cazul în speță și pentru a se evita orice posibile neînțelegeri în viitor, Ombudsmanul consideră că este util să invite Comisia să revizuiască documentația pe care o pune la dispoziție în contextul procedurilor sale de achiziții, cu scopul de a se elimina orice imprecizii sau inconsecvențe terminologice și de a se garanta că ofertanții sunt informați într-un mod clar și lipsit de ambiguitate cu privire la condițiile de eligibilitate referitoare la constituirea/înmatricularea/înregistrarea/naționalitatea lor. De asemenea, ar fi util dacă, în contextul acestei revizuiri, Comisia ar putea să se asigure că sunt definiți în mod clar astfel de termeni-cheie aferenți procesului de achiziții publice, fie direct în anunțul de participare, fie într-un document la care anunțul de participare să facă referire în mod clar și care să fie ușor accesibil. [Decision of the European Ombudsman closing his inquiry into complaint 920/2010/VIK against the European Commission – Decizia Ombudsmanului European în ancheta privind plângerea 920/2010/VIK împotriva Comisiei Europene (18.7.2011)]

Secțiunea IV – Respectarea principiilor transparenței rezultatelor și învățării reciproce nu este asigurată în mod sistematic

Informațiile privind rezultatele activităților de achiziții ale instituțiilor UE nu sunt accesibile într-un mod care să permită o monitorizare eficace de către autoritatea responsabilă de acordarea descărcării de gestiune și de către publicul larg

89

Una dintre cele mai eficace modalități de a combate actele de corupție și de neglijență în serviciu în ceea ce privește achizițiile publice și de a împiedica restricționarea nejustificată a concurenței este creșterea transparenței proceselor și a procedurilor. Transparența este un aspect important nu numai pentru operatorii economici, ci și pentru autoritatea responsabilă de acordarea descărcării de gestiune și pentru publicul larg, care pot contribui la îmbunătățirea performanței instituțiilor UE prin monitorizarea activităților de achiziții.

Pentru a se putea asigura o monitorizare eficace, este necesar să existe informații armonizate, care să se regăsească într-un singur loc pe internet

90

Pentru a permite o monitorizare eficace de către părțile interesate, este necesar ca cel puțin următoarele informații să fie disponibile într-un singur loc pe internet și ca ele să fie actualizate în permanență pentru fiecare contract cu o valoare mai mare de 15 000 de euro, după semnarea acestuia de către o instituție a UE. Astfel de informații ar trebui să indice:

(a)obiectul contractului;

(b)tipul contractului;

(c)valoarea contractului;

(d)durata contractului;

(e)tipul procedurii de atribuire (cu o justificare în cazul procedurii de negociere fără publicare prealabilă);

(f)criteriile de atribuire și ponderea acestora;

(g)numărul ofertelor primite și numărul ofertelor care au fost luate în considerare în vederea luării deciziei finale de atribuire (cu o defalcare pe state membre/țări terțe și indicând numărul de oferte primite din partea IMM-urilor);

(h)numele și adresa ofertantului câștigător, inclusiv mențiunea dacă ofertantul câștigător este o întreprindere din categoria IMM-urilor;

(i)partea din contract care poate fi subcontractată unor părți terțe.

91

Un astfel de depozit de informații referitoare la contractele UE ar trebui, de asemenea, să furnizeze linkuri relevante către alte documente (de exemplu, documentația de atribuire, anunțurile din TED, copii ale contractelor semnate).

Informațiile sunt furnizate într-un mod fragmentat

92

Deocamdată nu există niciun instrument care să permită obținerea unei viziuni de ansamblu a rezultatelor activităților de achiziții ale instituțiilor UE. Informațiile sunt furnizate într-un mod fragmentat și, de cele mai multe ori, nearmonizat. Nu toate procedurile de achiziții publice închise pot fi găsite pe site-ul TED, deoarece publicarea anunțurilor de atribuire a contractelor nu este obligatorie în toate cazurile. Este dificil să se realizeze căutări în rândul procedurilor care sunt publicate pe TED, întrucât rezultatele generate de căutări nu sunt întotdeauna satisfăcătoare (a se vedea punctele 63-65). Platforma de licitare electronică TED nu este utilizată de toate instituțiile UE. În plus, unele instituții blochează posibilitatea de descărcare a documentației de atribuire de pe platformă după expirarea termenului pentru depunerea ofertelor.

93

Parlamentul European publică, pe site-ul său internet, o listă anuală completă a tuturor contractanților săi care au obținut contracte cu o valoare mai mare de 15 000 de euro. Această listă indică numele și adresa contractantului, tipul și obiectul contractului, durata acestuia, valoarea sa, procedura aplicată și direcția generală relevantă. Lista face parte din raportul anual privind contractele atribuite de Parlamentul European. Această listă este mai cuprinzătoare și mai detaliată decât informațiile consolidate publicate de celelalte instituții care au fost auditate și nu se limitează doar la cerințele în materie de transparență care au fost prevăzute în Regulamentul financiar al UE.

94

Întrucât, la nivelul Comisiei, activitățile de achiziții publice sunt descentralizate, raportarea are loc în rapoartele anuale de activitate ale diferitelor direcții generale, dar într-un mod standardizat. Cu toate acestea, nu toate informațiile din diferitele rapoarte anuale de activitate sunt consolidate într-un singur raport la nivelul central al Comisiei. La acest nivel, Comisia include, în raportul său anual de sinteză a realizărilor Comisiei în materie de gestiune, un raport analitic privind procedurile de negociere. Sistemul de transparență financiară al Comisiei este destinat să furnizeze informații privind beneficiarii de fonduri UE. Acesta nu conține însă informații privind tipul de procedură de achiziții publice care a dus la atribuirea contractelor.

95

BCE publică, pe site-ul său internet, liste anuale ale contractelor cu o valoare mai mare de 50 000 de euro care au fost atribuite fără publicarea unui anunț de participare. Aceste liste menționează numele contractanților cărora le-au fost atribuite contracte și obiectul și valoarea estimată a acestora și indică, de asemenea, dacă durata contractului a fost mai mare de 12 luni. Anunțurile anterioare de participare și de atribuire a contractelor din TED și anunțurile anterioare de participare voluntare sunt disponibile la nivel central, în secțiunea arhivei.

96

Site-ul securizat de licitații al Consiliului pentru contracte cu o valoare mai mare de 60 000 de euro punea la dispoziție o funcție de căutare nu numai pentru procedurile în curs, ci și pentru procedurile încheiate și pentru cele anulate. Cu toate acestea, atunci când a fost testată funcția de căutare, nu au apărut afișate toate procedurile care erau încheiate. Listele anuale ale contractelor pentru care nu s-a publicat un anunț de atribuire au fost publicate pe site-ul TED. Cu toate acestea, site-ul internet al Consiliului nu conținea niciun link către aceste liste.

97

Portalul de date deschise al Uniunii Europene, care este administrat de Oficiul pentru Publicații, conține seturi de date referitoare la achiziții publice. Seturile de date cele mai cuprinzătoare se bazează în mod direct pe TED. Ele sunt însă afectate de aceleași probleme ca cele descrise la punctele 63 și 64, cum ar fi faptul că nu se generează întotdeauna rezultate satisfăcătoare și că datele sunt uneori incomplete.

Învățarea din cele mai bune practici nu este valorificată la maximum

98

Întrucât achizițiile publice efectuate de instituțiile UE sunt, în mare parte, descentralizate, cooperarea între diferitele organizații poate aduce îmbunătățiri grație învățării reciproce și interacțiunilor. Curtea a remarcat un nivel considerabil de cooperare și de schimb de experiență între diferitele instituții și, în cazul instituțiilor mai mari, între diferitele servicii responsabile de achiziții. De asemenea, au fost organizate proceduri de achiziții publice interinstituționale. Există canale pentru adresarea întrebărilor și forumuri de discuții pe această temă.

99

Evaluările inter pares permit și ele un schimb structurat de bune practici între organizațiile participante, însă acest instrument nu a fost încă aplicat în domeniul achizițiilor publice efectuate de instituțiile UE. Un bun exemplu de îmbunătățiri care au fost aduse grație evaluărilor inter pares este Sistemul Statistic European⁴⁷. Centrul Comun de Cercetare efectuează periodic verificări ex post ale dosarelor sale de achiziții în cadrul controalelor efectuate cu privire la plăți. Modul în care sunt concepute aceste verificări ex post prezintă o serie de similarități cu evaluările inter pares⁴⁸.

9A se vedea, de exemplu, punctul 1.29 din cel mai recent raport anual al Curții de Conturi, referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2014, însoțit de răspunsurile instituțiilor (JO C 373, 10.11.2015).

10Erorile produse în cadrul gestiunii directe au survenit, în cea mai mare parte, în cazul finanțărilor nerambursabile plătite de la bugetul UE.

11A se vedea Raportul special nr. 10/2015 al Curții de Conturi Europene, intitulat „Este necesară intensificarea eforturilor de soluționare a problemelor legate de achizițiile publice din cadrul cheltuielilor UE privind politica de coeziune”, în special punctele 19-24 și tabelul 1, care prezintă o tipologie a erorilor. Lucrările, bunurile și serviciile achiziționate în legătură cu cheltuielile aferente politicii de coeziune în statele membre includ elemente precum construcția de drumuri sau stații de epurare a apelor uzate, elemente care nu se regăsesc, în mod normal, în portofoliul de achiziții al instituțiilor UE (http://eca.europa.eu).

12A se vedea punctul 9.

13Acesta fiind, în special, cazul procedurilor de negociere, în care contractul nu putea fi atribuit decât unui anumit operator economic din motive tehnice sau artistice sau ca urmare a protecției existente pentru drepturi exclusive.

14A se vedea punctul 8 din aviz (JO C 52, 13.2.2015, p. 1).

15Articolul 96 din Regulamentul financiar al UE, referitor la buna gestiune, prevede, printre altele, că instituția trebuie să solicite candidatului sau ofertantului să furnizeze informațiile lipsă sau să clarifice documentele justificative în caz de erori administrative evidente.

16A se vedea considerentul 2 din Directiva din 2014 privind achizițiile publice.

17În cadrul comunicărilor sale adresate potențialilor ofertanți, DG Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri subliniază faptul că IMM-urile sunt invitate în mod special să participe. IMM-urile sunt încurajate să prezinte oferte singure, ca parte a unui consorțiu sau în calitate de subcontractanți.

18A se vedea articolul 40 din Directiva din 2014 privind achizițiile publice.

19Normele BCE privind achizițiile nu menționează, nici ele, consultările preliminare ale pieței.

20A se vedea documentul COM(2007) 501 final din 5 septembrie 2007 privind politica în domeniul instalării serviciilor Comisiei la Bruxelles și la Luxemburg, în special secțiunea „Concurența crescută pe piață: o metodologie revizuită pentru cumpărarea și închirierea de imobile”.

21Conform normelor BCE, procedurile de achiziție se desfășoară în limba engleză, în afara cazului în care circumstanțe excepționale privind procedura sau obiectul contractului impun utilizarea altor limbi.

22A se vedea studiul SMEs’ access to public procurement markets and aggregation of demand in the EU (Accesul IMM-urilor la piețele de achiziții publice și agregarea cererii din UE), din februarie 2014, realizat de consultanți externi la cererea Comisiei.

23Spre deosebire de procedura deschisă, procedura restrânsă este organizată în două etape. În prima etapă, orice operator economic interesat poate solicita să participe, dar numai cei care îndeplinesc criteriile de selecție pot depune o ofertă.

24JO C 148, 2.7.2007, p. 1; a se vedea punctul 21.

25Relația contractuală cu operatorul economic poate dura mai mult de patru ani, întrucât nu este obligatoriu ca durata contractelor individuale bazate pe contractul-cadru să coincidă cu durata contractului-cadru respectiv.

26http://europa.eu/abouteuropa/index_ro.htm

27http://ec.europa.eu/contracts_grants/contracts_ro.htm

28Procurement And Grants for European Union external actions – A Practical Guide (Achizițiile publice și finanțările nerambursabile pentru acțiunile externe ale Uniunii Europene – Ghid practic).

29http://ted.europa.eu

30Review of the functioning of the CPV Codes/System (Evaluarea modului de funcționare a codurilor/sistemului CPV), decembrie 2012, DG Piață Internă și Servicii.

31În plus, platforma de licitare electronică TED oferă acces și la procedurile de achiziții cu valoare mai scăzută, în cazul în care autoritatea contractantă ia decizia de a le publica.

