EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Lucemburk

LUCEMBURSKO

Tel. +352 4398-1

Dotazy: eca.europa.eu/cs/Pages/ContactForm.aspx

Internetová stránka: eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu.

Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa (http://europa.eu).

Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2016

Print | ISBN 978-92-872-5471-9 | ISSN 1831-0788 | doi:10.2865/63959 | QJ-AB-16-020-CS-C
PDF | ISBN 978-92-872-5468-9 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/93737 | QJ-AB-16-020-CS-N
EPUB | ISBN 978-92-872-5457-3 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/138302 | QJ-AB-16-020-CS-E

© Evropská unie, 2016

Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.

Před použitím či reprodukcí obrázků 1, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 a obrázku v příloze VII je nutno získat souhlas přímo od držitele autorských práv.

JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU

Bezplatné publikace:

•jeden výtisk:
prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•více výtisků, plakáty či pohlednice:
na zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm)
a na delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm);
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).

(*)Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty nebo hotely však mohou telefonické spojení zpoplatnit).

Placené publikace:

•prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

Činnost | Datum
Přijetí memoranda o plánování auditu / zahájení auditu | 25.3.2015
Oficiální zaslání návrhu zprávy Komisi (nebo jinému kontrolovanému subjektu) | 2.5.2016
Přijetí závěrečné zprávy po řízení o sporných otázkách | 14.7.2016
Obdržení odpovědí Komise (nebo jiného kontrolovaného subjektu) ve všech jazycích | 15.7.2016

CS
2016

č. 22

Zvláštní zpráva

Programy pomoci EU pro
vyřazování jaderných
zařízení z provozu v Litvě,
Bulharsku a na Slovensku:
od roku 2011 bylo
dosaženo určitého
pokroku, zásadní výzvy
však teprve čekají

(podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce SFEU)

Auditní tým

Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách informuje o výsledcích auditů výkonnosti a auditů souladu s předpisy zaměřených na konkrétní oblasti rozpočtu či témata z oblasti správy a řízení. EÚD vybírá a koncipuje tyto auditní úkoly tak, aby byl jejich dopad co nejvyšší, a zohledňuje přitom rizika pro výkonnost a zajištění souladu s předpisy, objem příslušných příjmů či výdajů, očekávaný vývoj, politické zájmy a zájem veřejnosti.

Tento audit výkonnosti provedl auditní senát II, jemuž předsedá člen EÚD Henri Grethen a který se zaměřuje na strukturální politiky, dopravu a energetiku. Audit vedl člen odpovídající za tuto zprávu Phil Wynn Owen a podporu mu poskytoval auditní tým senátu II.

Obsah

Glosář

Zkratky

Shrnutí

Úvod

Programy pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu

Co znamená vyřazování jaderných zařízení z provozu?

Nakládání s radioaktivním odpadem

„Znečišťovatel platí“ jako zásada EU i mezinárodní zásada

Úlohy a odpovědnost aktérů v rámci programů pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu

Předcházející zpráva EÚD o vyřazování jaderných elektráren z provozu

Rozsah a koncepce auditu

Připomínky

Při vyřazování jaderných zařízení z provozu bylo od roku 2011 dosaženo určitého pokroku, zásadní výzvy však teprve čekají

V nekontrolovaných pásmech byl zaznamenán pokrok, avšak vyřazování budov reaktorů z provozu má teprve začít a infrastruktura pro nakládání s radioaktivním odpadem je dokončena jen zčásti

Téměř u všech projektů klíčové infrastruktury pro vyřazování z provozu došlo ke zpoždění

Odhadované náklady na vyřazování zařízení z provozu dosáhnou nejméně 5,7 miliardy EUR, při zahrnutí nákladů na konečné uložení pak dvojnásobku této částky

Celkové odhadované náklady na vyřazování zařízení z provozu se od roku 2010 zvýšily o 40 % na 5,7 miliardy EUR

Členské státy, zvláště Litva, se potýkají s finančními problémy

Posouzení plánů financování a vyřazování z provozu, které provedla Komise, bylo nedostatečné

Rozpočet EU financuje velkou většinu nákladů ve všech třech členských státech

Celkové odhadované náklady by se zdvojnásobily, pokud by se započítaly náklady na konečné uložení vysoce aktivního odpadu

Závazky z titulu budoucích nákladů nejsou ve třech uvedených členských státech řádně zaúčtovány

Závěry a doporučení

Příloha I | – | Jaderné reaktory vyřazované z provozu v rámci programu pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu
Příloha II | – | Přehled právních základů programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu
Příloha III | – | Jaderné reaktory v členských státech a jejich stav k 31. prosinci 2015
Příloha IV | – | Přehled aktérů programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu
Příloha V | – | Projekty financované EU šetřené v rámci auditu
Příloha VI | – | Prodlení a překročení nákladů ovlivňující vzorek 18 klíčových projektů infrastruktury a podpory vyřazování z provozu financovaných z programů pomoci EU od roku 2001
Příloha VII | – | Výstavba hlubinného geologického úložiště pro konečné uložení vyhořelého jaderného paliva v Olkiluoto ve Finsku

Odpovědi Komise

Glosář

Aktivace: Proces, při němž neutronové záření způsobuje nezáměrný vznik radioaktivity ve zpomalovačích, chladivech a stavebních a ochranných materiálech.

Budova reaktoru: V této budově se nachází reaktor a ostatní hlavní součásti a budova tvoří součást kontrolovaného pásma.

Hlubinné geologické úložiště: Zařízení pro konečné uložení odpadu, které se nachází pod zemí ve stabilním geologickém útvaru, aby mohlo zajistit dlouhodobé uložení (po tisíce let či delší dobu) dlouhodobého radioaktivního odpadu a izolaci odpadu od přístupné biosféry. Uložení znamená, že není záměrem odpad z úložiště vyzvednout, přestože tato možnost není vyloučena. Geologické ukládání je metoda určená pro ukládání zejména vysoce aktivního radioaktivního odpadu.

Jaderná elektrárna: Elektrárna využívající jako palivo štěpný jaderný materiál.

Jaderný reaktor: Zařízení v areálu jaderné elektrárny. Jedná se o systém, který v sobě uzavírá a kontroluje nepřetržité řetězové jaderné reakce.

Konečné uložení: Poslední krok procesu nakládání s radioaktivním odpadem. Existují různé možnosti včetně uložení v hlubinném geologickém úložišti v případě vysoce aktivního radioaktivního odpadu.

Kontaminace: Nezáměrná a nechtěná přítomnost radioaktivní látky na površích nebo uvnitř pevných látek nebo proces, který přítomnost radioaktivní látky na takových místech způsobuje.

Kontrolované pásmo: Pásmo kontrolovaného přístupu, které podléhá zvláštním pravidlům za účelem ochrany proti ionizujícímu záření a prevence šíření radioaktivní kontaminace.

Mezinárodní fondy na podporu vyřazení z provozu: Fondy řízené Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD), které podporují postup vyřazování z provozu v Litvě prostřednictvím Mezinárodního fondu na podporu vyřazení elektrárny Ignalina z provozu (IIDSF), v Bulharsku prostřednictvím Mezinárodního fondu na podporu vyřazení elektrárny Kozloduj (KIDSF) a na Slovensku prostřednictvím Mezinárodního fondu na podporu vyřazení elektrárny Bohunice (BIDSF).

Mokré skladování vyhořelého jaderného paliva: Vyhořelé jaderné palivo je skladováno ve vodních bazénech. Jedná se o jednu ze dvou možností dočasného skladování vyhořelého paliva, druhou možností je „suché skladování“.

Nepřímé řízení: Jedna ze tří různých metod plnění rozpočtu EU. V tomto režimu řízení má Komise celkovou odpovědnost za rozpočet, ale prováděcími úkoly pověřuje jednu nebo více partnerských zemí, mezinárodních organizací, agentur členských států nebo jiných subjektů.

Opatření ke zmírnění následků: Projekty, které mají pomocí zmírnit některé vlivy ztracené vnitrostátní kapacity pro výrobu energie v důsledku předčasného uzavření elektrárny.

Opatření při vyřazování z provozu: Projekty, které mají pomoci zmírnit část finančního břemene kladeného na členské státy v rámci vyřazování jaderných elektráren z provozu.

Plán konečného vyřazení z provozu: Dokument, který vypracuje provozovatel jaderné elektrárny při uzavření elektrárny a který se předkládá v rámci žádosti o povolení ke konečnému vyřazení z provozu. Vymezuje všechny potřebné činnosti, jejich harmonogram a odhadované náklady a obsahuje plán financování. Dokument lze v průběhu vyřazování elektrárny z provozu upravovat.

Podmíněný závazek: V účetnictví se jedná o existující závazek, jehož vyrovnání není pravděpodobné nebo jehož výši nelze spolehlivě vyčíslit, nebo možný závazek, jehož existence závisí na tom, zda nastane určitá nejistá budoucí událost.

Povolení: Všechny činnosti prováděné během životního cyklu jaderné elektrárny včetně jejího vyřazení z provozu jsou regulované a vyžadují povolení od vnitrostátního orgánu. Pro práci v kontrolovaném pásmu je nutná změna povolení k provozu na povolení k vyřazení z provozu.

Pozemek navrácený do přírodního stavu (greenfield): Přestože tento výraz nemá standardní mezinárodní definici, pro účely této zprávy by měl být chápán jako konečný stav areálu jaderné elektrárny vyřazené z provozu, který umožňuje vyjmout areál z regulační kontroly.

Programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu: Programy EU zahájené s cílem poskytnout finanční pomoc Litvě, Bulharsku a Slovensku při uzavírání a vyřazování z provozu sovětských jaderných reaktorů, které nebylo možné hospodárně modernizovat, aby dosáhly západních bezpečnostních norem, v lokalitách Ignalina, Kozloduj a Bohunice v souladu s příslušnými podmínkami, které byly stanoveny v přístupových smlouvách těchto zemí.

Průmyslový pozemek pro další využití (brownfield): Přestože tento výraz nemá standardní mezinárodní definici, pro účely této zprávy by měl být chápán jako konečný stav areálu jaderné elektrárny vyřazené z provozu, který není klasifikován jako navrácený do přírodního stavu. Průmyslový pozemek pro další využití zůstává předmětem regulační kontroly a nové využití a stavební rozvoj pozemku podléhají určitým omezením.

Předběžné podmínky: Jedná se o podmínky pro účinné a efektivní využívání podpory z EU. Předběžné podmínky programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu stanoví nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013¹ a (EU) č. 1369/2013². Litva, Bulharsko a Slovensko musely přijmout přiměřená opatření, aby tyto podmínky splnily, než Komise přijala své rozhodnutí o financování v rámci ročního pracovního programu 2014.

Radioaktivní odpad: Materiál zasažený radioaktivní kontaminací nebo aktivací, který vzniká v průběhu provozu zařízení a při jeho vyřazování z provozu. Tuto kategorii lze dále dělit podle stupně radioaktivity odpadu (uvolnitelný odpad, velmi krátkodobý, velmi nízko aktivní, nízko aktivní, středně aktivní nebo vysoce aktivní).

Rezerva: V účetnictví se jedná o závazek neurčitého trvání nebo částku evidovanou v rozvaze.

Suché skladování vyhořelého jaderného paliva: Vyhořelé jaderné palivo je uzavřeno v kontejnerech ve specializovaném zařízení. Jedná se o jednu ze dvou možností dočasného skladování vyhořelého paliva, druhou možností je „mokré skladování“.

Technické vyřazování z provozu: V této zprávě tento výraz zahrnuje metodiku, technologii a práce související s dekontaminací, demontáží a fragmentací radiologicky aktivovaných/kontaminovaných struktur a systémů a odpovídající nakládání s nimi.

Víceletý finanční rámec (VFR): VFR stanoví priority výdajů a maximální částky, které může EU vynaložit v určitých oblastech za pevně stanovené období několika let. Horní hranice výdajů v nařízení o VFR nejsou rovnocenné horním hranicím v rozpočtu EU, které jsou vždy nižší. VFR zahrnuje i zdroje příjmů pro rozpočet EU a mechanismy oprav pro dotčené období (aktuálně 2014–2020).

Vyhořelé jaderné palivo: Jaderné palivo, které bylo vyzářeno v reaktoru a dosáhlo konce své životnosti.

Vyřazování jaderného zařízení z provozu: Proces, v jehož rámci je jaderná elektrárna demontována a lokalita je vyklizena do předem určeného konečného stavu.

Zásada „znečišťovatel platí“: Obecně uznávaný postup politiky v oblasti ochrany životního prostředí, podle něhož by subjekty odpovědné za způsobení znečištění měly nést náklady na jeho odstranění.

Závazek: V účetnictví se jedná o aktuální závazek vyplývající z minulých událostí.

1Nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 ze dne 13. prosince 2013 o podpoře poskytované Unií na programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení v Bulharsku a na Slovensku z provozu a o zrušení nařízení (Euratom) č. 549/2007 a (Euratom) č. 647/2010 (Úř. věst. L 346, 20.12.2013, s. 1).

2Nařízení Rady (EU) č. 1369/2013 ze dne 13. prosince 2013 o podpoře poskytované Unií na program pomoci pro vyřazování jaderných zařízení v Litvě z provozu a o zrušení nařízení (ES) č. 1990/2006 (Úř. věst. L 346, 20.12.2013, s. 7).

Zkratky

BNPP: jaderná elektrárna Bohunice na Slovensku

CPMA: Centrální agentura pro řízení projektů v Litvě

EBRD: Evropská banka pro obnovu a rozvoj

IAS: Útvar interního auditu Evropské komise

INPP: jaderná elektrárna Ignalina v Litvě

JAVYS, a. s.: slovenský státní podnik odpovědný za vyřazování z provozu a nakládání s radioaktivním odpadem

KNPP: jaderná elektrárna Kozloduj v Bulharsku

KPI: klíčový ukazatel výkonnosti

MAAE: Mezinárodní agentura pro atomovou energii

PPJZP: programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu

RBMK-1500: kanálový reaktor o vysokém výkonu (jako v Litvě)

RPP: roční pracovní program

SERAW: bulharský státní podnik pro nakládání s jaderným odpadem

VVER 440/230: vodo-vodní energetický reaktor (jako v Bulharsku a na Slovensku)

Shrnutí

I

V době, kdy byly Litva, Bulharsko a Slovensko kandidátskými zeměmi na přistoupení k Evropské unii (EU), bylo jako podmínka jejich přistoupení stanoveno uzavření a následné vyřazení z provozu osmi sovětských jaderných reaktorů první generace ve třech jaderných elektrárnách.

II

Uzavření a následné vyřazení těchto jaderných elektráren z provozu před koncem jejich projektované životnosti představovalo pro tři dotčené členské státy významnou finanční a hospodářskou zátěž. EU tudíž souhlasila s poskytováním finanční podpory od roku 1999. Do roku 2020 dosáhne celková hodnota podpory z EU částky 3,8 miliardy EUR, přičemž největší část získá Litva, následovaná Bulharskem a poté Slovenskem.

III

Cílem tohoto auditu bylo určit, zda bylo od roku 2011, kdy byla zveřejněna naše předchozí zpráva na toto téma, dosaženo pokroku při provádění programů pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu pro Litvu, Bulharsko a Slovensko.

IV

Specializované programy financování z EU zaměřené na vyřazování jaderných zařízení z provozu nevytvořily řádné pobídky pro včasné a nákladově efektivní vyřazování z provozu.

V

Od roku 2011 bylo při vyřazování jaderných elektráren Ignalina v Litvě, Kozloduj v Bulharsku a Bohunice na Slovensku z provozu dosaženo určitého pokroku. Klíčové součásti nekontrolovaných pásem elektráren byly demontovány, všechny tři členské státy však dosud čekají kritické úkoly spojené s prací v kontrolovaných pásmech, včetně budov reaktorů. Přestože orgány členských států tvrdí, že elektrárny byly nevratně uzavřeny, ne všechny očekávané výstupy, které Komise používá k posouzení pokroku směrem k nevratnému uzavření, byly zcela realizovány.

VI

Tři uvedené členské státy dosáhly jistého pokroku při zřizování infrastruktury pro nakládání s odpadem, u mnoha projektů klíčové infrastruktury však v období let 2011–2015 došlo ke zpoždění. Nejdelší zpoždění nastalo v Litvě, kde bylo konečné datum vyřazení z provozu od roku 2011 odloženo o dalších devět let na rok 2038. V každém ze tří členských států přetrvávají problémy, například závislost na externích odbornících a nutnost zabývat se technickými řešeními, která jsou dosud první svého druhu.

Doporučení 1: Tři dotčené členské státy by měly:

a)dále zlepšit své postupy řízení projektů, aby měly potřebnou infrastrukturu pro nakládání s odpadem a vyhořelým palivem k dispozici v plánovanou dobu;

b)přijmout opatření k budování své vlastní technické kapacity, aby dosáhly větší rovnováhy mezi interně a externě zajišťovanými odbornými službami;

c)nalézt lepší způsoby výměny osvědčených postupů a technických znalostí, a to jak mezi sebou navzájem, tak v rámci širšího společenství pro vyřazování jaderných zařízení z provozu v EU a v jiných zemích. Komise by těmto snahám měla nákladově efektivním způsobem napomáhat.

VII

Rozhovory ve třech členských státech týkající se možných řešení konečného uložení vysoce aktivního odpadu a vyhořelého jaderného paliva, jimiž mohou být řešení vnitrostátní, regionální nebo jiná řešení na bázi EU, se stále nacházejí ve fázi přípravy koncepcí, přestože provedení takových řešení trvá několik desetiletí.

Doporučení 2:

a)Komise by spolu se všemi příslušnými členskými státy EU měla zkoumat možnosti uložení vyhořelého paliva a vysoce aktivního odpadu včetně případných regionálních a jiných řešení na bázi EU a náležitě přihlédnout k ochraně, bezpečnosti a nákladové efektivnosti alternativ. Komise by měla přehled těchto záležitostí uvést ve své první zprávě Evropskému parlamentu a Radě o plnění směrnice o radioaktivním odpadu.

b)Tyto tři členské státy by souběžně měly pokročit ve svých plánech týkajících se konečného uložení odpadu, aby stanovily úplnější odhady nákladů a plány financování konečného uložení vyhořelého paliva a radioaktivního odpadu, jak požaduje směrnice o radioaktivním odpadu.

VIII

Odhadované náklady na vyřazování zařízení z provozu ve třech elektrárnách dosáhnou nejméně 5,7 miliardy EUR, při zahrnutí nákladů na konečné uložení pak dvojnásobku této částky. Mezera ve financování nákladů na vyřazování z provozu v Litvě od našeho posledního auditu narostla a náklady nyní převyšují financování o 1,6 miliardy EUR. Mezery ve financování odhadované Bulharskem a Slovenskem v současnosti činí 28 milionů EUR a 92 milionů EUR. Ačkoli tři členské státy nesou konečnou odpovědnost za zajištění toho, aby byly pro vyřazování z provozu i pro konečné uložení k dispozici dostatečné finanční zdroje, jejich spolufinancování u programů EU na pomoc vyřazování zařízení z provozu zůstává velmi omezené. Komise dosud nevydala ve věci požadavků na spolufinancování jasné pokyny. Počty zaměstnanců se ve všech třech elektrárnách oproti době jejich plného provozu snížily, určitá část finančních prostředků EU je však využívána ke krytí nákladů na zaměstnance, kteří pracují na bezpečné údržbě zařízení. V roce 2011 Komise uvedla, že nepředpokládá další prodlužování finanční podpory z EU po roce 2020.

Doporučení 3: Tři dotčené členské státy by měly uznat svou roli při dodržování zásady „znečišťovatel platí“ a měly by být připraveny použít vnitrostátní finanční prostředky ke krytí nákladů na vyřazování z provozu, jakož i nákladů na konečné uložení, a to jak ve stávajícím období financování, tak posléze.

Doporučení 4: Komise by měla usilovat o navýšení vnitrostátního spolufinancování v programovém období 2014–2020. Měla by například rozhodnutím Komise jasně vymezit „dobře zdůvodněné výjimečné“ okolnosti, za nichž mohou být projekty plně financovány EU v rámci pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu.

Doporučení 5: Specializované programy financování pro vyřazování jaderných zařízení v Litvě, Bulharsku a na Slovensku z provozu by měly být po roce 2020 ukončeny. Bude-li stanovena jasná potřeba využití fondů EU po roce 2020 v jednom nebo více z uvedených tří členských států, mělo by jakékoli budoucí financování z EU navržené Komisí a schválené normotvůrcem zahrnovat vhodné pobídky k vyřazování zařízení z provozu, včetně časového omezení a odvození částek z příslušných úrovní spolufinancování poskytovaného členskými státy. Jedním z možných postupů by bylo zvážit rozšíření přístupu k evropským strukturálním a investičním fondům, který by umožnil krytí činností v rámci vyřazování jaderných zařízení z provozu za předpokladu splnění uvedených podmínek.

Doporučení 6: Komise by měla umožňovat použití financování EU v rámci programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu pouze ke krytí nákladů na zaměstnance, kteří v plném rozsahu pracují na činnostech souvisejících s vyřazováním z provozu.

IX

Posouzení, které Komise provedla ohledně toho, zda plány financování a plány vyřazování z provozu splňují předběžné podmínky, bylo nedostatečné.

Doporučení 7: Komise by měla dokončit své posouzení předběžných podmínek.

X

Budoucí náklady nejsou vždy zaúčtovány do rezerv a/nebo uvedeny v příloze k účetní závěrce. To omezuje transparentnost a narušuje schopnost příslušných orgánů náležitě plánovat, jak budou hrazeny budoucí náklady na vyřazování zařízení z provozu a uložení vyhořelého jaderného paliva.

Doporučení 8: Komise by spolu se všemi příslušnými členskými státy měla pracovat na tom, aby budoucí náklady spojené s vyřazováním jaderných zařízení z provozu a konečným uložením vyhořelého paliva byly zaúčtovány řádně, transparentně a v souladu s příslušnými účetními standardy.

Úvod

01

V době, kdy byly Litva, Bulharsko a Slovensko kandidátskými zeměmi na přistoupení k Evropské unii (EU), bylo jako podmínka jejich přistoupení stanoveno uzavření a následné vyřazení z provozu osmi sovětských jaderných reaktorů první generace ve třech jaderných elektrárnách³ (viz obrázek 1 a příloha I). Vzhledem k tomu, že modernizace podle západních norem byla považována za nehospodárnou, bylo během přístupových jednání dohodnuto, že provoz těchto reaktorů bude ukončen ještě před koncem jejich projektované životnosti⁴. Uvedené tři elektrárny jsou provozovány státními podniky.

Obrázek 1

Jaderné elektrárny v Litvě, Bulharsku a na Slovensku zahrnuté do programů pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu

Zdroj: EÚD, na základě informací od jaderných elektráren. Fotografie © jaderná elektrárna Bohunice (BNPP), jaderná elektrárna Kozloduj (KNPP), jaderná elektrárna Ignalina (INPP).