32În vigoare din octombrie 2012.

33Există două directive în care sunt stabilite căile de atac în domeniul achizițiilor publice: Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, 30.12.1989, p. 33), care acoperă sectorul public, și Directiva 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO L 76, 23.3.1992, p. 14), care acoperă sectorul utilităților. Ambele directive au fost modificate de Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007 de modificare a Directivelor 89/665/CEE și 92/13/CEE ale Consiliului în ceea ce privește ameliorarea eficacității căilor de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice (JO L 335, 20.12.2007, p. 31).

34A se vedea versiunea finală a studiului Comisiei intitulat Economic efficiency and legal effectiveness of review and remedies procedures for public contracts (Eficiența economică și eficacitatea juridică ale procedurilor de recurs și ale căilor de atac legate de contractele de achiziții publice), aprilie 2015, p. 137.

35Nu există nicio perioadă de așteptare în cazul contractelor individuale bazate pe contracte-cadru și în cazul procedurilor de negociere excepționale în temeiul articolului 134 alineatul (1) din normele de aplicare a Regulamentului financiar al UE [excepție făcând articolul 134 alineatul (1) litera (b) – un singur operator posibil]. De asemenea, nu există nicio perioadă de așteptare în cazul în care s-a depus o singură ofertă.

36Suspendarea nu încetează înainte de expirarea unui termen de cel puțin zece zile calendaristice începând cu ziua următoare datei trimiterii, de către autoritatea contractantă, a unui răspuns.

37Dacă se compară numărul de cauze intentate cu privire la achiziții publice cu numărul deciziilor de atribuire publicate de instituțiile și organismele UE în TED (Tenders Electronic Daily), se poate concluziona că raportul dintre cauzele aduse în fața Tribunalului și procedurile de achiziții desfășurate de instituțiile și organismele UE este sub 1 %. Acest raport este mai scăzut decât cel constatat în statele membre, unde ponderea contestațiilor din numărul total al procedurilor de achiziții publice varia între 2 și 12,3 %, conform documentului Annual Public Procurement Implementation Review 2013 (Analiza anuală, pe 2013, privind implementarea procedurilor de achiziții) [documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2014) 262 final din 1 august 2014, p. 26].

38Conform jurisprudenței constante, instituțiile UE au o amplă marjă de apreciere în ceea ce privește elementele care trebuie luate în considerare în vederea atribuirii contractului. Controlul judiciar exercitat de Tribunal trebuie să se limiteze la verificarea respectării normelor privind procedura și a obligației de motivare, a exactității prezentării faptelor și a absenței oricărei erori vădite în aprecierea faptelor, precum și a oricărui abuz de putere. În 10 dintre cele 13 cauze, motivul pentru anularea deciziei autorității contractante a fost nerespectarea de către aceasta a obligației de motivare.

39Cauza T-299/11 din 7 octombrie 2015 (European Dynamics Luxembourg și alții/OAPI) (care face obiectul unui recurs în cauza pendinte C-677/15 P) și cauza T-199/14 din 29 octombrie 2015 (Vanbreda Risk & Benefits/Comisia).

40Cu excepția unei ordonanțe, care a fost ulterior anulată după recurs. În plus, au existat două alte cauze în care autoritatea contractantă a anulat procedura de atribuire înainte ca Tribunalul să emită o hotărâre.

41C-35/15 P(R), Comisia/Vanbreda Risk & Benefits.

42Cu toate acestea, în cazul în speță, vicepreședintele a respins solicitarea de măsuri provizorii, deoarece Comisia respectase perioada de așteptare înainte de a semna contractul și deoarece acesta a fost încheiat cu mult timp înainte să se formuleze cererea de măsuri provizorii.

43Pronunțarea pentru prima dată a unei decizii referitoare la achiziții publice cu subiectul „Atribuirea contractelor și a subvențiilor”.

44În cursul acestei perioade de șapte ani, Ombudsmanul a primit 86 de plângeri admisibile referitoare la proceduri de achiziții. Printre acestea se numărau cele 60 de decizii disponibile în baza de date de pe internet, alte 22 de cazuri în care Ombudsmanul nu a considerat că existau motive pentru a lansa o anchetă și patru cazuri care au fost retrase de către reclamanți.

45A se vedea articolul 2 alineatul (4) din Decizia Parlamentului European din 9 martie 1994 privind statutul și condițiile generale pentru exercitarea funcțiilor Ombudsmanului (JO L 113, 4.5.1994, p. 15).

46A se vedea articolul 44 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

47A se vedea Raportul special nr. 12/2012 al Curții, intitulat „Au reușit Comisia și Eurostat să îmbunătățească procesul vizând elaborarea de statistici europene fiabile și credibile?” (http://eca.europa.eu).

48În 2014, s-au desfășurat astfel de verificări cu privire la 55 de dosare de achiziție. Verificările au vizat respectarea normelor și a cerințelor. Ele au fost realizate de nouă grupuri formate din câte trei membri ai personalului și au fost concepute astfel încât să se acopere toate amplasamentele Centrului Comun de Cercetare. Controlorii au provenit din diferite unități și amplasamente ale acestuia. Fiecare echipă dispunea de un șef de echipă desemnat. Diversele echipe au utilizat aceleași liste de verificare detaliate și au urmat un mod de raportare standardizat.

Concluzii și recomandări

100

Achizițiile publice de la nivelul UE sunt reglementate de norme care vizează înlăturarea obstacolelor și deschiderea piețelor într-un mod nediscriminatoriu și transparent, în vederea stimulării concurenței. Obiectivul achizițiilor publice este de a se lărgi gama contractanților potențiali dintre care pot alege organismele publice, conducând la un raport preț-calitate mai bun și asigurând, în același timp, crearea unor oportunități de piață pentru societăți.

101

Concluzia Curții este că instituțiile UE ar putea face mai multe pentru a facilita accesul la procedurile lor de achiziții publice.

102

Instituțiile UE dispun de sisteme solide și de un personal capabil pentru a menține sub control riscul de erori și de nereguli. Curtea detectează un număr mic de erori grave legate de achiziții publice în cadrul operațiunilor gestionate în mod direct de instituțiile UE care sunt examinate în cadrul activităților sale desfășurate în vederea formulării declarației anuale de asigurare. Numărul cazurilor de suspiciuni transmise către OLAF este redus, lucru care sugerează că numărul cazurilor de fraudă și de nereguli grave este limitat în acest domeniu (a se vedea punctele 15-22).

103

Pentru a putea monitoriza și demonstra nivelul de accesibilitate la activitățile lor de achiziții, instituțiile UE trebuie să dispună de informații privind nivelul de participare al operatorilor economici la procedurile lor de achiziții publice. Majoritatea instituțiilor nu măsoară în mod sistematic nivelul de participare la aceste proceduri. Dintre entitățile auditate, Centrul Comun de Cercetare al Comisiei este singura organizație care colectează statistici cuprinzătoare cu privire la nivelul de participare. Celelalte respectă cerința minimă de a indica numărul ofertelor primite în anunțurile de atribuire a contractelor publicate în TED (a se vedea punctele 23-25).

Recomandarea 1

Pentru a facilita monitorizarea gradului de accesibilitate la activitățile lor de achiziții, toate instituțiile UE ar trebui să colecteze și să analizeze date pentru toate procedurile și pentru fiecare tip de procedură în parte, cu privire nu numai la numărul de oferte sau de solicitări de participare primite inițial, ci și la numărul de oferte care au fost luate în considerare în vederea luării deciziei finale de atribuire.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: începând cu 2017.

104

La revizuirea, în 2015, a normelor lor în materie de achiziții publice, instituțiile UE nu au facilitat accesul la procedurile lor de achiziții prin eventuala simplificare a acestor norme și prin eventuala clarificare, în cea mai mare măsură posibilă, a „zonelor gri” (a se vedea punctele 26-35):

(a)Regulamentul financiar al UE și normele de aplicare a acestuia nu au fost consolidate într-un document unic și rămân texte legislative inutil de complexe;

(b)abaterile de la noua directivă privind achizițiile publice nu sunt întotdeauna indicate cu claritate sau explicate;

(c)participarea întreprinderilor mici și mijlocii nu este încurajată în mod expres;

(d)nu a fost clarificat modul în care trebuie să se prospecteze piața înainte de încheierea unor contracte imobiliare;

(e)BCE era singura entitate care a stabilit regimul lingvistic aplicabil procedurilor sale de achiziții în cadrul normelor sale aferente acestora.

Recomandarea 2

În vederea viitoarei revizuiri, din 2016, a Regulamentului financiar al UE, Comisia ar trebui să propună un set unic de norme pentru achizițiile publice. Acest cadru unic ar trebui să încurajeze în mod expres participarea întreprinderilor mici și mijlocii. În plus, ar trebui să fie incluse reguli referitoare la prospectarea pieței înainte de încheierea contractelor imobiliare și reguli privind regimul lingvistic aplicabil procedurilor de achiziții. Eventualele abateri de la Directiva din 2014 privind achizițiile publice ar trebui să fie justificate.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: 2017, cu ocazia revizuirii Regulamentului financiar al UE.

105

Nu toate deciziile luate în materie de alegere a procedurii au promovat concurența pe o bază cât mai largă. Majoritatea instituțiilor UE nu dispuneau de o politică pentru desfășurarea de consultări preliminare ale pieței înainte de lansarea procedurii formale de achiziție. Astfel de consultări sunt importante în vederea informării ofertanților potențiali și a optimizării cerințelor care trebuie stabilite în documentația de atribuire. Instituțiile UE trebuie să nu fragmenteze în mod artificial o procedură de achiziții cu scopul de a evita obligativitatea aplicării unei proceduri ce implică o concurență mai mare. Cu toate acestea, împărțirea contractelor în loturi și publicarea simultană a acestora pot duce la creșterea accesibilității la procedurile de achiziții, în special pentru IMM-uri. Această practică nu a fost utilizată într-o măsură suficientă de instituțiile UE (a se vedea punctele 37-55).

Recomandarea 3

Instituțiile UE ar trebui să recurgă în mod proactiv la consultări preliminare ale pieței, ori de câte ori este cazul, în vederea pregătirii procedurii de achiziție și a informării operatorilor economici cu privire la planurile lor în materie de achiziții și la cerințele care vor fi stabilite pentru acestea.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: imediat.

Recomandarea 4

Instituțiile UE ar trebui să fragmenteze contractele în loturi ori de câte ori acest lucru este posibil, în scopul sporirii participării la procedurile lor de achiziții publice.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: imediat.

106

O serie de piedici inutile îngreunează situația ofertanților potențiali care doresc să identifice și să beneficieze de oportunitățile de achiziții publice oferite de instituțiile UE. Vizibilitatea pe internet a oportunităților de achiziții oferite de aceste instituții este nesatisfăcătoare. Informațiile disponibile sunt fragmentate și disipate pe numeroase și diverse site-uri internet. Funcția de căutare din cadrul TED (Tenders Electronic Daily) nu genera întotdeauna rezultate satisfăcătoare. Instrumentele care permit depunerea pe cale electronică a ofertelor nu au fost încă implementate integral și într-un mod armonizat (a se vedea punctele 56-75).

Recomandarea 5

Instituțiile UE ar trebui să creeze un ghișeu electronic unic comun pentru activitățile lor de achiziții care să permită operatorilor economici să găsească toate informațiile relevante într-un singur loc pe internet și să interacționeze cu instituțiile UE prin intermediul acestui site. Toate activitățile aferente procesului de achiziție, inclusiv comunicarea normelor aplicabile, a oportunităților de afaceri și a documentelor relevante pentru procedura de atribuire, depunerea ofertelor și toate celelalte comunicări între instituții și operatorii economici, ar trebui să fie gestionate prin intermediul acestui ghișeu unic.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: 2018.

107

Pentru operatorii economici care consideră că nu au fost tratați în mod corect, este dificil să obțină o soluționare rapidă pentru contestațiile lor și despăgubiri pentru prejudiciul suferit. BCE este singura entitate care dispunea de un mecanism intern solid de soluționare a contestațiilor (a se vedea punctele 76-88).

Recomandarea 6

Comisia ar trebui să propună modificarea Regulamentului financiar al UE astfel încât acesta să permită o soluționare rapidă a contestațiilor depuse de operatorii economici care consideră că nu au fost tratați în mod corect. Acest mecanism de soluționare ar trebui să intervină înainte ca operatorii economici să apeleze la Ombudsmanul European sau la instanțele judecătorești ale UE.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: 2017, cu ocazia revizuirii Regulamentului financiar al UE.