02

Jaderná elektrárna Bohunice V1 na Slovensku i jaderná elektrárna Kozloduj v Bulharsku mají vodo-vodní energetické reaktory (VVER), což je podkategorie tlakových vodních reaktorů (viz obrázek 2). Tento typ reaktoru byl jinde v Evropě již vyřazen z provozu.

Obrázek 2

Ilustrace jaderné elektrárny s tlakovým vodním reaktorem (VVER-440/230)

Zdroj: EÚD.

03

Reaktor v elektrárně Ignalina v Litvě je reaktor s grafitovým moderátorem (RBMK-1500), což je podkategorie varných reaktorů, obecně označovaná jako reaktor černobylského typu (viz obrázek 3). Jedná se o první případ vyřazování reaktoru s grafitovým moderátorem z provozu⁵.

Obrázek 3

Ilustrace jaderné elektrárny s reaktorem s grafitovým moderátorem (RBMK-1500)

Zdroj: EÚD.

Programy pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu

04

Uzavření a následné vyřazení těchto jaderných elektráren z provozu před koncem jejich projektované životnosti představovalo pro tři dotčené členské státy významnou finanční a hospodářskou zátěž, a to tím spíše, že tyto státy neakumulovaly vnitrostátní finanční prostředky k pokrytí úplných nákladů na vyřazování z provozu a postrádaly potřebnou infrastrukturu pro nakládání s odpadem⁶.

05

EU souhlasila s poskytnutím finanční podpory od roku 1999. Tato pomoc byla zahájena v rámci programu PHARE, což byl předvstupní nástroj určený k směrování finanční a technické pomoci kandidátským zemím ve střední a východní Evropě. Jakmile uvedené tři země přistoupily k EU, byla podpora nadále poskytována v rámci programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu podle ustanovení jednotlivých smluv o přistoupení a nařízení Rady (přehled viz příloha II)⁷. Pro každou zemi byl zaveden samostatný specializovaný program podpory.

06

V době od zahájení programů podpory v roce 1999 až do roku 2013 tyto programy zahrnovaly:

οopatření pro vyřazování z provozu, která měla pomoci zmírnit část finančního břemene kladeného na členské státy v rámci vyřazování jaderných elektráren z provozu,

οopatření, která měla pomoci zmírnit některé dopady ztracené vnitrostátní kapacity pro výrobu energie v důsledku předčasného uzavření elektrárny.

07

V současném programovém období 2014–2020 jsou k financování v rámci programů pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu způsobilá pouze opatření pro vyřazování z provozu⁸, která sledují konkrétní cíle vymezené v tabulce 1.

Tabulka 1

Konkrétní cíle programů pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu v období 2014–2020

Program | Konkrétní cíle
Ignalina, Litva | Odstranění paliva z aktivní zóny reaktoru v bloku 2 a z palivových nádrží bloků 1 a 2 do zařízení pro suché skladování vyhořelého paliva.
Bezpečná údržba bloků reaktoru.
Provedení demontáže v turbínové hale a v ostatních pomocných budovách.
Bezpečné nakládání s odpadem při vyřazování z provozu v souladu s podrobným plánem nakládání s odpadem.
Kozloduj, Bulharsko | Provedení demontáže v turbínových halách bloků 1–4 a v pomocných budovách.
Demontáž velkých součástí a zařízení v budovách reaktoru bloků 1–4.
Bezpečné nakládání s odpadem při vyřazování z provozu v souladu s podrobným plánem nakládání s odpadem.
Bohunice, Slovensko | Provedení demontáže reaktoru V1 v turbínové hale a v pomocných budovách.
Demontáž velkých součástí a zařízení v budovách reaktoru V1.
Bezpečné nakládání s odpadem při vyřazování z provozu v souladu s podrobným plánem nakládání s odpadem.
Vše | Případně opatření k zachování vysoké úrovně bezpečnosti v blocích jaderné elektrárny vyřazovaných z provozu, včetně podpory týkající se pracovníků jaderné elektrárny.

Zdroj: EÚD, podle nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 a (EU) č. 1369/2013.

08

Do roku 2020 dosáhne podpora z EU celkové výše 3,8 miliardy EUR (viz obrázek 4).

Obrázek 4

Pomoc EU Litvě, Bulharsku a Slovensku pro vyřazování jaderných zařízení z provozu v letech 1999–2020

Zdroj: EÚD na základě údajů z Evropské komise.

09

Největší část pomoci směřovala do Litvy, následované Bulharskem a poté Slovenskem (viz obrázek 5)⁹.

Obrázek 5

Podíl na celkové pomoci EU pro vyřazování z provozu podle členských států za období 1999–2020

Zdroj: EÚD na základě údajů z Evropské komise.

10

Ve svém posouzení dopadů vypracovaném pro finanční období 2014–2020 Komise uvedla, že „nepředpokládá další prodlužování finanční podpory z EU“ po roce 2020¹⁰.

Co znamená vyřazování jaderných zařízení z provozu?

11

Vyřazování jaderných zařízení z provozu je konečný krok v životním cyklu jaderné elektrárny. V celé Evropě roste počet jaderných elektráren, u kterých již vyřazování z provozu probíhá nebo k němu v krátkodobém či střednědobém výhledu dojde. Ke konci roku 2015 bylo v EU v provozu 129 jaderných reaktorů a dalších 91 bylo uzavřeno, z toho tři byly zcela vyřazeny z provozu (viz příloha III). Podle odhadů bude více než 50 ze 129 reaktorů, které jsou v provozu, do roku 2025 trvale odstaveno¹¹.

Obrázek 6

Stav jaderných reaktorů v EU k 31. prosinci 2015

Zdroj: EÚD, na základě údajů z Evropské komise a informačního systému organizace MAAE o jaderných reaktorech (Power Reactor Information System, PRIS).

12

Vyřazování jaderných zařízení z provozu zahrnuje celou škálu specifických procesů, z nichž některé probíhají souběžně. Proces je dokončen, jakmile je areál vyklizen a uveden do stavu, v němž lze pozemek znovu využít nebo přebudovat, a to buď bez jakýchkoli omezení (stav „pozemek navrácený do přírodního stavu“), nebo s výhradou určitých omezení (stav „průmyslový pozemek pro další využití“) podle vnitrostátních právních předpisů. Všechny tři elektrárny v Litvě, Bulharsku a na Slovensku mají být vyřazeny z provozu a uvedeny do stavu „průmyslového pozemku pro další využití“.

13

Všechny tři členské státy se rozhodly pro strategii vyřazování z provozu formou „okamžité demontáže“, a nikoli pro strategii „odložené demontáže“ nebo „dlouhodobého bezpečného zakrytí“. Při okamžité demontáži začíná vyřazování z provozu krátce po trvalém ukončení provozu. Při alternativní strategii odložené demontáže je po odstranění jaderného paliva celé zařízení obsahující radioaktivní materiál nebo část takového zařízení buď zpracováno, nebo je bezpečně skladováno, dokud není následně dekontaminováno a/nebo demontováno¹².

14

Vyřazování z provozu zahrnuje jak konvenční průmyslové činnosti v rámci vyřazování, například demolici turbínové haly, tak vysoce specializované činnosti, které se zabývají radioaktivním materiálem v areálu. Plánování správného sledu činností a určení postupů a metodik, které je třeba dodržovat, má klíčový význam.

15

Obrázek 7 znázorňuje hlavní procesy spojené s vyřazováním jaderné elektrárny z provozu.

Obrázek 7

Hlavní procesy spojené s vyřazováním jaderné elektrárny z provozu

Zdroj: EÚD.

16

Provozovatelé jaderných zařízení musí připravit a aktualizovat plán konečného vyřazení z provozu, který obsahuje plán financování a stanoví všechny nezbytné činnosti, jejich harmonogram a odhadované náklady¹³. Podpora z EU musí být prováděna v souladu s těmito plány a při zachování nejvyššího stupně bezpečnosti¹⁴.

17

Všechny činnosti prováděné během životního cyklu jaderné elektrárny včetně jejího vyřazování z provozu jsou regulované a vyžadují povolení od vnitrostátního orgánu.

Nakládání s radioaktivním odpadem

18

Všechny fáze cyklu jaderného paliva generují radioaktivní odpad. Klasifikační schéma Mezinárodní agentury pro atomovou energii (MAAE) definuje šest tříd radioaktivního odpadu podle úrovně radioaktivity, jak je uvedeno v tabulce 2.

Tabulka 2

Třídy radioaktivního odpadu, nakládání s tímto odpadem a jeho ukládání

Třída
Popis
Nakládání a ukládání
(podzemní hloubky jsou jen orientační)

Uvolnitelný odpad
Odpad, který obsahuje tak nízké koncentrace radionuklidů, že nevyžaduje opatření radiační ochrany a lze jej vyjmout z regulační kontroly.
povrchová vrstva
volné uvolňování, skládka odpadu

Velmi krátkodobý
Odpad, který obsahuje pouze radionuklidy s velmi krátkým poločasem rozpadu s koncentracemi aktivity převyšujícími uvolňovací úrovně.
povrchová vrstva
vymírací sklad

Velmi nízko aktivní
Odpad, který nemusí nutně splňovat kritéria pro uvolnitelný odpad, avšak nevyžaduje vysoký stupeň kontejnmentu a izolace.
povrchová vrstva
skládka

Nízko aktivní
Odpad s omezeným množstvím dlouhodobých radionuklidů. Takový odpad vyžaduje důkladnou izolaci a kontejnment na dobu až několika set let.
podzemní vrstva
podpovrchová (< 30 metrů)

Středně aktivní
Odpad, který kvůli svému obsahu zejména dlouhodobých radionuklidů vyžaduje vyšší stupeň kontejnmentu, ale žádná (nebo jen omezená) opatření týkající se vývinu tepla.
podzemní vrstva
střední hloubka (30–100 metrů)

Vysoce aktivní
Odpad s úrovněmi koncentrace aktivity dostatečně vysokými na to, aby generovaly významné množství tepla, nebo s vysokým podílem dlouhodobých radionuklidů. Do této kategorie spadá vyhořelé jaderné palivo.
podzemní vrstva
geologické úložiště (> 400 metrů)

Zdroj: EÚD, podle bezpečnostních norem MAAE, General Safety Guide No GSG-1, Classification of Radioactive Waste (Obecné pokyny k bezpečnosti GSG-1, Klasifikace radioaktivního odpadu), 2009.

19

Každá třída vyžaduje jiné technologie a metody pro bezpečný kontejnment a nakládání s odpadem. Na nejnižším stupni lze uvolnitelný odpad likvidovat jednoduše spolu s komunálním odpadem. Na opačném konci stupnice je vysoce aktivní odpad, například vyhořelé jaderné palivo, natolik vysoce radioaktivní, že zajištění dlouhodobé bezpečnosti a ochrany vyžaduje nejvyšší stupeň kontejnmentu a izolace. Za upřednostňovanou možnost konečného uložení vysoce aktivního odpadu se obecně považuje uložení v hlubinném geologickém úložišti vyhloubeném několik stovek metrů pod povrchem¹⁵. Podle bezpečnostních norem MAAE není nakládání s odpadem dokončeno v okamžiku, kdy je dovršen proces vyřazování jaderného zařízení z provozu, neboť vysoce aktivní odpad dosud nebyl zlikvidován v konečném úložišti¹⁶.

„Znečišťovatel platí“ jako zásada EU i mezinárodní zásada

20

Nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem v Evropské unii upravuje „směrnice o radioaktivním odpadu“¹⁷. Její požadavky vycházejí z úmluvy MAAE z roku 1997, kterou Litva, Bulharsko a Slovensko podepsaly¹⁸. Tato úmluva zavazuje své smluvní strany, aby uplatňovaly zásadu „znečišťovatel platí“, což znamená, že subjekty, které produkují odpad, by měly nést náklady na nakládání s tímto odpadem, aby se předešlo poškození lidského zdraví a životního prostředí¹⁹. Další zásada, o niž se úmluva opírá, stanoví, že břemeno nakládání s jaderným odpadem nemá být zbytečně přenášeno na budoucí generace. To se odráží ve směrnici o radioaktivním odpadu, která uvádí, že „každý členský stát by měl mít morální povinnost zabránit nepřiměřenému zatížení budoucích generací spojenému s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, včetně radioaktivního odpadu, který vznikne po vyřazení stávajících jaderných zařízení z provozu“²⁰.

Úlohy a odpovědnost aktérů v rámci programů pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu

21

Jak je povoleno podle ustanovení příslušných právních předpisů, rozhodla se Evropská komise řídit programy pomoci vyřazování jaderných zařízení z provozu metodou nepřímého řízení²¹. Při tomto režimu řízení Komise svěřuje úkoly týkající se plnění rozpočtu prováděcím subjektům (viz příloha IV), ponechává si však celkovou odpovědnost za plnění rozpočtu EU. Komise proto musí zajistit, aby prováděcí subjekty měly zavedeny náležité struktury pro kontrolu a monitorování. Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD) vystupuje jako prováděcí subjekt pro všechny uvedené programy.

22

Kromě toho v Litvě jedná jako druhý prováděcí subjekt Centrální agentura pro řízení projektů, vnitrostátní subjekt veřejného sektoru, který u projektů převedených do jeho správy plní stejné úkoly jako EBRD²². V době auditu byly prostřednictvím Centrální agentury pro řízení projektů realizovány všechny nové projekty. EBRD bude nadále odpovídat za projekty, které byly do její pravomoci svěřeny dříve.

23

Uvedené tři členské státy jsou povinny zřídit vhodné vnitrostátní struktury k provádění programu a přijmout veškerá nezbytná opatření k odstranění jakýchkoli právních nebo správních překážek řádného fungování jejich příslušných programů vyřazování jaderných zařízení z provozu²³. Členské státy jmenují koordinátora programu z ministerstva odpovědného za energetickou politiku, který na vnitrostátní úrovni převezme celkovou odpovědnost za plánování, koordinaci a monitorování příslušných programů vyřazování jaderných zařízení z provozu.

24

Litva rovněž pověřila ministerstvo financí, aby jednalo jako finanční koordinátor odpovědný za finanční dohled nad Centrální agenturou pro řízení projektů.

25

Hlavními příjemci programů jsou provozovatelé jaderných elektráren a/nebo držitelé povolení k vyřazení z provozu, což jsou státní podniky. Po schválení návrhů nesou odpovědnost za realizaci projektů.

26

Členské státy každoročně navrhují roční pracovní program, který vymezuje předpokládané využití financování. Komise pak schvaluje rozhodnutí o financování po konzultaci s výborem pro program pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu, který se skládá ze zástupců 28 členských států. Schvaluje také dokumentaci jednotlivých projektů, které mají být financovány s využitím pomoci EU, na základě výběru prováděcího subjektu. V návaznosti na koordinaci na vnitrostátní úrovni předkládá koordinátor programu návrhy nových projektů ke schválení EBRD a v Litvě Centrální agentuře pro řízení projektů. Po ověření předkládají prováděcí subjekty projektové návrhy Komisi.

27

Komise pak v souladu se smluvními ujednáními převádí příslušné finanční prostředky ve prospěch EBRD a v případě Litvy Centrální agentury pro řízení projektů. Tyto subjekty pak monitorují provádění projektů.

Předcházející zpráva EÚD o vyřazování jaderných elektráren z provozu

28

Ve zvláštní zprávě z roku 2011 Evropský účetní dvůr již dříve zkoumal finanční pomoc pro vyřazování jaderných elektráren z provozu v Bulharsku, Litvě a na Slovensku²⁴.

3Elektrárna Kozloduj v Bulharsku a elektrárna Bohunice na Slovensku mají v blízkosti reaktorů vyřazovaných z provozu reaktory, které jsou stále činné. V této zprávě se výraz „elektrárna“ používá pouze k označení reaktorů vyřazovaných z provozu.

4DOC/97/8, Štrasburk/Brusel, 15. července 1997, Agenda 2000 - Summary and conclusions of the opinions of Commission concerning the Applications for Membership to the European Union presented by the Candidate Countries (Agenda 2000 – Shrnutí a závěry Komise týkající se žádostí o členství v Evropské unii, které předložily kandidátské země); Western European Nuclear Regulators Association (WENRA, Asociace západoevropských jaderných regulačních úřadů), Nuclear Safety in EU Candidate Countries (Jaderná bezpečnost v kandidátských zemích EU), říjen 2000.

5Ačkoli jsou uzavřeny, nebyly reaktorové bloky v Černobylu vyřazeny z provozu. Po nehodě v roce 1986 byl reaktorový blok 4 obestavěn „sarkofágem“.

6Pracovní dokument útvarů Komise Nuclear Decommissioning Assistance Programme Data (Údaje programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu), SEK(2011) 914 v konečném znění.

7Vedle podpory z EU obdržely Litva a Bulharsko rovněž samostatné granty z účtů pro jadernou bezpečnost spravovaných Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD) určené na bezpečnost jaderného provozu.

8Opatření ke zmírnění následků, včetně energetické účinnosti a obnovitelné energie, jsou způsobilá k financování v rámci evropských strukturálních a investičních fondů, jejichž příjemci jsou všechny tři členské státy.

9V celé této zprávě jsou členské státy uváděny v pořadí podle velikosti jejich příslušných programů takto: Litva, Bulharsko a Slovensko.

10SEK(2011) 1387 v konečném znění, pracovní dokument útvarů Komise, Posouzení dopadu.

11COM(2016) 177 final ze dne 4. dubna 2016, s. 7, sdělení Komise o jaderném ukázkovém programu předloženém Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru v souladu s článkem 40 Smlouvy o Euratomu k vyjádření stanoviska, dále jen „sdělení Komise o jaderném ukázkovém programu z roku 2016“.

12Bezpečnostní normy MAAE, Decommissioning of Facilities, General Safety Requirements No. GSR Part 6 (Vyřazování zařízení z provozu, všeobecné bezpečnostní požadavky, č. GSR, část 6), 2014.

13Bezpečnostní normy MAAE, General Safety Requirements Part 6 (Všeobecné bezpečnostní požadavky, část 6), s. 15–16.

14Čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 a (EU) č. 1369/2013.

15Bezpečnostní normy MAAE, General Safety Guide No GSG-1, Classification of Radioactive Waste (Obecné pokyny k bezpečnosti GSG-1, Klasifikace radioaktivního odpadu), 2009, s. 6.

16Bezpečnostní normy MAAE, General Safety Guide No GSG-1, Classification of Radioactive Waste (Obecné pokyny k bezpečnosti GSG-1, Klasifikace radioaktivního odpadu), 2009, s. 3.

17Směrnice Rady 2011/70/Euratom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem (Úř. věst. L 199, 2.8.2011, s. 48).

18MAAE, „Společná úmluva o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivním odpadem“.

19Článek 21 společné úmluvy MAAE o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivním odpadem zní: „Každá smluvní strana zajistí, aby prvotní odpovědnost za nakládání s vyhořelým palivem nebo radioaktivním odpadem nesl držitel příslušného povolení, a učiní příslušné kroky k zajištění toho, aby držitel tuto odpovědnost plnil“.

20Ustanovení 24. bodu odůvodnění směrnice Rady 2011/70/Euratom.

21Ustanovení čl. 58 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1), naposledy pozměněné nařízením (EU, Euratom) č. 2015/1929 ze dne 28. října 2015.

22Slovensko formálně navrhlo zřídit druhý, vnitrostátní způsob provádění, kdy by vedle EBRD působila Slovenská inovační a energetická agentura.

23Článek 4 prováděcího rozhodnutí Komise ze dne 7. srpna 2014 o prováděcích pravidlech pro programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení v Bulharsku, Litvě a na Slovensku z provozu na období 2014–2020, C(2014) 5449 final.

24Zvláštní zpráva č. 16/2011 „Finanční pomoc EU na vyřazování jaderných elektráren z provozu v Bulharsku, Litvě a na Slovensku: dosažené výsledky a budoucí výzvy“ (http://eca.europa.eu).

Rozsah a koncepce auditu

29

Cílem tohoto auditu bylo určit, zda bylo dosaženo pokroku při provádění programů pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu pro Litvu, Bulharsko a Slovensko od roku 2011, kdy jsme zveřejnili svou předchozí zprávu²⁵.

30

Konkrétně jsme zkoumali, zda programy dosáhly pokroku z hlediska:

—demontáže zařízení, získávání potřebných povolení a budování infrastruktury pro nakládání s vyhořelým palivem a odpadem,

—zajištění spolehlivého posouzení nákladů a zajištění finančních prostředků potřebných k tomu, aby bylo dokončeno vyřazování zařízení z provozu.

31

V každém ze tří členských států jsme navštívili dotčené lokality, analyzovali jsme programovou a projektovou dokumentaci a vedli jsme rozhovory s úředníky členských států, provozovateli jaderných elektráren, držiteli vnitrostátních povolení k nakládání s radioaktivním odpadem, regulačními orgány a úředníky z prováděcích subjektů a Evropské komise.

32

K posouzení pokroku na úrovni projektu jsme zvolili 17 infrastrukturních a neinfrastrukturních projektů vyřazování jaderných zařízení z provozu financovaných EU ve všech třech členských státech (viz příloha V). Vybrali jsme projekty, u nichž jsme v naší předcházející zprávě došli k nejzávažnějším zjištěním, a další projekty, které mají pro vyřazování z provozu zásadní význam. Rovněž jsme shromáždili údaje o prodleních a překročeních nákladů, které se týkaly 18 klíčových projektů infrastruktury (příloha VI).

33

Pokud to bylo možné, poukázali jsme rovněž na příklady zlepšování nových postupů ve třech uvedených členských státech a obecného předvídavého uvažování. Za tímto účelem jsme navštívili staveniště největšího světového hlubinného geologického úložiště ve Finsku (viz příloha VII).

34

Audit probíhal od dubna 2015 do dubna 2016.

35

Náš audit nezahrnoval soulad projektových výdajů s pravidly pro konkrétní fondy. Audit nezahrnoval ani zadávání veřejných zakázek. Neposuzovali jsme radioaktivní bezpečnost nebo bezpečnost zařízení, neboť to spadá do odpovědnosti příslušných vnitrostátních orgánů. Žádným způsobem jsme se nesnažili argumentovat ve prospěch jaderné energie nebo proti ní, ani vyvozovat závěry ohledně skladby dodávek energie v EU; o těchto záležitostech zpráva nepojednává.

25Zvláštní zpráva č. 16/2011.

Připomínky

Při vyřazování jaderných zařízení z provozu bylo od roku 2011 dosaženo určitého pokroku, zásadní výzvy však teprve čekají

36

Tento oddíl uvádí naše zjištění týkající se pokroku dosaženého v procesu vyřazování zařízení z provozu za podpory programů pomoci EU od roku 2011 a upozorňuje na případná prodlení, která ovlivňují klíčové infrastrukturní projekty.