108

Informațiile privind rezultatele activităților de achiziții ale instituțiilor UE nu sunt accesibile într-un mod care să permită o monitorizare eficace de către autoritatea responsabilă de acordarea descărcării de gestiune și de către publicul larg, în scopul creșterii transparenței și al consolidării încrederii. Aceste informații sunt furnizate doar într-un mod fragmentat și, de cele mai multe ori, nearmonizat (a se vedea punctele 89-97). Modul în care OLAF raportează investigațiile nu permite observarea unor tendințe în timp (a se vedea punctele 16 și 17).

Recomandarea 7

Pentru a permite o monitorizare ex post eficace a activităților lor de achiziții, instituțiile UE ar trebui să creeze un depozit unic de informații accesibile publicului referitoare la contractele lor de achiziții publice, acesta putând fi dezvoltat ca parte a platformei de licitație electronică TED.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: 2018.

Recomandarea 8

OLAF ar trebui să își îmbunătățească sistemul de gestionare a cazurilor, pentru a putea elabora rapoarte și statistici privind diferitele tipuri de acuzații care fac obiectul investigațiilor și privind rezultatul acestor investigații.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: 2017.

109

Întrucât activitățile de achiziții ale instituțiilor UE sunt, în mare parte, descentralizate, cooperarea între acestea poate aduce îmbunătățiri grație învățării reciproce și interacțiunilor. Curtea a remarcat un nivel considerabil de cooperare și de schimb de experiență între diferitele instituții și, în cazul instituțiilor mai mari, între diferitele servicii responsabile de achiziții. Cu toate acestea, nu s-a apelat la evaluări inter pares, care constituie instrumentul cel mai avansat pentru un schimb structurat de bune practici (a se vedea punctele 98 și 99).

Recomandarea 9

Instituțiile UE ar trebui să recurgă la evaluări inter pares în vederea învățării reciproce și în vederea schimbului de bune practici în materie de achiziții publice.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: prima evaluare inter pares ar trebui să înceapă în 2018.

Prezentul raport a fost adoptat de Camera IV, condusă de domnul Baudilio TOMÉ MUGURUZA, membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 24 mai 2016.

Pentru Curtea de Conturi

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
Președinte

Anexe

Anexa I

Utilizatorii platformei de licitație electronică TED (situația din aprilie 2016)

Parlamentul European, DG Comunicare

Parlamentul European, DG Infrastructură și logistică

Parlamentul European, DG Inovare și asistență tehnică

Consiliul Uniunii Europene

Comisia Europeană, DG Agricultură și Dezvoltare Rurală

Comisia Europeană, DG Buget

Comisia Europeană, DG Comunicare

Comisia Europeană, DG Rețele de Comunicare, Conținut și Tehnologie

Comisia Europeană, DG Mediu și DG Politici Climatice

Comisia Europeană, DG Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune

Comisia Europeană, DG Energie

Comisia Europeană, DG Stabilitate Financiară, Servicii Financiare și Uniunea Piețelor de Capital

Comisia Europeană, DG Sănătate și Siguranță Alimentară

Comisia Europeană, DG Resurse Umane și Securitate

Comisia Europeană, DG Ajutor Umanitar și Protecție Civilă

Comisia Europeană, DG Informatică

Comisia Europeană, DG Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri

Comisia Europeană, DG Cooperare Internațională și Dezvoltare

Comisia Europeană, DG Justiție și Consumatori

Comisia Europeană, DG Mobilitate și Transporturi

Comisia Europeană, DG Politică Regională și Urbană

Comisia Europeană, DG Cercetare și Inovare

Comisia Europeană, DG Comerț

Centrul Comun de Cercetare

Oficiul pentru Infrastructură și Logistică din Bruxelles

Oficiul pentru Infrastructură și Logistică din Luxemburg

Agenția Executivă pentru Întreprinderi Mici și Mijlocii (EASME)

Curtea de Conturi Europeană

Banca Europeană de Investiții

Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF)

Eurostat

Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene

Eurojust

Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (Frontex)

Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC)

Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

Agenția Europeană de Apărare (AEA)

Agenția Europeană de Mediu (AEM)

Agenția Europeană pentru Controlul Pescuitului (EFCA)

Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA)

Autoritatea Europeană pentru Asigurări și Pensii Ocupaționale (EIOPA)

Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA)

Oficiul European de Poliție (Europol)

Agenția Europeană a Căilor Ferate (AEF)

Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA)

Agenția Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor (ENISA)

Fusion for Energy (F4E)

Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

Anexa II

Sinteza rezultatelor sondajului

Context

În contextul auditului performanței efectuat cu privire la achizițiile publice realizate de instituțiile UE, s-a considerat util să se includă opiniile și punctele de vedere cu privire la procedurile de achiziții publice ale organismelor de mai mici dimensiuni ale UE, pentru a se obține o imagine de ansamblu mai extinsă cu privire la această temă. Sondajul a fost realizat în rândul a 47 de astfel de organisme, rata de răspuns fiind de 85 %.

I. Politicile în materie de achiziții publice

01

Politicile în materie de achiziții publice sunt relevante deoarece reflectă filosofia care stă la baza practicilor în materie ale instituțiilor UE. Ele prezintă relevanță în special pentru îmbunătățirea accesului la procesul de achiziție și pentru consolidarea încrederii, deoarece contribuie la sporirea răspunderii pentru actul de gestiune a instituțiilor care efectuează achizițiile și la creșterea încrederii factorilor interesați de depunerea ofertelor.

02

Principalele trei priorități invocate de agenții, întreprinderi comune și alte instituții ale UE au fost (în ordine descrescătoare): obținerea unui bun raport preț/calitate, asigurarea imparțialității și simplificarea procedurilor administrative.

03

Atunci când au fost întrebați dacă dispuneau de o politică privind achizițiile, majoritatea respondenților (57 %) au răspuns afirmativ. Cu toate acestea, restul respondenților (43 %) nu aveau deloc o astfel de politică.

04

În ceea ce privește punerea la dispoziția publicului, 56 % din respondenți au pus la dispoziția publicului politicile respective.

II. Simplificarea procedurilor de achiziții publice

01

Există mai multe modalități prin care achizițiile publice pot fi simplificate și pot fi făcute mai puțin anevoioase, cum ar fi furnizarea de orientări cu privire la alegerea metodei de atribuire a contractelor de achiziții publice, utilizarea unor instrumente electronice de achiziții publice, monitorizarea participării sau realizarea unor consultări ale pieței.

02

Atunci când au fost întrebați dacă au pus la dispoziția personalului implicat în achiziții documente care să ofere orientări privind alegerea metodelor de atribuire a contractelor, majoritatea respondenților (60 %) au răspuns că au recurs la această practică.

03

Comisia este de părere că achizițiile publice electronice au un rol esențial în simplificarea achizițiilor publice. Instrumentele de acest tip includ, printre altele, depunerea pe cale electronică a ofertelor, licitația electronică și contractarea electronică. Cu toate acestea, numai 35 % din respondenți au răspuns că au utilizat cel puțin unul dintre aceste instrumente.

III. Consultarea preliminară a pieței

01

Consultarea pieței înainte de a demara un proces de achiziție este esențială pentru a putea cunoaște piața și pentru a pregăti cu succes un proces de achiziție. Cu toate acestea, aproape jumătate din agențiile incluse în sondaj fie nu au realizat niciodată o consultare a pieței, fie au recurs rar la o asemenea practică. În acest context, este importantă, de asemenea, utilizarea unor modele pentru consultarea pieței, însă numai trei respondenți au apelat la astfel de modele.

02

Monitorizarea participării și păstrarea listelor de furnizori poate, de asemenea, contribui la înlesnirea etapei prealabile a procesului de achiziție publică. 15 % din respondenți au declarat că păstrează listele de furnizori și peste 75 % au declarat că monitorizau media de participare.

IV. Participarea

01

De la bun început, participarea nu a reprezentat o problemă deosebită pentru respondenți, dar aceștia depun totuși eforturi în vederea îmbunătățirii ei. Respondenții au identificat următoarele probleme în legătură cu participarea: un nivel scăzut al concurenței, legislația complexă și faptul că piețele locale sunt adesea de prea mici dimensiuni.

02

Pentru a contracara impactul negativ al acestor probleme asupra participării, respondenții furnizează personalului lor orientări de natură etică, depun eforturi pentru a face mai puțin complexe procesele lor administrative și își standardizează cerințele.

V. Transparența

01

Transparența este un element crucial pentru asigurarea imparțialității – una dintre priorități în domeniul achizițiilor publice.

02

Divulgarea informațiilor privind filialele și societățile-mamă ar putea contribui la creșterea transparenței procesului, 94 % din respondenți declarându-se de acord că o astfel de cerință ar trebui să fie obligatorie.

03

Aproape jumătate din respondenți (47 %) în continuare nu își fac publice politicile în materie de achiziții.

Răspunsurile Parlamentului European

38

Un temei juridic care clarifică regimul pentru o consultare preliminară a pieței a fost introdus abia cu modificările aduse Regulamentului Financiar (RF) și normelor de aplicare și a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2016. Având în vedere că implicarea operatorilor economici posibil interesați în redactarea documentației de licitație a ridicat mai multe probleme legate de egalitatea de tratament, nediscriminare și transparență, PE a fost foarte prudent în utilizarea acestei posibilități, inclusiv în ceea ce privește articolul 107 din RF.

39

Parlamentul își adaptează în prezent Vademecumul privind achizițiile publice și și-a adaptat cursurile de formare, evidențiind recurgerea la cercetarea de piață preliminară, dar informând în același timp cu privire la riscuri și punând accentul pe procedurile de evitare a riscurilor.

42

Alegerea unui lot unic facilitează organizarea serviciilor înainte și în timpul sesiunii parlamentare, care este deosebit de intensă, având în vedere că cea mai mare parte a serviciilor se concentrează în patru zile pe lună. Acest lucru a permis, la rândul său, introducerea unui plan de productivitate de 1% pe an. Aceasta înseamnă că prețurile vor fi reduse cu 1 % pe an începând din al doilea an. Mai mult decât atât, ținând seama de numărul mare de oferte primite (6), lotul unic nu a redus concurența.

Parlamentul ia act de accentul pus în normele revizuite pe utilizarea loturilor și va ține seama de aceasta în orientările revizuite, însă, așa cum se evidențiază și la punctul 43 din Observații, luarea unei decizii privind împărțirea pe loturi depinde întotdeauna de situația care determină natura prestației, ținând seama, pe de o parte, de echilibrul echitabil între accesul IMM-urilor și, pe de altă parte, de eficiența din punctul de vedere al costurilor.

43

Aceste achiziții pentru sume comparativ mici au fost făcute în circumstanțe excepționale, când anumite servicii au fost mutate într-o nouă clădire în care lucrările erau încă în curs și au reprezentat achiziții punctuale pentru satisfacerea unor nevoi specifice. Mai mult decât atât, limita de 60 000 EUR a fost respectată. Nevoile viitoare ale instituției în acest domeniu vor fi acoperite de un contract-cadru care va fi atribuit printr-o procedură competitivă care este încă în curs de desfășurare.

50

Așa cum este indicat la punctul 34 din observații, prospectarea inter alia pentru clădirea în cauză a fost publicată în JO. Din punct de vedere juridic, modalitățile contractuale ale acestui proiect „la cheie” respectau dispozițiile aplicabile (articolul 121 din normele de aplicare și textul anterior, aplicabil la acea dată).

Se remarcă faptul că, în parametrii stabiliți de instituție și ținând seama de particularitățile pieței, prospectarea a fost cât s-a putut de largă și în limitele legale, pentru a spori participarea, ceea ce reprezintă un parametru-cheie în domeniul de aplicare al auditului [punctul 8 litera (b) din Sfera și abordarea auditului].

51

Serviciile Parlamentului au publicat orientări privind negocierile. Însă, atunci când desfășoară negocieri, Parlamentul trebuie să țină seama și de principiul proporționalității și să respecte echilibrul dintre resursele utilizate și valoarea contractului. Continuarea negocierilor ar putea necesita timp și resurse suplimentare, în special în cazul contractelor cu o valoare scăzută sau foarte scăzută.