V nekontrolovaných pásmech byl zaznamenán pokrok, avšak vyřazování budov reaktorů z provozu má teprve začít a infrastruktura pro nakládání s radioaktivním odpadem je dokončena jen zčásti

37

U každé ze tří jaderných elektráren jsme zkoumali:

—rozsah, v němž je uzavření jaderných elektráren nevratné,

—pokrok dosažený při demontáži v nekontrolovaných a kontrolovaných pásmech,

—dostupnost infrastruktury pro nakládání s vyhořelým palivem a odpadem potřebné pro činnosti vyřazování z provozu a demontáže.

Vnitrostátní orgány uvádějí, že uzavření elektráren je nyní nevratné, očekávané výstupy Komise však dosud nebyly realizovány

38

V roce 2011 Komise určila čtyři očekávané výstupy, které je třeba realizovat, než lze uzavření jaderné elektrárny považovat za nevratné²⁶. Tabulka 3 uvádí naše hodnocení, do jaké míry byly tyto očekávané výstupy v Litvě, Bulharsku a na Slovensku realizovány.

39

Orgány v Litvě, Bulharsku a na Slovensku tvrdí, že dosažený pokrok znamená, že uzavření je nyní skutečně nevratné, neboť obnovení provozu by již nebylo technicky proveditelné nebo nákladově efektivní²⁷.

Tabulka 3

Hodnocení EÚD týkající se realizace očekávaných výstupů, které znamenají nevratné uzavření tří jaderných elektráren, k 31. prosinci 2015

Očekávané výstupy
Ignalina, Litva
Kozloduj, Bulharsko
Bohunice, Slovensko

1. Jaderná elektrárna je po uzavření bezpečně udržována až do úplného odstranění paliva
Částečně dosaženo
Probíhá bezpečná údržba. Z reaktoru 1 bylo odstraněno palivo. Z reaktoru 2 dosud nebylo odstraněno palivo.
Dosaženo
Z reaktorů a palivových nádrží bylo odstraněno palivo.
Dosaženo
Z reaktorů a palivových nádrží bylo odstraněno palivo.

2. Bylo vydáno povolení k vyřazení z provozu
Nedosaženo
Povolení dosud nebylo vydáno.
Částečně dosaženo
Povolení vydána pro bloky 1–2, pro bloky 3–4 se očekává v roce 2016.
Dosaženo
Povolení bylo vydáno v roce 2015.

3. Je dokončen návrh demontáže jádra reaktoru / primárního okruhu
Částečně dosaženo
Návrh postupu demontáže dosud není dokončen, probíhá studie (viz příloha V, projekt 6).
Částečně dosaženo
Projekt návrhu postupu demontáže je ve fázi zadávacího řízení.
Částečně dosaženo
Projekt návrhu postupu demontáže dosud probíhá (viz příloha V, projekt 16).

4. Začala demontáž v budově reaktoru
Částečně dosaženo
V budově reaktoru zatím probíhají jen méně významné práce.
Částečně dosaženo
V budově reaktoru zatím probíhají jen méně významné práce.
Částečně dosaženo
V budově reaktoru zatím probíhají jen méně významné práce.

Zdroj: EÚD, na základě informací od vnitrostátních orgánů.

40

Jedním z očekávaných výstupů pro posouzení toho, zda proces vyřazování jaderného zařízení z provozu dosáhl nevratného stavu, je existence povolení k vyřazení z provozu, které je nutno získat před zahájením práce v kontrolovaném pásmu. Od roku 2011, kdy Bulharsko i Slovensko u dotčených elektráren pokročily od povolení k provozu až k povolení k vyřazení z provozu, Litva tento krok nesplnila.

–Elektrárna Ignalina v Litvě musí povolení k vyřazení z provozu teprve získat, což by podle plánu mělo nastat do roku 2022, tedy o deset let později, než bylo plánováno původně, a 18 let poté, co blok 1 přestal produkovat elektřinu.

–Elektrárna Kozloduj v Bulharsku získala desetileté povolení k vyřazení z provozu pro své první dva bloky dne 27. listopadu 2014 a povolení k vyřazení z provozu pro bloky 3 a 4 očekává v roce 2016. Přesto však mohou být zapotřebí dodatečná povolení k provedení větších prací při demontáži kritických reaktorových systémů nebo reaktoru samotného.

–Elektrárna Bohunice na Slovensku získala své stávající povolení k vyřazení z provozu dne 23. prosince 2014, což umožnilo zahájit proces demontáže v budově reaktoru. Plán vyřazování z provozu nepředpokládal začátek demontážních prací před koncem roku 2015. Hlavní demontáž dosud nezačala.

Pokrok dosažený při demontáži v nekontrolovaném pásmu

41

Jak uvádí tabulka 3, žádná ze tří elektráren dosud nedokončila návrh demontáže jader reaktorů / primárních okruhů ani v budově reaktoru neprovedla více než jen drobné práce. To znamená, že všechny tři členské státy dosud čekají kritické úkoly spojené s prací v kontrolovaném pásmu, včetně budov reaktorů.

42

Bylo nicméně dosaženo pokroku při demontáži v nekontrolovaném pásmu. Od naší předchozí zprávy ve všech třech lokalitách pokročily práce na demontáži určitých klíčových prvků, například turbínových hal v nekontrolovaném pásmu (příklad viz obrázky 8 a 9). V Litvě začala demontáž později, než se plánovalo, ale od roku 2014 postupovala řádně.

Obrázky 8 a 9

Fotografie znázorňující pokrok při demontáži klíčových prvků v turbínové hale v jaderné elektrárně Bohunice V1 na Slovensku

Obrázek 8 – Před demontáží

2011: Turbínová hala s turbínami

© JAVYS.

Obrázek 9 – Po demontáži

2015: Turbínová hala bez turbín

© JAVYS.

Došlo k určitému pokroku v infrastruktuře pro nakládání s odpadem, konečná úložiště vyhořelého paliva se však dosud nacházejí ve fázi koncepcí

43

Povolení k pokračování procesu vyřazování z provozu bude vydáno mimo jiné pouze tehdy, pokud budou k dispozici odpovídající řešení a infrastruktura pro nakládání s odpadem. Vzhledem k tomu, že s různými druhy generovaného odpadu se nakládá různě (viz tabulka 2), je nezbytná dostatečně důkladná radiologická inventura a charakterizace zařízení a radioaktivního odpadu, aby bylo možné přesně určit metodiky a technologie potřebné k dekontaminaci, demontáži a fragmentaci systémů a staveb a vybrat pro nakládání s odpadem nejvhodnější řešení. Všechny tři členské státy v této oblasti od našeho posledního auditu dosáhly určitého pokroku. Ačkoli však obecně vzato postupují v souladu s plány vyřazování z provozu, radiologická charakterizace budov reaktoru není v žádné ze tří elektráren dosud komplexní.

44

Pokud jde o velmi nízko až středně aktivní odpad (viz tabulka 4), všechny tři členské státy dosáhly jistého pokroku ve výstavbě hlavní nezbytné infrastruktury pro nakládání s odpadem. Existující infrastruktura splňuje současné potřeby v této fázi procesu vyřazování z provozu. V důsledku toho v žádné ze tří elektráren bezprostředně nehrozí, že by bylo nutné vyřazování z provozu kvůli nedostatečné kapacitě infrastruktury pro nakládání s odpadem pozastavit. Několik projektů v oblasti nakládání s odpadem vyššího stupně radioaktivity nebo s budoucími většími objemy odpadu se však potýká se zpožděními a některé zůstávají ve fázi návrhu (viz tabulka 4 a body 60–71).

45

Vysoce aktivní odpad má v zásadě dvě formy: vyhořelé jaderné palivo určené k uložení nebo odpadní materiály, které zůstávají po přepracování vyhořelého jaderného paliva. Obecně tvoří vyhořelé jaderné palivo 95 % objemu vysoce aktivního odpadu a připadá na ně 95–99 % celkové radioaktivity jaderné elektrárny. Jakmile jsou vyhořelé jaderné palivové články vyňaty z reaktoru (viz obrázek 10), jsou buď přepracovány, nebo umístěny do meziskladu na dobu přibližně 50 let.

Tabulka 4

Pokrok ve výstavbě infrastruktury pro nakládání s velmi nízko až středně aktivním odpadem, 2011 a 2015

| 2011 | 2015
Ignalina, Litva | Probíhají práce na „krátkodobém úložišti“ velmi nízko aktivního odpadu na skládce. | Krátkodobé úložiště je dokončeno a zaplněno z 80 % své současné kapacity.
Výstavba povrchového zařízení dosud nezačala. | Výstavba povrchového zařízení dosud nezačala, neboť se zadávací řízení zpozdilo kvůli změnám technického projektu.
Podpovrchové úložiště pro nízko a středně aktivní krátkodobý odpad je ve fázi návrhu. | Podpovrchové úložiště je stále ve fázi návrhu a jeho výstavba se zpozdila o jeden rok.
Výstavba zařízení pro nakládání s pevným odpadem a skladování dlouhodobého středně aktivního odpadu se zpozdila o 3,5 roku. | Výstavba zařízení pro nakládání s pevným odpadem a jeho skladování se zpozdila o devět let. Provozní přejímka je plánována na rok 2018. Není k dispozici zařízení pro uložení odpadu z demontáže reaktoru, přestože související projekt byl již zahájen.
Kozloduj, Bulharsko | Využívají se stávající zařízení pro skladování odpadu a nakládání s odpadem na místě, budoucí vyřazování z provozu však bude vyžadovat dodatečnou kapacitu pro skladování odpadu a nakládání s ním. | Podle posouzení, které provedl držitel povolení k vyřazení z provozu – státní podnik pro nakládání s jaderným odpadem (SERAW) – by měla kapacita stávajících úložišť radioaktivního odpadu dostačovat do roku 2022.
Vnitrostátní zařízení k uložení nízko a středně aktivního radioaktivního odpadu by mělo být vybudováno do konce roku 2015. | Výstavba vnitrostátního zařízení k uložení nízko a středně aktivního radioaktivního odpadu, hlavní chybějící prvek, se zpozdila o šest let. Dokončení se očekává v roce 2021 (viz bod 56).
Bohunice, Slovensko | Využívají se stávající zařízení pro skladování odpadu a nakládání s odpadem na místě. Budoucí vyřazování z provozu bude vyžadovat dodatečnou kapacitu pro skladování odpadu a nakládání s odpadem. | Probíhající projekt za účelem zvýšení kapacity vnitrostátního úložiště radioaktivního odpadu pro velmi nízko aktivní odpad má být dokončen v roce 2018.

Zdroj: EÚD, na základě informací od vnitrostátních orgánů.

Obrázek 10

Kontejner na vyhořelé jaderné palivové články z reaktoru VVER440/230

© JAVYS.

46

Zatímco odstraňování paliva je v Bulharsku a na Slovensku dokončeno, v Litvě blok 2 palivo ještě částečně obsahuje a skladovací bazény v bloku 1 jsou stále zaplněny vyhořelým jaderným palivem. V Bulharsku a na Slovensku jsou vyhořelé jaderné palivové články stále klasifikovány jako materiál pro potenciální budoucí využití, přestože některé z těchto materiálů budou nevyhnutelně vyžadovat trvalé uložení. Tabulka 5 nabízí přehled klasifikace vyhořelého jaderného paliva, jeho stávajícího umístění a formy a stavu infrastruktury pro přechodné nakládání s vyhořelým jaderným palivem.