73

Parlamentul a stabilit deja recomandări interne, iar direcțiile generale au elaborat politici interne de utilizare a mijloacelor electronice pentru comunicarea cu ofertanții pentru toate contractele inferioare pragului stabilit de directivă. Depunerea ofertelor pe cale electronică prin TED se extinde treptat, iar utilizarea unei platforme cuprinzătoare pentru depunerea ofertelor pe cale electronică se află în etapa pregătitoare.

Până la soluționarea acestei chestiuni, utilizarea sistemului intern de poștă electronică al PE contravine, în general, dispozițiilor din normele de aplicare.

88

Atribuirea contractelor de achiziții publice de instituțiile UE intră în activitățile Uniunii Europene, iar petițiile în acest domeniu sunt admisibile în temeiul normelor.

Totuși, fiecare petiție este evaluată în mod individual, în funcție de conținutul său. În funcție de conținutul petiției, Comisia pentru petiții îi poate recomanda petiționarului să depună o plângere la Ombudsmanul European. În aceste cazuri, petiția este declarată, de obicei, admisibilă, însă petiționarul trebuie să depună personal o plângere la Ombudsmanul European; Ombudsmanul nu realizează anchete pentru Comisia pentru petiții.

Informațiile din această secțiune nu au scopul de a descuraja, ci vizează informarea cetățenilor cu privire la acțiunile ulterioare și căile de atac adecvate și accesibile în cazurile individuale, în absența unui mecanism de examinare, care necesită un temei juridic.

Recomandarea 1

Parlamentul a luat act de această recomandare. Instrumentul său actual de gestionare a contractelor și de raportare WebContracts oferă deja posibilitatea de a colecta date, obligatorie în procedurile de negociere. O evoluție ulterioară în materie de colectare a metadatelor va trebui totuși evaluată din punctul de vedere al raportului cost-eficacitate, având în vedere caracterul limitat al resursele disponibile.

Recomandarea 3

A se vedea răspunsul la punctele 38 și 39 din Observații. Parlamentul își adaptează în prezent Vademecumul privind achizițiile publice și și-a adaptat cursurile de formare, evidențiind recurgerea la cercetarea de piață preliminară, informând în același timp cu privire la riscuri și punând accentul pe procedurile de evitare a riscurilor.

Recomandarea 4

Parlamentul ia act de accentul pus în normele revizuite pe utilizarea loturilor și va ține seama de aceasta în orientările revizuite, însă orice împărțire pe loturi depinde întotdeauna de situația care determină natura prestației, ținând seama, pe de o parte, de echilibrul echitabil între accesul IMM-urilor și, pe de altă parte, de eficiența din punctul de vedere al costurilor.

Recomandarea 5

Parlamentul ia act de această recomandare și va examina într-o primă etapă îmbunătățirea informațiilor oferite pe site-ul său în cadrul restructurării sale, aflată în etapa pregătitoare, și introducerea și extinderea unui sistem de depunere a ofertelor pe cale electronică.

Recomandarea 7

Parlamentul ia act de această recomandare.

Recomandarea 9

Parlamentul ia act de această recomandare și se va axa pe actualele structuri de cooperare între serviciile sale și, așa cum se menționează în Observații privind JRC, pe verificările ex post. Măsurile suplimentare vor fi evaluate în conformitate cu cerințele privind eficiența din punctul de vedere al costurilor și eficacitatea, așa cum se prevede în RF.

Răspunsurile Consiliului Uniunii Europene

Consiliul salută raportul Curții. Acesta aduce în discuție o serie de probleme importante în domeniul achizițiilor publice. Ideea care se desprinde din raport, și anume că instituțiile UE ar putea face mai multe pentru a facilita accesul la procedurile lor de achiziții publice, este pe deplin împărtășită. Consiliul va studia raportul cu mare grijă și va face tot posibilul pentru a pune în practică recomandările care îi sunt adresate. Consiliul așteaptă cu interes să primească observațiile finale ale Curții în timp util.

Cu privire la unele chestiuni specifice, Consiliul dorește să facă următoarele observații.

Consiliul și-a modificat normele interne privind achizițiile publice de două ori în cursul ultimului an. Prima modificare a condus la o procedură simplificată și la consolidarea legalității la nivel intern. Cea de a doua modificare a fost făcută pentru a garanta că normele interne sunt compatibile cu noul regulament financiar. Următoarea dată când vor trebui modificate normele interne, Consiliul preconizează că se va putea ține seama de raportul Curții, de exemplu în ceea ce privește consultările pieței. Lucrările pe această temă vor începe deja. În același timp, se preconizează ca, de exemplu, să se elaboreze orientări privind consultarea pieței înainte de lansarea procedurii formale de achiziție. Acest lucru ar trebui realizat în vederea pregătirii achiziției și pentru a informa operatorii economici cu privire la proiectele lor în materie de achiziții.

De asemenea, Consiliul intenționează să examineze modalități de îmbunătățire a vizibilității pe internet. Cu toate acestea, Consiliul constată că, potrivit raportului, la nivel interinstituțional, pare să existe un website care funcționează bine.

De asemenea, Consiliul intenționează să reflecteze asupra modului în care poate să colecteze și să analizeze date referitoare la numărul inițial de cereri de participare și de oferte primite care au fost luate în considerare pentru decizia finală de atribuire. De asemenea, ar trebui să se reflecteze cu privire la evaluările inter pares.

Împărțirea în loturi este în mod constant examinată în cadrul Consiliului și, atunci când este posibil, aceasta este pusă în practică. O procedură în curs (pentru IT) are 17 loturi.

Consiliul a luat act de observațiile din raport cu privire la utilizarea procedurilor restrânse. Consiliul are în vedere să se efectueze mai multe proceduri deschise odată cu noul regulament financiar care prevede publicarea tuturor documentelor de achiziție în același timp.

În ceea ce privește durata contractelor-cadru în legătură cu clădirile sale, Consiliul a luat act de observațiile Curții. Acest aspect a făcut obiectul unor dezbateri largi în cadrul Secretariatului General. Regulamentul financiar acceptă încheierea de contracte pe o perioadă mai lungă de patru ani în cazuri justificate corespunzător. Consiliul susține că, din motive de bună gestiune financiară și în cazurile bine justificate, în special de obiectul contractului-cadru, uneori o perioadă mai mare de patru ani poate fi justificată. În legătură cu contractele referitoare la clădiri, adesea a fost vorba de astfel de cazuri. Consiliul va continua să examineze acest aspect.

În măsura în care recomandările sunt adresate, inter alia, Consiliului, se pot face următoarele observații.

Recomandarea 1

(monitorizarea activităților de achiziții) Recomandarea este acceptată. Consiliul va reflecta asupra modalităților de a organiza acest lucru în practică.

Recomandarea 3

(consultările pieței) Recomandarea este acceptată. Se va emite o circulară, iar această chestiune va fi abordată în cadrul formării interne.

Recomandarea 4

(împărțirea în loturi) Recomandarea este acceptată. Această chestiune va face parte din orientările specifice care vor fi emise.

Recomandarea 5

(ghișeul electronic unic comun) Recomandarea este acceptată în principiu. Consiliul va participa la toate lucrările inițiate în acest sens.

Recomandarea 7

(monitorizarea ex post) Recomandarea este acceptată în principiu. Consiliul va participa la toate lucrările inițiate în acest sens.

Recomandarea 9

(evaluările inter pares) Recomandarea este acceptată în principiu. Este necesară o reflecție asupra modului în care acestea ar putea fi organizate.

Celelalte recomandări nu sunt adresate Consiliului.

Răspunsurile Comisiei

Sinteză

II

Normele privind achizițiile publice din Regulamentul financiar (RF) și normele de aplicare a acestuia, astfel cum au fost modificate recent, sunt, în cea mai mare parte, în concordanță cu directivele. Divergențele se referă, în cea mai mare parte, la norme mai stricte având la bază principiul bunei gestiuni financiare.

În cazul unei diferențe semnificative, în considerente este prezentată o explicație, după caz. Un exemplu în acest sens este considerentul 23 din normele de aplicare cu privire la distincția dintre criteriile de selecție și criteriile de atribuire.

V

Scopul revizuirii din 2015 a fost de a alinia normele privind achizițiile publice cu directivele din 2014. Simplificarea și clarificarea directivelor sunt reflectate în normele revizuite.

Obiectivul privind extinderea concurenței rămâne unul dintre principiile directoare ale achizițiilor publice. Cu toate acestea, obiectivul de a ajunge la operatorii economici vizați, în special IMM-urile, nu ar trebui să împiedice realizarea de economii de scară și trebuie să fie pus în balanță cu principiul bunei gestionări financiare prevăzut de Regulamentul financiar, precum și cu principiul egalității de tratament între ofertanți, care trebuie să se aplice tuturor întreprinderilor, indiferent de dimensiunea acestora.

VI

Opțiunile procedurale ar trebui să se bazeze pe o abordare echilibrată, care să țină seama nu numai de concurența cât mai largă, ci și de alte principii aplicabile achizițiilor publice: buna gestiune financiară, transparența, proporționalitatea, egalitatea de tratament și nediscriminarea.

Normele referitoare la achizițiile publice asociază în mod clar alegerea procedurii cu valoarea contractului (și, în unele cazuri, cu obiectul său) în aplicarea principiului proporționalității.

Comisia atrage atenția asupra dispozițiilor aplicabile începând din 1 ianuarie 2016 privind consultarea preliminară a pieței, introdusă la articolul 105 din Regulamentul financiar, care urmează să se desfășoare, dacă este cazul, având în vedere obiectul contractului. De asemenea, împărțirea pe loturi trebuie să fie avută în vedere numai dacă este cazul, astfel cum se prevede la articolul 102 alineatul (2) din Regulamentul financiar, și este adesea aplicată de către serviciile Comisiei.

VII

Informația nu este pe deplin armonizată, întrucât procedurile de achiziții publice sunt descentralizate în cadrul Comisiei.

Cu toate acestea, Comisia se angajează să ofere servicii online centrate pe utilizator și eficiente și pregătește în prezent pagini centralizate îmbunătățite privind finanțarea, în cadrul programului său de transformare digitală pentru site-uri internet (a se vedea răspunsurile Comisiei la punctele 58 și 59).

În plus, instituțiile utilizează același site internet ca statele membre (Tenders Electronic Daily – TED) pentru achizițiile mari și oferă un punct de intrare¹ pentru achizițiile sub pragul prevăzut în Directiva privind achizițiile publice.

În ceea ce privește funcția de căutare pe site-ul TED, vă rugăm să consultați răspunsul Comisiei la punctul 106.

În plus, Comisia lucrează în prezent la punerea în aplicare a unui sistem de achiziții publice electronice de la un capăt la altul pentru gestionarea procedurilor de achiziții și contracte (de la publicarea cererii de ofertă la plata facturilor, cu o serie de module intermediare). Punerea în aplicare a unui astfel de sistem, care să fie utilizat de către toate serviciile Comisiei, va contribui la facilitarea accesului operatorilor economici la procedurile de achiziții publice și va spori transparența.

VIII

Căile de atac administrative și judiciare sunt incluse în documentele de achiziții publice și în notificarea rezultatelor procedurilor de achiziții publice. Informațiile cu privire la atribuirea contractelor se publică pe site-ul TED sau pe site-ul autorităților contractante. Comisia și agențiile executive publică informații relevante privind beneficiarii fondurilor UE în sistemul de transparență financiară (STF), în conformitate cu principiul transparenței enunțat la articolul 35 din Regulamentul financiar.

IX (a)

În măsura în care o vizează, Comisia acceptă parțial această recomandare și o va pune în aplicare, astfel cum se precizează mai jos și se explică în răspunsul la recomandarea 1.

Comisia va efectua o analiză cost-beneficiu pentru a evalua fezabilitatea, costurile și posibilele beneficii din centralizarea informațiilor privind achizițiile publice în scopul monitorizării participării. Acțiunea, astfel cum a fost recomandată, va fi pusă în aplicare în funcție de rezultatele evaluării respective.

Întrucât achizițiile publice sunt descentralizate în cadrul Comisiei la nivelul ordonatorilor de credite, nu există niciun sistem centralizat de informații privind procedurile de achiziții publice pentru a monitoriza participarea și nu există nicio obligație legală de a face acest lucru.

IX (b)

Comisia acceptă parțial această recomandare, astfel cum se explică în răspunsul la recomandarea 2.

Comisia acceptă partea recomandării privind propunerea unui cadru unic de reglementare.

Unul dintre pilonii principali ai viitoarei propuneri de revizuire a Regulamentului financiar din 2016 este propunerea unui „cadru de reglementare unic”, care ar îmbunătăți lizibilitatea generală și ar putea conduce la reducerea substanțială a textului, în deplină conformitate cu conceptul unei mai bune reglementări.

Acest cadru de reglementare unic va consolida, într-un act legislativ unic, atât normele în materie de achiziții publice prevăzute în prezent în Regulamentul financiar, cât și normele de aplicare mai detaliate aferente. În plus, dispozițiile specifice referitoare la achizițiile publice din cadrul acțiunii externe, incluse în prezent în partea a doua din Regulamentul financiar, vor fuziona cu normele generale privind achizițiile publice pentru a facilita lizibilitatea pentru toți operatorii economici.

Comisia nu acceptă partea din recomandare care se referă la participarea IMM-urilor. Comisia consideră că Regulamentul financiar nu este un instrument de politică în acest scop și, prin urmare, nu ar trebui să încurajeze în mod proactiv participarea IMM-urilor.

În ceea ce privește regimul lingvistic și studiul de prospectare a pieței, Comisia nu acceptă recomandarea (a se vedea, de asemenea, răspunsul Comisiei la recomandarea 2).

IX (c)

Astfel cum s-a explicat în răspunsul său la recomandarea 3, Comisia acceptă parțial partea din recomandare care se referă la utilizarea proactivă a consultărilor preliminare ale pieței atunci când este adaptată la procedura de licitație care urmează să fie lansată, pentru pregătirea procedurii de achiziție, aceasta fiind deja pusă în aplicare de către Comisie în anumite domenii precum achiziționarea sau închirierea proiectelor de bunuri imobile [în conformitate cu metodologia detaliată în COM(2008) 2299] și dezafectarea.

Cu toate acestea, Comisia consideră că analiza preliminară a pieței nu ar trebui să fie utilizată pentru a informa operatorii economici cu privire la planurile și cerințele în materie de achiziții publice, ținând seama de riscul de denaturare a concurenței.

IX (d)

În măsura în care este vizată de aceasta, Comisia acceptă parțial această recomandare, astfel cum s-a explicat în răspunsul Comisiei la recomandarea 4.

Împărțirea în loturi este justificată pentru a spori concurența, dar această repartizare trebuie să fie pusă în balanță cu principiul bunei gestiuni financiare prevăzut în Regulamentul financiar. Contractele mari pot conduce la realizarea unor economii de scară (prețuri mai mici) și la o administrare simplificată (un număr mai mic de contracte de gestionat).

IX (e)

În măsura în care este vizată de aceasta, Comisia acceptă această recomandare ca un obiectiv pe termen lung și o va pune în aplicare, astfel cum se precizează mai jos și astfel cum s-a explicat în răspunsul Comisiei la recomandarea 5.

Comisia va efectua o evaluare pentru a analiza fezabilitatea, costurile și posibilele beneficii ale unui astfel de sistem. Acțiunea, astfel cum a fost recomandată, va fi pusă în aplicare în funcție de rezultatele evaluării respective și cu acordul celorlalte instituții.

Comisia subliniază că punerea în aplicare parțială a recomandării formulate de Curte în ceea ce privește procedurile de achiziții publice ale Comisiei a început deja. Astfel cum se explică în răspunsurile sale la punctele 58-62, în cadrul programului de raționalizare a conținutului web – transformarea digitală, Comisia a început deja să lucreze la transformarea conținutului online dintr-o structură bazată pe organigramă într-una tematică. Această structură va include tema „finanțare, licitații”, care este deja în curs de elaborare.

Accesul la oportunități de afaceri și la documentele de achiziții publice relevante este disponibil prin intermediul instrumentelor și platformelor existente – TED și TED eTendering, care oferă acces la anunțurile de achiziții publice și la documentele de achiziții publice ale instituțiilor. Comisia va evalua în ce măsură ar putea fi prevăzute alte elemente pentru a oferi acces la o gamă largă de informații, ținând seama de constrângerile legate de resursele bugetare și umane.

IX (f)

Astfel cum s-a explicat în răspunsul său la recomandarea 6, Comisia nu acceptă această recomandare.

Comisia consideră că nu este necesar să propună modificări la Regulamentul financiar în ceea ce privește examinarea plângerilor.

Regulamentul financiar prevede deja faptul că ofertanții respinși sunt informați cu privire la motivele și justificarea în detaliu a respingerii ofertei lor, iar aceștia pot solicita informații suplimentare în conformitate cu articolul 113 alineatul (3) din Regulamentul financiar și cu articolul 161 alineatul (2) din normele de aplicare. Astfel de cereri sunt supuse unui termen strict: autoritatea contractantă trebuie să furnizeze informațiile în cel mai scurt timp posibil și, în orice caz, în termen de 15 zile de la primirea solicitării.

IX (g)

În măsura în care o vizează, Comisia acceptă parțial această recomandare și va evalua în ce măsură TED eTendering poate asigura colectarea rentabilă a acestor date, astfel cum s-a explicat în răspunsul Comisiei la recomandarea 7.

IX (h)

Comisia acceptă această recomandare.

OLAF se află în prezent într-o fază tranzitorie în ceea ce privește îmbunătățirea capacității sale de raportare și analize. Noul sistem de gestionare a conținutului (SGC) al OLAF este prevăzut a fi pus în aplicare până în iulie 2016. Modulul prevăzut pentru statistici și rapoarte va fi disponibil cu o publicare ulterioară în 2017. Între timp, OLAF explorează posibilitățile de îmbunătățire a utilizării actualelor instrumente și opțiuni de raportare.

IX (i)

În măsura în care este vizată de aceasta, Comisia acceptă această recomandare, cu condiția ca evaluarea inter pares să fie efectuată în funcție de nevoi și să nu devină un proces permanent care ar necesita resurse bugetare și/sau umane suplimentare.

Introducere

02

Instituțiile UE sunt obligate, de asemenea, să aplice principiul bunei gestiuni financiare, precum și principiile transparenței, proporționalității, egalității de tratament și nediscriminării.

06

Vademecumul Comisiei privind achizițiile publice este disponibil pentru toate celelalte instituții, organisme, oficii și agenții ale Uniunii.

Observații

17

Actualul sistem de gestionare a cazurilor al OLAF aflat în vigoare este în primul rând un instrument de gestionare și, prin urmare, în acesta este disponibil doar un mic număr de rapoarte predefinite. Orice rapoarte suplimentare sau analize mai complexe, cum ar fi cea solicitată de Curte, trebuie să fie întocmite manual și, prin urmare, necesită resurse care, din păcate, nu sunt disponibile în prezent.

23

Comisia subliniază că nu există nicio legătură automată între numărul de oferte și existența concurenței.

26

Scopul revizuirii din 2015 a fost de a alinia normele privind achizițiile publice cu directivele privind achizițiile publice din 2014. Simplificarea și clarificarea din directive sunt reflectate în Regulamentul financiar revizuit (RF) și în normele de aplicare a acestuia modificate în 2015.

Unul dintre pilonii principali ai viitoarei propuneri de revizuire a Regulamentului financiar din 2016 este propunerea unui „cadru de reglementare unic”, care va îmbunătăți lizibilitatea generală, va reduce dimensiunea textului și va viza în principal simplificarea, în deplină conformitate cu conceptul unei mai bune reglementări.

Acest cadru de reglementare unic va consolida, într-un act legislativ unic, atât normele în materie de achiziții publice prevăzute în prezent în Regulamentul financiar, cât și normele de aplicare mai detaliate aferente. În plus, dispozițiile specifice referitoare la achizițiile publice din cadrul acțiunii externe, incluse în prezent în partea a doua din Regulamentul financiar, vor fuziona cu normele generale privind achizițiile publice pentru a facilita lizibilitatea pentru toți operatorii economici.

27

Viitoarea propunere de revizuire a Regulamentului financiar din 2016 va crea un set comun de norme care urmează să fie aplicate mai mult decât unui singur instrument bugetar (achiziții, granturi, premii etc.) cu scopul de a elimina divergențele nejustificate, de a armoniza dispozițiile și de a îmbunătăți lizibilitatea textului. Dispozițiile referitoare la o bună administrare nu se aplică numai achizițiilor publice și ar trebui să fie transferate în acest set comun de norme.

29

Normele referitoare la achizițiile publice din Regulamentul financiar și normele de aplicare a acestuia, astfel cum au fost modificate recent, sunt, în general, în concordanță cu directivele. Divergențele se referă, în cea mai mare parte, la norme mai stricte având la bază principiul bunei gestiuni financiare.

În cazul unei diferențe semnificative, în considerente este prezentată o explicație, după caz. Un exemplu în acest sens este considerentul 23 din normele de aplicare cu privire la distincția dintre criteriile de selecție și criteriile de atribuire.

30

Regulamentul financiar nu este instrumentul adecvat pentru a viza anumiți operatori economici.

Egalitatea de tratament ar trebui să se aplice tuturor întreprinderilor, indiferent de dimensiunea acestora. Scopul normelor în materie de achiziții publice în temeiul Regulamentului financiar nu este de a promova un anumit obiectiv de politică. IMM-urile, la fel ca alți operatori economici, pot participa la procedurile de achiziții în calitate de ofertant unic sau în cadrul unei oferte comune sau în calitate de subcontractanți.

IMM-urile sunt favorizate, de facto, de simplificare și de norme mai puțin stricte, chiar dacă acestea nu sunt menționate în mod expres.

De asemenea, vă rugăm să consultați secțiunea IX litera (b).

31

Acesta este motivul pentru care pregătirea procedurii și măsurile de publicitate trebuie să fie separate în mod clar în normele privind achizițiile publice.

Pe lângă riscul de denaturare a concurenței, egalitatea de tratament nu ar fi respectată în cazul în care unii operatori economici contactați pentru consultarea preliminară a pieței ar avea acces la o informare anticipată cu privire la achizițiile planificate.

Normele privind achizițiile publice asigură măsurile de publicitate necesare pentru contractele de publicitate, cu respectarea deplină a principiului egalității de tratament.

Publicarea programelor de lucru anuale și multianuale și a deciziilor de finanțare ale Comisiei facilitează și mai mult accesul la informații pentru operatorii economici.

32

În conformitate cu articolul 134 alineatul (1) litera (g) din normele de aplicare, instituțiile pot recurge la o procedură de negociere fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare „pentru contracte de construcții, după prospectarea pieței locale”.

Comisia a adoptat o metodologie pentru punerea în aplicare a acestor dispoziții [C(2008) 2299], pentru a spori gradul de informare a pieței și transparența. Astfel, piața este informată cu privire la nevoile imobiliare ale Comisiei și la anunțurile de prospectare.

În prezent, această metodologie este în curs de revizuire pentru a se remedia dificultățile de pe piața imobiliară actuală, asigurând în același timp transparența și garantând egalitatea de tratament.

34

În ultimii patru ani, au fost lansate trei proceduri de prospectare imobiliară în Luxemburg, inclusiv prospectarea mai multor clădiri pentru mutarea din clădirea Jean Monnet. Pentru toate aceste proceduri de prospectare imobiliară s-a aplicat derogarea prevăzută de [C(2008) 2299] și anunțurile de prospectare imobiliară nu au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Comitetul imobiliar a emis un aviz pozitiv cu privire la aceste derogări.

35

Comisia consideră că nu este necesar să se stabilească un regim lingvistic specific la nivelul Regulamentului financiar, având în vedere că există o legislație europeană generală – Regulamentul nr. 1/1958 – care a definit regimul lingvistic al instituțiilor și care se aplică, de asemenea, în cazul procedurilor de achiziții publice.

36

Opțiunile procedurale trebuie efectuate ținând seama de valoarea și obiectul contractului, respectând normele aplicabile în materie de achiziții publice.

Răspuns comun al Comisiei la punctele 37-40

Consultarea preliminară a pieței este reglementată în conformitate cu „pregătirea procedurii”. Atunci când este necesar, principalul său scop este de a colecta informații despre piață pentru redactarea caietului de sarcini corespunzător și estimarea corectă a valorii contractului. Utilizarea consultării pieței ca instrument de informare prealabilă implică riscul de a afecta concurența.

Informarea operatorilor economici cu privire la planurile de achiziții este reglementată de „măsuri de publicitate”. Informațiile prealabile, publicitatea ex ante și alte forme de publicitate furnizează informații privind planificarea și lansarea procedurilor de achiziții în condiții de egalitate.