Tabulka 5

Přehled skladování a klasifikace vyhořelého jaderného paliva

| Bylo z jádra reaktoru odstraněno palivo? | Bylo z reaktoru a palivových nádrží odstraněno palivo? | Klasifikace vyhořelého jaderného paliva | Aktuální umístění vyhořelého jaderného paliva | Je pro vyhořelé jaderné palivo k dispozici konečné úložiště?
Ignalina, Litva | Blok 1 | Ano | Ne | Vysoce aktivní odpad | V reaktorových nádržích v bloku 1 a v suchém meziskladu vyhořelého paliva na místě | Ne
Blok 2 | Ne | Ne | Vysoce aktivní odpad | V jádru reaktoru bloku 2 a v reaktorových nádržích bloku 2 | Ne
Kozloduj, Bulharsko | Ano | Ano | Materiál pro potenciální budoucí využití | Mokrý a suchý mezisklad vyhořelého paliva na místě, částečná dodávka do Ruska | Ne
Bohunice V1, Slovensko | Ano | Ano | Materiál pro potenciální budoucí využití | Mokrý mezisklad vyhořelého paliva na místě | Ne

Zdroj: EÚD, na základě informací od vnitrostátních orgánů.

47

Tabulka 6 nabízí přehled pokroku dosaženého v případě infrastruktury pro přechodné skladování vyhořelého jaderného paliva od roku 2011. Zejména v Litvě se pokrok zdržel v důsledku prodlení při výstavbě meziskladu vyhořelého paliva.

Tabulka 6

Pokrok infrastruktury pro přechodné skladování vyhořelého jaderného paliva, 2011 a 2015

2011
2015

Ignalina, Litva
Nebylo možné odstranit palivo z bloků, dokud nebyl v provozu mezisklad vyhořelého paliva, tento projekt se však o čtyři roky zpozdil.
Výstavba meziskladu vyhořelého paliva se zpozdila o dalších šest let, což znamená, že celkově došlo ke zpoždění o deset let oproti původnímu plánu konečného vyřazení z provozu z roku 2005. Dokončení meziskladu je podmínkou pro získání povolení k vyřazení z provozu.

Kozloduj, Bulharsko
Projekt a výstavbu suchého meziskladu pro skladování vyhořelých palivových článků v kontejnerech postihla významná prodlení a překročení nákladů.
Přejímací osvědčení bylo získáno v březnu 2013 a do roku 2015 bylo uloženo šest naplněných kontejnerů z 34 plánovaných. Desetileté povolení k provozování skladu bylo získáno dne 29. ledna 2016.

Bohunice, Slovensko
Je k dispozici mokrý mezisklad vyhořelého paliva.
Vyhořelé palivo z bloku jaderné elektrárny V1 je uloženo v meziskladu vyhořelého paliva na místě. Jeho skladovací kapacita bude dostačovat do roku 2024, pokud zde bude uloženo i vyhořené palivo z jiných zařízení. Než bude vydáno rozhodnutí o konečném uložení, plánuje se výstavba suchého meziskladu vyhořelého paliva.

Zdroj: EÚD, na základě informací od vnitrostátních orgánů.

48

Mezisklad vyhořelého jaderného paliva představuje dočasné řešení před konečným uložením. Za upřednostňovanou možnost uložení vysoce aktivního odpadu se obecně považuje konečné uložení v hlubinném geologickém úložišti, obvykle několik stovek metrů či hlouběji pod povrchem (příklad viz příloha VII). V zásadě by každá země s jaderným programem měla vypracovat program výstavby odpovídajícího úložiště²⁸. Některé země však mohou generovat malé objemy radioaktivního odpadu, mohou mít omezené finanční zdroje nebo jim mohou chybět vhodné geologické podmínky²⁹. Jak uvádí tabulka 5, žádný ze tří dotčených členských států v současné době nemá přístup k takovému úložišti pro konečné uložení. S totožnými výzvami se potýkají i jiné členské státy.

49

Přístup ke konečnému úložišti by mohl být zajištěn prostřednictvím spolupráce více států. V případě „nadnárodního úložiště“ se odpad pocházející z více než jedné země likviduje ve společném úložišti. Nacházejí-li se všechny zúčastněné země ve stejné oblasti, je úložiště často označováno jako „regionální úložiště“³⁰.

50

Směrnice EU o radioaktivním odpadu ponechává prostor pro regionální spolupráci v této oblasti a výslovně uznává, že „některé členské státy považují za potenciálně přínosnou, bezpečnou a nákladově efektivní alternativu sdílení zařízení pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem včetně úložišť“³¹. Některé členské státy však ve svých právních předpisech omezují dovoz jaderného odpadu. Například:

—Litva zakazuje dovoz radioaktivního odpadu a vyhořelého jaderného paliva, vyjma a) tranzitu radioaktivního odpadu a vyhořelého jaderného paliva přes území Litvy a b) zpětného dovozu radioaktivního odpadu a vyhořelého jaderného paliva zpracovaného v zahraničí³².

—Bulharsko zakazuje dovoz radioaktivního odpadu vyjma a) zpětného dovozu použitých zapečetěných zdrojů ionizujícího záření vyrobených v Bulharsku a b) radioaktivního odpadu přepracovaného v rámci služby pro Bulharsko³³.

—Slovensko zakazuje dovoz radioaktivního odpadu vyjma a) přepravy přes území této země a b) dovozu radioaktivního odpadu pro přepracování a úpravu³⁴.

51

V celé EU se v současné době buduje pouze jedno hlubinné geologické úložiště, a to ve Finsku (viz příloha VII). Od přijetí prvního rozhodnutí finské vlády o harmonogramu provádění a zahájení průzkumu lokality v roce 1983 uplyne téměř 40 let, než bude možné zahájit ukládání odpadu (obrázek 11 uvádí harmonogram projektu). Ukládání vyhořelého paliva má být zahájeno počátkem 20. let 21. století.

Obrázek 11

Harmonogram finského hlubinného geologického úložiště

© Posiva Oy.

52

V současné době pracují na přípravách hlubinného geologického úložiště i jiné členské státy, které se nacházejí v různých stádiích v rámci harmonogramu.

—Ve Švédsku Úřad pro radiační bezpečnost v současné době přezkoumává žádost o výstavbu hlubinného geologického úložiště ve vybrané lokalitě Forsmark. Dokončení výstavby a uvedení do provozu se plánuje do roku 2028³⁵.

—Ve Francii by mohla být žádost o výstavbu podána v období 2017/2018. Pilotní provozní fáze se plánuje na období let 2025–2035 a komerční využívání by mělo začít po roce 2035³⁶.

—V Německu byla Komise pro ukládání vysoce aktivního radioaktivního odpadu pověřena vypracováním zprávy do konce roku 2016 v rámci příprav na proces výběru lokality. Podle vnitrostátního práva by mělo být rozhodnutí o výběru lokality přijato do roku 2031. Ukládání odpadu by mohlo začít nejdříve v období 2045–2050³⁷.

53

Podle směrnice EU o radioaktivním odpadu z roku 2011 měly členské státy vypracovat své vnitrostátní programy do srpna 2015, včetně plánů konečného uložení odpadu. Komise je povinna podat Parlamentu a Radě zprávu o provádění uvedené směrnice, dosud tak ale neučinila³⁸.

54

Analyzovali jsme příslušné vnitrostátní programy tří členských států a došli jsme k závěru, že Litva, Bulharsko a Slovensko potenciální řešení konečného uložení teprve začaly projednávat, jednání se tedy nacházejí ve fázi vytváření koncepce.

55

V Bulharsku vnitrostátní programy uvádějí tři možnosti nakládání s vysoce aktivním odpadem včetně vyhořelého paliva:

—přepracování v jiných zemích,

—účast v regionálních nebo mezinárodních řešeních konečného uložení, aniž by bylo ohroženo provádění vnitrostátního programu,

—uložení vysoce aktivního odpadu v Bulharsku.

Bulharské orgány dotazované v průběhu auditu se vyslovily ve prospěch druhé, regionální možnosti, a to kvůli obavám spojeným s malou jadernou kapacitou země, jejími geologickými a klimatickým podmínkami, právními předpisy, veřejným míněním, finanční způsobilostí a objemem vysoce aktivního radioaktivního odpadu. Konečné rozhodnutí o volbě konkrétní možnosti má být přijato do roku 2030. Jako přechodné řešení vnitrostátní program předpokládá výstavbu meziskladu.

56

V Litvě vnitrostátní program přijatý v prosinci 2015 předpokládá výstavbu konečného úložiště v Litvě. Dotazované litevské orgány však vyjádřily stejné obavy, jaké uvedly orgány v Bulharsku, stejně jako to, že upřednostňují regionální systém.

57

Na Slovensku vnitrostátní program uvádí dvě možnosti:

—uložení v hlubinném geologickém úložišti na Slovensku, pro něž program obsahuje odhad nákladů,

—monitorování a podporu výstavby mezinárodního úložiště.

58

Žádný ze tří členských států neuvedl, který region nebo které země by se mohly podílet na případném regionálním řešení nebo jiném řešení na bázi EU.

Téměř u všech projektů klíčové infrastruktury pro vyřazování z provozu došlo ke zpoždění

59

Abychom určili pokrok dosažený od roku 2011, shromáždili jsme údaje o vzorku 18 klíčových projektů infrastruktury pro vyřazování z provozu a podpůrných projektů v každém ze tří členských států, financovaných programy pomoci EU (viz příloha VI)³⁹.

60

Téměř u všech projektů klíčové infrastruktury pro vyřazování z provozu došlo v letech 2011–2015 ke zpoždění. Jak je patrné z přílohy VI, zpoždění od počátku provádění do konce roku 2015 u projektů narostla až o deset let. Tato zpoždění patří k hlavním důvodům, proč od naší předchozí zprávy z roku 2011 Litva odložila datum konečného vyřazení z provozu o dalších devět let. Konečným datem vyřazení z provozu v Litvě je nyní rok 2038.

61

Naše zpráva z roku 2011 uváděla, že v Litvě se realizace projektu meziskladu vyhořelého paliva (viz obrázek 12) zpozdila o více než čtyři roky, jak uvádí tabulka 6. Od té doby zpoždění narostlo o dalších šest let. Postup projektu byl pomalý zvláště v letech 2011–2014. Rozhodnutí, která podnítila další nastartování projektu, byla přijata teprve počátkem roku 2013. Zpoždění tohoto projektu zdržela odstraňování paliva z reaktoru (viz projekt 1 v příloze V).

Obrázek 12

Mezisklad vyhořelého paliva v jaderné elektrárně Ignalina, Litva

© INPP.

© INPP.

62

Další klíčový projekt v Litvě, zařízení pro zpracování a skladování pevného odpadu, se od našeho posledního auditu zpozdil o dalších pět let, což znamená celkové zpoždění o devět let. Související obchodní spory s dodavatelem byly vypořádány a z programu pomoci EU bylo vyplaceno odškodnění ve výši 55 milionů EUR; dalších 17,9 milionu EUR bylo vyčleněno na rezervu na předpokládaná rizika.

63

K hlavním důvodům zpoždění v Litvě patřily smluvní spory, špatné informace o tom, jak byla elektrárna skutečně postavena, neúplné informace o zařízení a vyhořelém palivu, nedostatečná koordinace prací subdodavatelů a nedostatečný dohled nad nimi.

64

Ačkoli u projektů v Bulharsku a na Slovensku také došlo ke zpožděním, tato zpoždění nevedla k odkladu plánovaného data konečného vyřazení z provozu. Na Slovensku zůstal konečným datem rok 2025. V Bulharsku bylo toto datum dokonce o pět let uspíšeno, a to z roku 2035 na rok 2030, byť to lze připsat vnitrostátní strategii nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem z roku 2011, která formálně rozhodla o konečném stavu lokality jako průmyslového pozemku pro další využití, a tím vyloučila možnost navrácení do přírodního stavu, která by vyžadovala více času.