Publicarea programului de lucru anual și multianual și a deciziilor de finanțare ale Comisiei facilitează și mai mult accesul la informații pentru operatorii economici.

Consultarea preliminară a pieței este relevantă în mod special pentru achizițiile atipice sau nerepetitive.

Contactarea eventualilor ofertanți implică riscul de a încălca principiile egalității de tratament și transparenței și poate afecta concurența loială.

Legiuitorul a făcut obligatorie analiza de piață în cazul specific al parteneriatelor pentru inovare, acolo unde obiectivul este de a finanța activități de cercetare și atunci când consultarea pieței va avea drept obiectiv asigurarea faptului că produsul nu există încă pe piață.

42

Împărțirea pe loturi este utilizată pe scară largă, în practică, de către Comisie, însă numai dacă este cazul, în conformitate cu articolul 102 din Regulamentul financiar și articolul 168 din NAP, astfel cum a fost modificat recent.

Opțiunile procedurale ar trebui să se bazeze pe o abordare echilibrată, care să țină seama atât de concurența cât mai extinsă posibil, cât și de alte principii aplicabile achizițiilor publice: buna gestiune financiară, transparența, proporționalitatea, egalitatea de tratament și nediscriminarea.

Caseta 4 – Cazuri în care contractele ar fi putut fi fragmentate în loturi – Al doilea paragraf

Comisia consideră că, pentru acest contract, utilizarea loturilor nu reprezintă o opțiune din următoarele motive:

–trebuie să existe un ghișeu unic pentru sesizări și un singur instrument de gestiune pentru alocarea sesizărilor către experți;

–atribuirea sesizărilor către experți se bazează pe o combinație de mai multe criterii: limba de redactare a sesizărilor, precum și limba aleasă pentru a răspunde, cunoștințele juridice specifice pentru anumite aspecte, precum și statul membru (statele membre) în cauză (trebuie remarcat că anumite sesizări se referă la mai mult de un stat membru). Prin urmare, divizarea contractului în loturi în funcție de criterii geografice fără echivoc sau de altă natură nu a fost posibilă, nici de dorit;

–colaborarea cu mai mult de un contractant ar putea conduce la diferențe în ceea ce privește prețul unitar care trebuie plătit de către Comisie, ceea ce poate fi perceput ca o nedreptate, poate crea tensiuni și poate afecta buna cooperare;

–în cazul în care loturile sunt interdependente, trebuie să se țină seama de riscul de a afecta executarea contractului (riscul de întârziere a execuției prin diluarea responsabilității).

44

În mod similar cu Regulamentul financiar, în Directiva 2014/24/UE privind achizițiile publice se consideră, de asemenea, că procedurile deschise și restrânse sunt echivalente.

46

Termenele sunt, într-adevăr, ușor mai lungi într-o procedură în două etape, dar această diferență poate fi neglijabilă în comparație cu durata totală a procedurii.

În ceea ce privește evaluarea criteriilor, flexibilitatea a fost introdusă în Regulamentul financiar revizuit (2015), care prevede că nu trebuie acordată o importanță deosebită ordinii care trebuie urmată atunci când se evaluează criteriile de excludere, de selecție și de atribuire.

Cu toate acestea, este evident că în procedurile în două etape va fi întotdeauna necesar să se verifice mai întâi criteriile de excludere și de selecție, întrucât aceasta este baza pentru selecția candidaților care vor fi invitați să depună o ofertă.

47

Comisia subliniază în orientările sale interne că acordarea unei perioade mai lungi pentru licitații ar putea, în principiu, să favorizeze participarea indiferent de procedurile alese și de termenele minime stabilite în Regulamentul de procedură.

51

Negocierea nu a fost indicată ca o obligație pentru autoritatea contractantă sau ca un drept al ofertantului. Se poate decide asupra negocierii doar ținând cont de ofertele primite.

52

Este de așteptat din partea ofertanților, în contextul unei proceduri de licitație competitive, ca aceștia să își prezinte cea mai bună ofertă de la bun început. În cazul în care ofertele depuse sunt de o calitate suficientă și sub bugetul preconizat, inițierea de negocieri, mai ales în ceea ce privește contractele cu valoare mică, ar fi disproporționată având în vedere timpul și resursele necesare atât pentru autoritatea contractantă, cât și pentru ofertanți.

53

Autoritatea contractantă nu ar trebui să se angajeze să negocieze ofertele primite în toate cazurile, ci doar în cazul în care acest lucru este considerat adecvat și necesar. În orice caz, principiul egalității de tratament trebuie să fie respectat întotdeauna.

58

Observațiile Curții cu privire la importanța unei bune vizibilități a activităților de achiziții publice este în concordanță cu rezultatele unui studiu recent realizat de Comisie pentru a înțelege cele mai importante motive pentru care oamenii doresc să interacționeze online cu Comisia. „Finanțarea și licitațiile” (inclusiv procedurile de achiziții publice) au fost identificate drept unul dintre cele mai importante motive.

Transparența procesului de achiziții publice și rezultatul acestuia au fost identificate ca un important obiectiv instituțional pentru Comisie, prin intermediul unor interviuri cu 12 dintre direcțiile generale (DG-uri) și agențiile executive.

Răspuns comun al Comisiei la punctele 59-62

Comisia ia act de analiza Curții în ceea ce privește site-urile internet ale serviciilor sale din perspectiva unei proceduri de achiziții publice și va lua în considerare observațiile formulate în cadrul programului de transformare digitală prezentate mai jos.

Comisia a demarat în 2013 o inițiativă ambițioasă denumită „Raționalizarea conținutului web – transformarea digitală” pentru a îmbunătăți comunicarea sa digitală externă. Obiectivele generale ale inițiativei sunt de a aduce mai multă coerență, atât în mesaje, cât și în navigare/aspect și experiență, relevanța pentru utilizatori și rentabilitatea prezenței online a Comisiei.

Comisia va ține seama de observațiile Curții de Conturi referitoare la site-ul oficial al UE și revizuirea paginilor relevante de pe site-ul europa.eu în ceea ce privește structura și conținutul noii prezențe pe internet a Comisiei, în curs de elaborare, pentru a evita duplicarea și pentru a asigura coerența. O primă versiune beta/test a noului site internet este disponibilă online accesând linkul beta.ec.europa.eu, aceasta incluzând un conținut cu o structură nouă privind achizițiile publice – a se vedea punctul 58 (http://beta.ec.europa.eu/funding-tenders_en).

60

Site-ul internet cu conținut nou va înlocui actuala pagină centrală pentru achiziții publice² menționată de Curte.

Caseta 8 – Exemple de rezultate nesatisfăcătoare obținute în urma căutărilor în TED cu privire la anunțuri de participare în curs

Această problemă poate avea două cauze:

1.problemă de grupare a codului CPV; a existat, într-adevăr, o problemă în ceea ce privește modul în care a funcționat TED, care între timp a fost corectată pentru a permite căutarea doar în funcție de cod;

2.eroare de introducere a codului CPV de către autoritatea contractantă: datele introduse de către autoritatea contractantă sunt incorecte, ceea ce are un impact negativ în ceea ce privește rezultatele căutării.

Prima cauză posibilă a fost deja corectată.

După o analiză preliminară, se pare că erorile ar fi fost cauzate de greșeli la introducerea datelor. Comisia va analiza mai departe problema și va lua măsurile necesare.

În ceea ce privește rezultatele referitoare la Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE), ar trebui remarcat faptul că, în trecut, SEAE a fost considerat ca fiind o entitate dependentă de Consiliu (prin urmare, o căutare utilizând termenul „Consiliu” ar trebui să includă, de asemenea, anunțuri privind SEAE). Ulterior, s-a decis că SEAE ar trebui să fie tratată ca o entitate autonomă. Anunțurile precedente ale SEAE continuă să fie legate de Consiliu.

Caseta 9 – Exemple de coduri CPV incorecte utilizate de Comisie

Rezultatele căutării depind în mare măsură de introducerea corectă a datelor de către autoritățile contractante. Cazurile menționate se referă la situațiile în care codul ales de autoritatea contractantă a fost necorespunzător.

72

În 2015, serviciul de depunere electronică a fost introdus în șase direcții generale/agenții (fiecare dintre acestea au lansat cel puțin o cerere de oferte prin intermediul serviciului de depunere electronică în cursul anului). Introducerea depunerii electronice va continua (alte 10 direcții generale/agenții sunt prevăzute în 2016).

78

În ceea ce privește instituțiile UE, Comisia consideră că instituirea unui organism de control extrajudiciar, în plus față de mecanismul de revizuire deja existent prevăzut în Regulamentul financiar, nu este nici necesară, nici oportună, întrucât aceasta ar genera costuri disproporționate pentru prestațiile solicitate.

Regulamentul financiar prevede deja faptul că ofertanții respinși sunt informați cu privire la motivele și justificarea detaliată a respingerii ofertei lor, iar aceștia pot solicita informații suplimentare în conformitate cu articolul 113 alineatul (3) din Regulamentul financiar și articolul 161 alineatul (2) din normele de aplicare. Astfel de cereri sunt supuse unui termen strict: autoritatea contractantă trebuie să furnizeze informațiile în cel mai scurt timp posibil și, în orice caz, în termen de 15 zile de la primirea solicitării.

În plus, ori de câte ori un act care lezează drepturile candidaților sau ofertanților este adus la cunoștința operatorilor economici în cadrul unei proceduri de achiziții publice (de exemplu, respingerea), notificarea se referă la căile de atac disponibile (plângere depusă la Ombudsman și controlul judiciar).

Comisia consideră că numărul limitat de acțiuni în fața Tribunalului care se referă la achizițiile publice efectuate de către instituțiile Uniunii (17) și faptul că despăgubiri pentru presupusele prejudicii sunt rareori acordate de Curte reprezintă indicatori puternici ai faptului că sistemul existent este eficient și adecvat scopului. Prin urmare, instituirea căilor de atac rapide propuse nu numai că nu este necesară, dar ar reprezenta o măsură disproporționată, care nu este în conformitate cu rentabilitatea și o utilizare judicioasă a resurselor administrative.

79

Transmiterea de cereri sau observații autorității contractante (în temeiul Regulamentului financiar) și cererea de revizuire adresată autorității contractante [în temeiul articolului 1 alineatul (5) din directivele privind căile de atac] sunt acțiuni diferite, întrucât numai cea din urmă este, în temeiul directivelor privind căile de atac, o condiție prealabilă pentru solicitarea unei revizuiri efectuate de un organism independent extern.

Consecințele unor astfel de acțiuni asupra semnării contractului sunt, prin urmare, diferite:

–în temeiul directivelor privind căile de atac: cererea de reexaminare suspendă din oficiu semnarea contractului pentru ca revizuirea să fie eficace;

–în temeiul Regulamentului financiar: în urma evaluării acestor cereri sau observații, autoritatea contractantă poate suspenda semnarea contractului, în cazul în care acesta este un răspuns adecvat la cereri sau observații. O suspendare sistematică pentru orice tip de cerere sau observații formulate de ofertanții declarați necâștigători în termenul suspensiv ar fi fost disproporționată, întrucât o astfel de suspendare este decisă de către autoritatea contractantă de la caz la caz și atunci când acest lucru este justificat de natura cererilor sau observațiilor prezentate.

90

Achizițiile publice sunt descentralizate în cadrul Comisiei la nivelul fiecărui ordonator de credite competent. Nu există nicio obligație legală pentru un „repertoriu unic”, prin urmare nu există credite bugetare pentru a dezvolta un astfel de sistem. În funcție de valoare, informațiile cu privire la atribuirea contractelor se publică în TED sau pe site-ul autorităților contractante (sau sunt puse la dispoziție prin sistemul de transparență financiară pentru Comisie și agențiile executive), în conformitate cu normele de publicitate. Cu toate acestea, sistemul de transparență financiară are ca obiectiv furnizarea de informații privind beneficiarii fondurilor UE, și nu cu privire la instrumentul de execuție bugetară specifică din care a fost finanțat sau la tipul de cheltuieli suportate de fonduri.

91

Există deja o platformă care servește acest scop, și anume baza de date TED. Comisia este de acord că această bază de date este un punct de intrare adecvat pentru informațiile privind achizițiile publice deoarece conține o mulțime de informații, inclusiv documente de achiziții publice prin intermediul sistemului de licitație electronică eTendering. Printre acestea se numără proiectul de contract care urmează să fie semnat cu ofertantul câștigător. De asemenea, ofertele fac parte din contractul final, dar Comisia le tratează ca documente confidențiale în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (în cazul în care divulgarea conținutului ar putea aduce atingere protecției intereselor comerciale ale unei persoane fizice sau juridice).