65

V Bulharsku jsou příklady zpoždění projektů následující:

—Výstavba klíčového zařízení pro nakládání s radioaktivním odpadem, vnitrostátního zařízení k uložení nízko a středně aktivního radioaktivního odpadu, měla být dokončena v roce 2015 (viz tabulka 4 a obrázek 13). Tento proces se však zpozdil o šest let, zejména kvůli zamítnutému posouzení vlivů na životní prostředí, které muselo být zahájeno znovu a stále probíhá. Lhůtou pro dokončení tohoto zařízení je nyní rok 2021 (viz projekt 11 v příloze V).

Obrázek 13

Lokalita pro vnitrostátní zařízení k uložení nízko a středně aktivního radioaktivního odpadu v Bulharsku

© SERAW.

—Výstavba plazmového tavicího zařízení, tedy zařízení pro zpracování a úpravu pevného odpadu s vysokým objemovým redukčním faktorem, se zpozdila téměř o pět let. Došlo k tomu v důsledku problémů při určování technických řešení, která jsou dosud první svého druhu, změn regulačního rámce, jež vedly ke třem revizím projektu zařízení, a odvolání proti posouzení vlivů na životní prostředí. Stavební povolení bylo vydáno dne 14. května 2015 a dokončení se nyní očekává v červnu 2017 (viz obrázek 14 a projekt 11 v příloze V).

Obrázek 14

Přípravné práce pro instalaci plazmového tavicího zařízení

© SERAW.

66

Na Slovensku bylo dokončení projektu dekontaminace primárního okruhu (viz obrázek 15), který je třeba realizovat, než bude možná demontáž ústřední části budovy reaktoru, původně plánováno na rok 2014. Vzhledem k tomu, že několik technických problémů zůstává nevyřešeno, nebylo konečné datum dokončení projektu na konci ledna 2016 dosud známo, stejně jako případný dopad tohoto zpoždění na náklady a celkový harmonogram vyřazování z provozu (viz projekt 16 v příloze V).

Obrázek 15

Reaktor typu VVER440/230 a hlavní prvky primárního chladicího okruhu

© JAVYS.

67

Výše uvedené příklady dokládají, že zpoždění, k nimž ve třech členských státech došlo, mají nejrůznější důvody, včetně:

—problémů při určování a provádění technických řešení, která jsou dosud první svého druhu,

—neúplných historických dat a nedostatečných informací o tom, jak byla elektrárna skutečně postavena,

—neúplných inventur a/nebo charakterizací odpadu, zvláště u budov reaktorů.

68

V některých případech bránila pokroku projektů nutnost podstatně upravit plány, nebo dokonce projekty zcela ukončit, přestože návrhy již prošly několika koly kontroly. To naznačuje, že při výběru a přípravě projektů se vyskytly obtíže. Rovněž to poukazuje na problémy, jimž ministerstva, vnitrostátní orgány a koneční příjemci čelí s tím, jak se vyřazování z provozu blíží ke kritické fázi likvidace budov reaktorů, kdy jsou pro demontáž, převoz a skladování staveb a součástí z kontrolovaného pásma zapotřebí specifické znalosti a zkušenosti.

69

Současně byli zejména držitelé povolení k vyřazování z provozu závislí na externích odbornících, jako jsou poradci, inženýři a právníci (náklady na externí odborníky viz tabulka 7). Ačkoli je využití externích odborníků podle pravidel EBRD vyžadováno a bylo ve fázi plánování a raného provádění nezbytné, mělo by se využívání odborníků během let snižovat, neboť znalosti jsou předávány místním pracovníkům.

Tabulka 7

Náklady na externí odborníky v období 2001–2015 a jejich podíl na podpoře EU přidělené na vyřazování zařízení z provozu

Ignalina, Litva
2001–2016
Kozloduj, Bulharsko
2001–2015¹
Bohunice, Slovensko
2003–2016

mil. EUR
% podpory z EU
mil. EUR
% podpory z EU
mil. EUR
% podpory z EU

75
9
99
20
45
9

1Údaje za Bulharsko zahrnují jednu smlouvu na jednotku řízení projektu, která trvá po období 2016–2019.

Zdroj: EÚD, na základě údajů o projektech poskytnutých prováděcími subjekty a údajů z monitorovacích zpráv o projektech vyřazování jaderných zařízení z provozu.

70

Kromě toho je rizikem nedostatek kvalifikovaných a zkušených inženýrů, který panuje v celé EU. Jedná se zejména o Litvu, která se potýká s tím, že neexistují mezinárodní zkušenosti s demontáží jejího reaktoru typu RBMK, prvního reaktoru tohoto typu, jenž má být vyřazen z provozu (viz bod 2)⁴⁰.

71

Všechny tři členské státy se snaží posilovat svou technickou kapacitu a zlepšovat sdílení znalostí. Například:

—V Bulharsku byly v dubnu 2013 sloučeny a začleněny do společnosti SERAW, která je držitelem povolení k vyřazení z provozu, dvě různé jednotky pro řízení projektů, jež nesly odpovědnost za vyřazování z provozu a výstavbu vnitrostátního zařízení k uložení nízko a středně aktivního radioaktivního odpadu. Externí poradce, který je nápomocen této integrované jednotce pro řízení projektů, je součástí organizační struktury SERAW. Zaměstnanci externího poradce působící na místě pracují ve dvojicích s místními protějšky určenými pro každý projekt. Konečná rozhodovací pravomoc náleží vedoucímu jednotky pro řízení projektu, jímž je místní zaměstnanec SERAW. Tento postup vedl ke zvýšené vlastnické odpovědnosti.

—Na Slovensku uspořádala společnost JAVYS, a. s., slovenský státní podnik odpovědný za vyřazování z provozu a nakládání s radioaktivním odpadem, v březnu 2015 dvoudenní seminář věnovaný sdílení znalostí se zástupci jaderných elektráren Ignalina, Bohunice a Kozloduj, EBRD, Evropské komise a slovenského ministerstva hospodářství.

Odhadované náklady na vyřazování zařízení z provozu dosáhnou nejméně 5,7 miliardy EUR, při zahrnutí nákladů na konečné uložení pak dvojnásobku této částky

72

Naše předchozí zpráva zjistila, že všechny tři vnitrostátní plány vyřazování z provozu a jejich odhady nákladů byly neúplné. Byly zjištěny významné mezery ve financování. Tento audit analyzoval, jak se vyvíjely náklady na vyřazování z provozu a výše dostupného financování, a to jak na úrovni EU, tak na vnitrostátní úrovni. Rovněž jsme se snažili odhadnout úplné náklady včetně konečného uložení odpadu, jimž budou tři členské státy čelit, a analyzovali jsme metody používané k účtování závazků z titulu budoucích nákladů.

Celkové odhadované náklady na vyřazování zařízení z provozu se od roku 2010 zvýšily o 40 % na 5,7 miliardy EUR

73

Naše předchozí zpráva doporučila komplexní posouzení nákladů vyplývajících z vyřazování jaderných zařízení z provozu. V roce 2014 členské státy aktualizovaly odhady nákladů na vyřazování jaderných zařízení z provozu uvedené v plánech konečného vyřazení z provozu, které již členské státy předložily Komisi. Slovensko provedlo další drobné změny v roce 2015. Tyto aktualizace, jež měly poskytnout úplnější obraz situace, uváděly nárůst nákladů o 40 %: ze 4,1 miliardy EUR v roce 2010 na 5,7 miliardy EUR v roce 2015. Nárůst byl nejvýraznější v letech 2010–2011 (viz obrázek 16). Mezi třemi uvedenými členskými státy byly významné rozdíly. Většina odhadovaného nárůstu nákladů připadla na Litvu s nárůstem o 67 % v letech 2010–2015. Ve stejném období se zvýšily i odhadované náklady pro elektrárnu Bohunice na Slovensku, a to o 30 %. Odhad nákladů pro elektrárnu Kozloduj v Bulharsku zůstal do značné míry nezměněn. Po počátečním nárůstu v roce 2011 zaznamenal odhad nákladů provedený po rozhodnutí o odkladu lhůty snížení nákladů o 136 milionů EUR (viz bod 64).

74

Od roku 2011 všechny tři členské státy zlepšily svůj přístup k odhadování nákladů na činnosti v rámci vyřazování jaderných zařízení z provozu ve svých plánech konečného vyřazení z provozu. Nyní používají nejnovější metodiku známou jako Mezinárodní struktura pro výpočet nákladů na vyřazování jaderných zařízení z provozu⁴¹. Přetrvává však nejistota ohledně úplného seznamu činností a souvisejících nákladů spojených zejména s demontáží příslušných budov reaktorů, neboť v žádné z lokalit není dokončena komplexní inventura a radiologická charakterizace kontrolovaného pásma (viz bod 32).

Obrázek 16

Odhadované náklady na vyřazování z provozu v letech 2010–2015

Zdroj: Údaje za rok 2010: plány konečného vyřazení z provozu. Údaje za rok 2011: aktualizované odhady poskytnuté během zasedání výboru pro program pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu v březnu 2011. Údaje za rok 2015: aktualizované plány konečného vyřazení z provozu, roční pracovní programy na rok 2015 a v případě Slovenska, které má provést aktualizaci, návrh ročního pracovního programu na rok 2016.

Členské státy, zvláště Litva, se potýkají s finančními problémy

75

U všech tří členských států jsme porovnali odhady nákladů a dostupné financování zjištěné při našem posledním auditu s nejnovějšími údaji dostupnými v době aktuálního auditu. V současné době má být financování EU pro vyřazování z provozu poskytováno do roku 2020. Dostupné vnitrostátní financování a financování EU ve výši 4,0 miliardy EUR však nestačí k pokrytí odhadovaných nákladů dosahujících 5,7 miliardy EUR bez nákladů na konečné uložení (viz tabulka 8 a obrázek 17). Do konce vyřazování zařízení z provozu tudíž vzniká mezera ve financování ve výši 1,7 miliardy EUR. Na Litvu připadá 93 % této mezery ve financování.

Tabulka 8

Odhadované celkové náklady na vyřazování z provozu a mezera ve financování, 2011 a 2015

(v mil. EUR)

| Ignalina, Litva | Kozloduj, Bulharsko | Bohunice, Slovensko | Celkem
2011 | 2015 | 2011 | 2015 | 2011 | 2015 | 2011 | 2015
Odhadované náklady | 2 930 | 3 376 | 1 243 | 1 107 | 1 146 | 1 239 | 5 319 | 5 722
Vnitrostátní financování, přidělené¹ | 83 | 262 | 171 | 348 | 231 | 476 | 485 | 1 086
Financování EU, přidělené | 1 367 | 1 553 | 493 | 731 | 489 | 671 | 2 349 | 2 955
Mezera ve financování | 1 480 | 1 561 | 579 | 28 | 426 | 92 | 2 485 | 1 681

1Přidělené vnitrostátní financování mohou tvořit specializované fondy vyhrazené na vyřazování z provozu, přislíbené veřejné výdaje nebo jiné vnitrostátní zdroje.

Zdroj: 2011: aktualizované odhady poskytnuté během zasedání výboru pro program pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu v březnu 2011. 2015: orgány členských států, aktualizované plány konečného vyřazení z provozu a roční pracovní programy 2015 a v případě Slovenska, které má provést aktualizaci, návrh ročního pracovního programu 2016.