92

Ar trebui remarcat că, deși utilizarea sistemului de licitație electronică eTendering nu este în prezent obligatorie, toate direcțiile generale ale Comisiei și toate instituțiile sunt încurajate să folosească această aplicație.

Funcționalitatea pentru a descărca documentele aferente procedurii de ofertare de pe platforma TED eTendering a fost modificată începând cu luna ianuarie 2016. Opțiunea implicită oferită de sistem permite descărcarea documentelor după termenul-limită de depunere a ofertelor. Este la latitudinea autorităților contractante să aleagă să renunțe la aceasta.

94

În ceea ce privește raportarea, rezumatul rapoartelor anuale de activitate menționate la articolul 66 alineatul (9) din Regulamentul financiar conține, în anexă, o listă a procedurilor de negociere fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare. A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 90.

97

Ca un catalog de metadate, portalul de date deschise înregistrează seturile de date TED existente prin intermediul site-ului TED, precum și unele seturi de date derivate elaborate de DG Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri (DG GROW) a Comisiei.

99

Comisia furnizează, prin serviciul financiar central al DG Buget (DG BUDG), informații centrale, orientări și modele, precum și servicii de asistență și de formare privind procedurile de achiziții publice, care sunt deschise pentru și, în general, sunt utilizate de către autoritățile contractante – nu numai de către serviciile Comisiei, ci și de alte instituții, organisme și agenții ale UE. Informațiile și documentele furnizate includ recomandări și evidențiază cele mai bune practici.

Există deja alte foruri pentru schimbul de informații între Comisie și autoritățile contractante ale Uniunii, în special rețeaua de unități finanțe (RUF), care se reunește o dată pe lună, și rețeaua NAPO a responsabililor cu achizițiile publice din cadrul agențiilor, care cuprinde, de asemenea, agențiile descentralizate și alte organisme ale Uniunii (PPP) și care se întrunește cel puțin o dată pe an.

Comisia consideră că un schimb mai structurat de cele mai bune practici ar fi util în special pentru procedurile cu valori mari. Cu toate acestea, organizarea în mod permanent a evaluărilor inter pares sugerate ar necesita resurse bugetare și umane suplimentare care nu sunt disponibile în prezent. Ar putea fi organizate reuniuni ad-hoc care să se desfășoare ad-hoc, ori de câte ori este necesar.

Concluzii și recomandări

101

Accesul la procedurile de achiziții publice ale autorităților contractante este acordat prin măsuri de publicitate în conformitate cu normele aplicabile. În plus, procedurile de achiziții publice derulate de Comisie sunt descentralizate (a se vedea răspunsurile Comisiei la punctul VII, la punctele 58-72 și la recomandarea 1).

103

Comisia subliniază că nu există nicio obligație juridică pentru un astfel de control.

În orice caz, având în vedere că operatorii economici pot participa la o cerere de oferte în moduri diferite (prin intermediul ofertelor comune sau cu subcontractanți), monitorizarea numărului de cereri de participare sau de oferte nu poate furniza informații complete cu privire la componența candidaților sau ofertanților.

Recomandarea 1

În măsura în care o vizează, Comisia acceptă parțial această recomandare și o va pune în aplicare, astfel cum se precizează mai jos.

Având în vedere sarcina administrativă semnificativă care ar rezulta din stabilirea acestui sistem centralizat de informații, precum și insuficiența resurselor, Comisia va efectua o analiză cost-beneficiu pentru a evalua fezabilitatea, costurile și posibilele beneficii din centralizarea informațiilor privind achizițiile publice în scopul monitorizării participării. Acțiunea, astfel cum a fost recomandată, va fi pusă în aplicare în funcție de rezultatele evaluării respective.

Întrucât achizițiile publice sunt descentralizate în Comisie la nivelul ordonatorilor de credite, nu există niciun sistem centralizat de informații privind procedurile de achiziții publice pentru a monitoriza participarea. Nu există nicio obligație juridică în acest sens, nici resursele bugetare și umane necesare pentru o astfel de analiză a datelor la scară largă.

Nivelul de participare la procedurile de achiziții publice poate depinde de diverși factori. Prin urmare, numărul de oferte sau numărul de oferte admisibile nu ar constitui ca atare indicatori valabili pentru demonstrarea accesibilității activităților de achiziții publice. Pentru orice tip de procedură și tip de achiziție (servicii, aprovizionare, lucrări, clădiri) nu există nicio restricție asupra operatorilor economici în ceea ce privește modul în care participă la o procedură de cerere de oferte (prin oferte comune sau în calitate de subcontractant). Prin urmare, numărul de oferte nu poate furniza în mod sistematic informații complete cu privire la numărul de operatori economici participanți.

104

Scopul revizuirii din 2015 a fost de a alinia normele privind achizițiile publice cu directivele din 2014. Simplificarea și clarificarea în directive sunt reflectate în Regulamentul financiar revizuit și în normele de aplicare, astfel cum au fost modificate în 2015, iar îmbunătățiri suplimentare vor fi reflectate în următoarea propunere de revizuire a Regulamentului financiar din 2016.

104 (a)

A se vedea răspunsul Comisiei la punctul 26.

104 (b)

Comisia consideră că devierile sunt explicate în considerentele din Regulamentul financiar, atunci când este necesar.

104 (c)

Egalitatea de tratament ar trebui să se aplice tuturor întreprinderilor, indiferent de dimensiunea acestora. Scopul normelor în materie de achiziții publice din cadrul Regulamentului financiar nu este de a promova un anumit obiectiv de politică. IMM-urile, la fel ca alți operatori economici, pot participa la procedurile de achiziții în calitate de ofertant unic sau în cadrul unei oferte comune sau în calitate de subcontractanți.

IMM-urile sunt favorizate, de facto, de simplificare și de norme mai puțin stricte, chiar dacă acestea nu sunt menționate în mod expres.

104 (e)

Nu este necesar să se prevadă un regim lingvistic specific la nivelul Regulamentului financiar, întrucât politica lingvistică aplicabilă decurge în mod direct din Regulamentul nr. 1/1958.

Recomandarea 2

Comisia acceptă parțial această recomandare.

Comisia acceptă partea recomandării privind propunerea unui cadru unic de reglementare.

Într-adevăr, unul dintre pilonii principali ai viitoarei propuneri de revizuire a Regulamentului financiar din 2016 este propunerea unui „cadru de reglementare unic”, care va îmbunătăți lizibilitatea generală, ar reduce dimensiunea textului și va viza în principal simplificarea, în deplină conformitate cu conceptul unei mai bune reglementări.

Acest cadru de reglementare unic va consolida, într-un singur act legislativ, atât normele în materie de achiziții publice prevăzute în prezent în Regulamentul financiar, cât și normele de aplicare mai detaliate. În plus, dispozițiile specifice referitoare la achizițiile publice din cadrul acțiunii externe, incluse în prezent în partea a doua din Regulamentul financiar, vor fuziona cu normele generale privind achizițiile publice pentru a facilita lizibilitatea pentru toți operatorii economici.

Comisia nu acceptă partea din recomandare care se referă la participarea IMM-urilor. Comisia consideră că Regulamentul financiar nu este un instrument de politică în acest scop și, prin urmare, nu ar trebui să încurajeze în mod proactiv participarea IMM-urilor.

În ceea ce privește regimul lingvistic și prospectarea pieței, Comisia nu acceptă recomandarea. În ceea ce privește primul aspect, trebuie să se aplice regimul lingvistic, astfel cum este prevăzut în Regulamentul nr. 1/1958. În ceea ce privește cel de al doilea aspect, se vor furniza clarificări în contextul viitoarei revizuiri a metodologiei de aplicare a dispozițiilor articolului 134 alineatul (1) litera (g) din normele de aplicare [C(2008) 2299], astfel cum se explică la punctul 32. A se vedea și răspunsurile Comisiei la punctele 32-34.

În ceea ce privește justificarea devierilor de la Directiva din 2014, Comisia este de acord cu această recomandare și consideră că aceasta este parțial pusă în aplicare. Devierile sunt explicate în considerentele din Regulamentul financiar revizuit, atunci când s-a considerat necesar. Necesitatea altor devieri va fi analizată și indicată sau explicată, după caz, în cadrul revizuirii în curs a Regulamentului financiar.

Recomandarea 3

Comisia acceptă parțial partea din recomandare care se referă la utilizarea proactivă a consultărilor preliminare ale pieței, atunci când este adaptată la procedura de licitație care urmează să fie lansată, pentru pregătirea procedurii de achiziție, aceasta fiind deja pusă în aplicare de către Comisie în anumite domenii precum achiziționarea sau închirierea proiectelor de bunuri imobile [în conformitate cu metodologia detaliată în COM(2008) 2299] și dezafectarea.

Cu toate acestea, Comisia consideră că analiza preliminară a pieței nu ar trebui să fie utilizată pentru a informa operatorii economici cu privire la planurile și cerințele în materie de achiziții publice. De fapt, pregătirea procedurii și măsurile de publicitate sunt separate în mod clar în cadrul normelor existente în domeniul achizițiilor publice.

Pe lângă riscul de denaturare a concurenței, principiile transparenței și egalității de tratament nu ar fi respectate în cazul în care unii operatori economici contactați pentru consultări preliminare ale pieței ar avea acces la informare anticipată cu privire la achizițiile planificate.

Normele privind achizițiile publice asigură măsurile de publicitate necesare pentru contractele de publicitate cu respectarea deplină a principiilor în materie de achiziții publice.

Recomandarea 4

În măsura în care este vizată de aceasta, Comisia acceptă parțial această recomandare și va continua să o pună în aplicare, în măsura în care acest lucru este necesar.

Comisia consideră că, la împărțirea contractelor în loturi, aceasta urmează deja o abordare care asigură un echilibru între necesitatea de a spori concurența și alte principii aplicabile achizițiilor publice, în special principiile bunei gestiuni financiare și proporționalității. Prin urmare, împărțirea pe loturi este asigurată, dacă este cazul, având în vedere obiectul și valoarea contractului, precum și riscul pentru punerea în aplicare a contractului în cazul loturilor interdependente.

106

Rezultatele căutării în cadrul oricărui instrument, inclusiv TED, depind în mare măsură de calitatea datelor înregistrate. În cazul anunțurilor privind achizițiile publice, adesea câmpurile neobligatorii nu sunt completate și, în unele cazuri, autoritățile contractante introduc datele în mod incorect.

Cu toate acestea, Comisia este conștientă de faptul că experiența de căutare în TED poate fi îmbunătățită. În martie 2016, Oficiul pentru Publicații a efectuat un sondaj în rândul utilizatorilor și în prezent se desfășoară un studiu privind ușurința de utilizare a TED. Rezultatele ambelor exerciții vor fi puse în aplicare în cursul acestui an pentru a îmbunătăți experiența și satisfacția utilizatorilor cu privire la serviciile TED.

Recomandarea 5

În măsura în care este vizată de aceasta, Comisia acceptă această recomandare ca pe un obiectiv pe termen lung (după 2018) și o va pune în aplicare, astfel cum se precizează mai jos.

Având în vedere sarcina administrativă semnificativă care ar rezulta din crearea unui astfel de sistem, precum și faptul că dimensiunea interinstituțională nu este înscrisă în buget în cadrul actualului cadru financiar multianual, Comisia va efectua o evaluare pentru a analiza fezabilitatea, costurile și posibilele beneficii ale unui astfel de sistem. Acțiunea, astfel cum a fost recomandată, va fi pusă în aplicare în funcție de rezultatele evaluării respective și cu acordul celorlalte instituții.

În ceea ce privește activitățile de achiziții publice ale Comisiei, aceasta a început deja să pună în aplicare recomandarea Curții: Comisia creează în prezent un punct de contact unic pentru achizițiile publice ale Comisiei, ca parte a programului privind transformarea digitală. Acesta va include linkuri către toate informațiile relevante privind achizițiile publice (comunicare privind normele aplicabile și oportunitățile de afaceri) și către instrumentele existente pentru accesul la documentele de achiziții și depunerea ofertelor.

Vă rugăm să consultați pagina corespunzătoare din versiunea de testare a noii prezențe pe internet a Comisiei: http://beta.ec.europa.eu/funding-tenders_en

Această nouă prezență pe internet este programată să devină operațională în 2016, inclusiv pagina respectivă. Sunt în curs de desfășurare activități în vederea furnizării de conținut relevant, în coordonare cu inițiativa SEDIA (evaluare realizată de serviciile Comisiei pentru a identifica soluția corporativă pentru a sprijini finanțarea integrală și ciclurile de viață ale ofertelor) și echipa portalului participanților (soluție informatică care sprijină în prezent cererea de oferte și gestionarea granturilor pentru mai multe programe ale UE, inclusiv Orizont 2020).

Accesul la oportunități de afaceri și la documentele de achiziții publice relevante este disponibil prin intermediul instrumentelor și platformelor existente – TED și TED eTendering, care oferă acces la anunțurile de achiziții publice și la documentele de achiziții publice ale instituțiilor. Comisia va evalua în ce măsură ar putea fi prevăzute alte elemente pentru a oferi acces la o gamă largă de informații, ținând seama de constrângerile legate de resursele bugetare și umane.

Recomandarea 6

Comisia nu acceptă această recomandare.

Comisia consideră că nu este necesar să propună modificări la Regulamentul financiar în ceea ce privește examinarea plângerilor.

Regulamentul financiar prevede deja faptul că ofertanții respinși sunt informați cu privire la motivele și justificarea detaliată a respingerii ofertei lor, iar aceștia pot solicita informații suplimentare în conformitate cu articolul 113 alineatul (3) din Regulamentul financiar și cu articolul 161 alineatul (2) din normele de aplicare. Astfel de cereri sunt supuse unui termen strict: autoritatea contractantă trebuie să furnizeze informațiile în cel mai scurt timp posibil și, în orice caz, în termen de 15 zile de la primirea solicitării.

În plus, ori de câte ori un act care lezează drepturile candidaților sau ofertanților este adus la cunoștința operatorilor economici în cadrul unei proceduri de achiziții publice (de exemplu, respingerea), notificarea face trimitere la căile de atac disponibile (plângere depusă la Ombudsman și controlul judiciar).

A se vedea și răspunsurile Comisiei la punctele 78 și 79.

Recomandarea 7

În ceea ce privește Comisia, aceasta acceptă parțial această recomandare și o va pune în aplicare, astfel cum se precizează mai jos.

Având în vedere sarcina administrativă semnificativă care ar rezulta din stabilirea acestui sistem de monitorizare, Comisia va evalua în ce măsură TED eTendering poate oferi acces rentabil la date suplimentare privind achizițiile publice, ținând seama de constrângerile legate de resursele bugetare și umane.

Recomandarea 8

Comisia acceptă această recomandare.

OLAF este în prezent într-o fază de tranziție în ceea ce privește îmbunătățirea capacității sale de raportare și analize. Noul sistem de gestionare a conținutului (SGC) al OLAF este prevăzut a fi pus în aplicare până în iulie 2016. Modulul prevăzut pentru statistici și rapoarte va fi disponibil cu o publicare ulterioară în 2017. În același timp, OLAF explorează posibilitățile de îmbunătățire a utilizării actualelor instrumente și opțiuni de raportare.

Recomandarea 9

În măsura în care este vizată de aceasta, Comisia acceptă această recomandare, cu condiția ca evaluarea inter pares să fie efectuată în funcție de nevoi și să nu devină un proces permanent care ar necesita resurse bugetare și/sau umane suplimentare.

1http://ec.europa.eu/contracts_grants/contracts_ro.htm

2http://ec.europa.eu/contracts_grants/contracts_en.htm

Răspunsurile Băncii Centrale Europene

50

BCE consideră că procedura de achiziții a fost efectuată în conformitate cu normele BCE privind achizițiile. În acest sens, BCE menționează faptul că argumentul urgenței a fost utilizat în mod corect și adecvat și a fost justificat cu rigurozitate. Evenimentul care a stat la baza cazului de extremă urgență nu s-a datorat BCE și nu a existat o legătură cauzală evidentă între evenimentele imprevizibile și urgența rezultată. Dată fiind situația de extremă urgență, termenele pentru o procedură de licitație publică accelerată, care, în practică, necesită încă, în cel mai bun caz, trei-patru luni de la trimiterea anunțului de contractare până la semnarea contractului, nu au putut fi respectate. De fapt, în cadrul procedurii competitive care prevede depunerea a cinci oferte pentru care s-a optat, contractul a fost atribuit și semnat în termen de șase săptămâni de la data trimiterii anunțului de licitație. Mai mult, procedura aleasă a asigurat un nivel robust de concurență, iar contractul rezultat s-a limitat strict la soluționarea nevoilor imediate. BCE ar dori, de asemenea, să reitereze faptul că, de îndată ce a devenit evident că furnizarea serviciilor de consultanță respective poate fi necesară pe o bază mai continuă, a scos la licitație aceste servicii prin intermediul unei proceduri de licitație publică.

Mai jos sunt prezentate observațiile BCE la unele dintre recomandările formulate de Curtea de Conturi Europeană.

Recomandarea 1

BCE este, în principiu, de acord cu recomandarea. BCE plănuiește să introducă treptat un sistem de licitații electronice pe parcursul anului 2016. În acest context, BCE va investiga cum poate fi măsurat, într-un mod mai sistematic, dar totuși eficient, nivelul de participare la procedurile sale de licitație publică, în ceea ce privește atât numărul de solicitări de participare, cât și cel de oferte primite.

Recomandarea 3

BCE este de acord cu recomandarea de a adopta o abordare mai proactivă cu privire la consultarea pieței înainte de demararea procesului formal de achiziție, în scopul obținerii unor informații privind piața, al facilitării formulării cerințelor și, în cele din urmă, al obținerii unui raport calitate-preț mai avantajos.

Recomandarea 4

BCE este, în principiu, de acord cu recomandarea, sub rezerva înțelegerii faptului că fragmentarea contractelor în loturi trebuie să fie eficace și eficientă din perspectivă operațională, în ceea ce privește execuția și gestionarea contractului. În cazul în care fragmentarea în loturi, deși posibilă din punct de vedere teoretic, ar putea presupune riscul ca execuția contractului să devină prea complexă din punct de vedere tehnic sau să nu asigure un raport calitate-preț avantajos ori ca necesitatea coordonării mai multor contractanți să submineze buna gestionare sau execuție a contractului, fragmentarea în loturi nu este considerată eficace.

Recomandarea 5

Secțiunea referitoare la achiziții de pe website-ul BCE pune la dispoziția publicului, într-un format ușor de accesat, un depozit unic și centralizat de anunțuri și publicații („ghișeu unic”), publicate de BCE în contextul procedurilor de achiziții. În plus, BCE plănuiește să introducă treptat un sistem de licitații electronice pe parcursul anului 2016. De asemenea, BCE are norme proprii specializate privind achizițiile.

Prin urmare, BCE este parțial de acord cu recomandarea, cu condiția ca website-ul preconizat să fie un portal de informare simplu și clar, evitându-se orice eforturi și niveluri de complexitate suplimentare. În ceea ce privește BCE, un astfel de portal ar conține, pur și simplu, un link către secțiunea referitoare la achiziții de pe website-ul BCE pentru mai multe informații despre achizițiile publice ale BCE. Acesta ar evita duplicarea și proliferarea de informații și ineficiențele conexe. Agenții economici interesați de achizițiile BCE ar continua să interacționeze cu BCE prin intermediul website-ului BCE și al canalelor de comunicare deja stabilite.

Dat fiind că platforma TED (Tenders Electronic Daily) este versiunea online oficială și centrală a „Suplimentului la Jurnalul Oficial al UE” dedicat achizițiilor publice europene, poate fi judicioasă investigarea modului în care TED ar putea fi îmbunătățită în continuare pentru a oferi o viziune de ansamblu corespunzătoare asupra oportunităților de achiziții publice oferite de instituții.

Recomandarea 7

A se vedea răspunsul BCE la recomandarea 5.

BCE este parțial de acord cu recomandarea, cu condiția ca depozitul preconizat să fie un instrument simplu, care nu ar adăuga eforturi și niveluri de complexitate suplimentare. În ceea ce privește BCE, depozitul public ar conține, pur și simplu, un link către secțiunea referitoare la achiziții de pe website-ul BCE, care conține informații relevante despre activitățile sale de achiziții publice.

Recomandarea 9

BCE este de acord cu noțiunea de a facilita și a promova învățarea reciprocă și schimbul de bune practici. Instrumentele cele mai eficace pentru atingerea acestui scop ar necesita investigații suplimentare.

De exemplu, BCE participă la o rețea activă de experți în domeniul achizițiilor publice la nivelul Sistemului European al Băncilor Centrale, care permite un schimb structurat de bune practici.

Mai mult, unitatea centrală de achiziții publice a BCE a făcut, în trecut, obiectul unei certificări externe referitoare la cele mai bune practici privind achizițiile publice și se află, în prezent, într-un proces de recertificare.

Răspunsurile Ombudsmanului European

Ombudsmanul European este în prezent singurul organism extern de control non-jurisdicțional accesibil operatorilor economici care consideră că au beneficiat de un tratament inechitabil în cadrul procedurilor de atribuire a contractelor organizate de instituții și organisme ale UE. Dacă este necesar, Ombudsmanul European investighează aceste plângeri și adresează recomandări instituțiilor și organismelor în cauză. Nici articolul 228 din TFUE, nici statutul Ombudsmanului¹ nu prevede un recurs sau o altă cale de atac împotriva deciziilor Ombudsmanului.

Punctele 85-87

Constatările factuale privind Ombudsmanul European de la punctele 85, 86 și 87 sunt corecte și oferă o imagine corectă a activității Ombudsmanului asupra plângerilor referitoare la achizițiile publice.

Ombudsmanul este de acord că cerința de procedură menționată la articolul 2.4 din Statutul Ombudsmanului European ar putea împiedica, într-adevăr, reacția rapidă a Ombudsmanului la o plângere privind o procedură de atribuire a contractelor. Cu toate acestea, un mecanism intern eficient de tratare a plângerilor poate ajuta la sintetizarea și clarificarea aspectelor care vor fi abordate în cazul unei sesizări adresate Ombudsmanului.

Recomandarea 6

Ombudsmanul salută recomandarea Curții, potrivit căreia Comisia ar trebui să propună modificări la Regulamentul financiar al UE pentru a permite o rapidă trecere în revistă a plângerilor cu privire la procedurile de achiziții publice. Aceeași recomandare precizează că o astfel de revizuire ar trebui să aibă loc înainte ca operatorii economici să se poată adresa Ombudsmanului sau instanțelor. Interesul public față de administrarea eficientă și rapidă ar fi mai bine servit prin crearea unui mecanism intern de revizuire accesibil ofertanților care au preocupări cu privire la procesul de atribuire a contractelor de achiziții. În opinia Ombudsmanului, odată ce instituțiile, organismele și agențiile vor dispune de mecanisme de revizuire interne solide, cerința de procedură stipulată la articolul 2.4 din statut va fi fost respectată înainte de a se fi adresat o plângere Ombudsmanului. De fapt, dacă mecanismul intern în sine ar fi cu adevărat eficient, ar fi evitată necesitatea de a adresa plângeri Ombudsmanului.

În vederea continuării acestui demers, Ombudsmanul ar fi dispus să ofere consiliere și asistență cu privire la proiectarea unui mecanism eficient de soluționare a plângerilor, pe baza vastei noastre experiențe.

1Decizia [94/262/CECO, CE, Euratom a] Parlamentului European din 9 martie 1994 privind statutul și condițiile generale pentru exercitarea funcțiilor Ombudsmanului, JO L 113, 4.5.1994, p. 15.

QJ-AB-16-015-RO-E    ISSN 1977-5806

Normele privind achizițiile publice ale instituțiilor UE sunt, în linii mari, în concordanță cu legislația generală a UE în materie de achiziții publice, care impune obligația de a se organiza proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice cu participare cât mai largă, pentru a crește la maximum concurența. Mecanismele de gestiune financiară și de control financiar din cadrul instituțiilor UE sunt solide și, în general, ele atenuează riscul de apariție a unor erori. Curtea a constatat însă că instituțiile UE ar putea face mai multe pentru a facilita accesul operatorilor economici (în special, al întreprinderilor mici și mijlocii), de exemplu prin simplificarea în cea mai mare măsură posibilă a normelor și prin înlăturarea piedicilor inutile care îngreunează situația ofertanților potențiali ce doresc să identifice oportunitățile de achiziții publice oferite de instituțiile UE.