Obrázek 17

Znázornění mezer ve financování v letech 2011 a 2015 v každém ze tří členských států

Zdroj: podle tabulky 8.

Nárůst nákladů a mezera ve financování v Litvě jsou podstatné

76

V Litvě se odhady celkových nákladů na vyřazování z provozu v roce 2015 zvýšily o 15 % oproti roku 2011, avšak o 67 % oproti roku 2010, a dosáhly tak 3,4 miliardy EUR. Litevské orgány tento nárůst přičítají mzdovým nákladům, odkladu konečného data vyřazení z provozu a překročení nákladů u velkých projektů infrastruktury pro vyřazování z provozu. Na kategorii nákladů inflace připadlo 26 % zbývajících nákladů na vyřazování z provozu do roku 2038 neboli 695 milionů EUR. Tato částka byla vypočtena na základě ročního odhadu ve výši 3 %. V době, kdy členské státy prováděly výpočet, však centrální banka Litevské republiky stanovila odhad roční míry inflace pro rok 2015, který zohledňuje roky 2013 a 2014, ve výši 1,5 %.

77

Dle našeho názoru svědčí rozsah zvýšení nákladů také o nedostatečném prvotním plánování. Například aktualizace plánu konečného vyřazení z provozu z roku 2014 obsahovala 15 dříve nezohledněných činností vyřazování z provozu, jejichž celkové náklady byly odhadnuty na 318 milionů EUR.

78

Naše analýza projektů klíčové infrastruktury v Litvě od počátku jejich provádění do konce roku 2015 potvrdila zásadní zvýšení nákladů u těchto projektů (viz příloha VI). Některé z těchto dodatečných nákladů byly důsledkem zpoždění projektů. Například zpoždění při provádění projektu meziskladu vyhořelého paliva mělo dopad na postup odstraňování paliva z reaktoru a do konce roku 2014 zapříčinilo dodatečné náklady na údržbu, které překročily 61,3 milionu EUR (viz bod 61), a rovněž přispělo k odkladu konečného data vyřazení z provozu.

79

Obecně vzato se počet zaměstnanců elektrárny, která je vyřazována z provozu, pravděpodobně bude udržovat na úrovni potřebné pro elektrárnu za provozu, dokud nebude z reaktoru odstraněno palivo. Následně by se počet zaměstnanců měl postupně snižovat s tím, jak bude elektrárna přecházet z provozního stavu.

80

Počty zaměstnanců se snížily ve všech elektrárnách (viz tabulka 9). V elektrárně Ignalina v Litvě, v níž bylo palivo odstraněno jen z jednoho ze dvou jader reaktorů a která na základě povolení k provozu stále funguje, zůstávají počty zaměstnanců, a tudíž i náklady financované EU vysoké. Třetina zaměstnanců nadále pracuje na bezpečné údržbě zařízení. V Bulharsku i na Slovensku bylo možné alternativní zaměstnání na jiném místě u reaktorů, které jsou v dané lokalitě dosud v plném provozu. V Litvě, která již jadernou energii nevyrábí, to možné nebylo.

Tabulka 9

Počet zaměstnanců v době uzavření reaktoru a v roce 2015

Počet pracovníků
Poskytnutá podpora z EU
(v mil. EUR)³

během plného provozu¹
v roce 2015

Ignalina, Litva
(2 reaktorové bloky)
3 517
2 127²
171

Kozloduj, Bulharsko
(4 reaktorové bloky)
1 400
650
130

Bohunice, Slovensko
(2 reaktorové bloky)
1 060
239
45

Celkem
5 977
3 016
346

1Údaje pro plný provoz k 31. prosinci 2004 za elektrárnu Ignalina, k 31. prosinci 2002 za elektrárnu Kozloduj a k 1. dubnu 2006 za elektrárnu Bohunice.

2Ze zaměstnanců elektrárny Ignalina pracovalo 1 377 na vyřazování jaderného zařízení z provozu a 701 na bezpečné údržbě.

3Údaje za elektrárnu Ignalina zahrnují podporu EU od uzavření prvního bloku v roce 2005 do roku 2016, za elektrárnu Kozloduj od uzavření prvního bloku v roce 2003 do roku 2017 a za elektrárnu Bohunice od uzavření prvního bloku v roce 2008 do roku 2016.

Zdroj: EÚD, na základě číselných údajů, které poskytly orgány členských států.

81

Od naší předchozí zprávy se řízení pracovních sil v elektrárně Ignalina zlepšilo. Vedení v jaderné elektrárně Ignalina například zavedlo strategii externího zajišťování činností. To zahrnovalo analyzování několika činností, například údržby zařízení a dekontaminace budov s neomezeným přístupem, a rozhodnutí o tom, zda by bylo nákladově efektivnější příslušné služby zajistit prostřednictvím zakázky, nebo pomocí vlastních zaměstnanců.

82

Přiměřenost stávajícího počtu zaměstnanců však nebyla externě ověřena a stále není k dispozici podrobný plán pracovních míst pro celý proces vyřazování z provozu. Vzhledem k nedostatku spolufinancování a místním hospodářským a sociálním problémům, které jsou spojeny s vyřazováním elektrárny Ignalina v Litvě z provozu, existuje nebezpečí, že počet zaměstnanců převýší potřeby programu vyřazování z provozu a financování EU určené na vyřazování z provozu bude použito k podpoře tohoto zaměstnávání.

83

Jak uvádí tabulka 8 a bod 76, mezera ve financování se od naší poslední zprávy v případě Litvy významně zvětšila. Během rozhovorů s litevskými představiteli byl zmíněn protokol č. 4 připojený ke smlouvě o přistoupení země k EU a litevský výklad, podle něhož budou nárůsty nákladů projektu vyřazování z provozu nadále financovány EU⁴². Posouzení dopadů, které Komise uskutečnila v roce 2011, tvrdilo, že podpora by měla být v období let 2014–2020 poskytována všem třem členským státům podle jejich potřeb, avšak že po roce 2020 Komise „nepředpokládá žádné rozšíření finanční podpory z EU“ (viz bod 10)⁴³.

Menší mezera ve financování přetrvává v Bulharsku a Slovensku, ačkoli odhady se v průběhu času značně různí

84

Po přidělení financování EU pro období let 2014–2020 se mezery ve financování uvedené v naší předchozí zprávě v Bulharsku a na Slovensku významně zmenšily, a to na 28 milionů EUR a 92 milionů EUR. Odhady nákladů a mezer ve financování se však dramaticky měnily. Například:

—Bulharskými orgány odhadovaná mezera ve financování se významně snížila z 230 milionů EUR v září 2014 na 28 milionů EUR na konci roku 2015, zejména v důsledku začlenění nákladů jaderné elektrárny Kozloduj na přípravné činnosti pro vyřazování z provozu, které nebyly v předchozích kalkulacích zohledněny. Údaje Komise naopak ke konci roku 2015 uváděly mezeru ve výši 150 milionů EUR.

—Na Slovensku mezera ve financování podle údajů Komise činila na konci června 2015 193 milionů EUR, zatímco návrh ročního pracovního programu 2016 uváděl částku 92 milionů EUR.

85

Tyto rozdíly mezi vnitrostátními údaji a údaji Komise vyvolávají otázky ohledně spolehlivosti a důkladnosti použitých metodik výpočtů. Kromě toho významné revize údajů svědčí o tom, že v době auditu dosud nebyly odhady uvedené v plánech konečného vyřazení z provozu důkladně zkontrolovány ani ze strany vnitrostátních orgánů, ani ze strany Komise.

Posouzení plánů financování a vyřazování z provozu, které provedla Komise, bylo nedostatečné

86

Částečně v reakci na doporučení naší předchozí zprávy byly v legislativním rámci pro období financování 2014–2020 zavedeny tři „předběžné podmínky“⁴⁴ (viz rámeček 1). Splnění těchto podmínek je předpokladem výplaty jakéhokoli nového financování pro oblast vyřazování z provozu podle stávajícího víceletého finančního rámce a má zajistit účinné a efektivní využívání finančních prostředků EU.

Rámeček 1

Předběžné podmínky

Do 1. ledna 2014 přijmou tři uvedené členské státy odpovídající opatření ke splnění těchto předběžných podmínek:

1.zajistit soulad s acquis daným Smlouvou o Euratomu v oblasti jaderné bezpečnosti, zejména pokud jde o provedení směrnic 2009/71/Euratom a 2011/70/Euratom do vnitrostátního práva;

2.ve vnitrostátním rámci vytvořit plán financování, který stanoví úplné náklady a předpokládané zdroje financování potřebné k bezpečnému dokončení vyřazování bloků jaderných reaktorů z provozu, včetně nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem;

3.předložit Komisi revidovaný podrobný plán vyřazování z provozu rozpracovaný na úroveň činností vyřazování, včetně harmonogramu a odpovídající struktury nákladů založené na mezinárodně uznávaných normách pro odhad nákladů na vyřazování z provozu.

Zdroj: články 4 nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 a č. 1369/2013.

87

Než Komise přijala své konečné rozhodnutí o financování k ročnímu pracovnímu programu rok 2014 v říjnu 2014, měla posoudit, zda členské státy přijaly přiměřená opatření, aby tyto podmínky splnily⁴⁵. Zjistili jsme však, že Komisí provedené posouzení příslušných plánů financování a podrobných plánů vyřazování z provozu, tedy druhé, resp. třetí předběžné podmínky, bylo nedostatečné. Naše posouzení podpořila zpráva útvaru interního auditu Komise ze září 2015. Například jsme zjistili, že došlo ke značným revizím odhadů celkových nákladů a údajů o financování (viz bod 84) a v některých případech neexistovaly podrobné plány pro určité náklady nebo činnosti (viz například bod 79 týkající se nákladů na zaměstnance). Do výroční zprávy o činnosti GŘ pro energetiku za rok 2015 byla včleněna výhrada týkající se adekvátnosti posouzení podmínek ex ante provedeného Generálním ředitelstvím pro energetiku v roce 2014⁴⁶.

88

Generální ředitelství Komise pro energetiku vypracovalo akční plán zaměřený na nedostatky, které zjistil útvar interního auditu Komise, a jako konečnou lhůtu pro posouzení předběžných podmínek stanovilo konec října 2016. Je velmi důležité, aby Komise toto posouzení dokončila a u každého členského státu důkladně analyzovala plány financování i plány vyřazování z provozu, neboť tyto dokumenty představují základ budoucího financování.

Rozpočet EU financuje velkou většinu nákladů ve všech třech členských státech

89

Všechny tři členské státy zřídily specializované vnitrostátní fondy k financování svých vnitrostátních politik pro bezpečné nakládání s radioaktivním odpadem a jeho uložení a pro vyřazování jaderných zařízení z provozu. Zdroje v těchto fondech jsou však nadále omezené, zejména v Litvě.

—V Litvě získával litevský národní fond na podporu vyřazení z provozu, který byl zřízen v roce 1995, příspěvky z provozu jaderné elektrárny až do jejího uzavření na konci roku 2009. Nyní je fond závislý na příjmech z prodeje nadbytečného majetku a na externích finančních prostředcích a z nich generovaných úrocích. V minulosti byl využíván i k financování činností mimo oblast vyřazování z provozu, například zvýhodněných tarifních cen elektřiny a tepla nebo doplňkových sociálních záruk pro bývalé zaměstnance. Podle odhadu, který poskytlo ministerstvo energetiky, byla ve fondu k 1. lednu 2016 částka 4 miliony EUR⁴⁷.

—Bulharsko v roce 1999 zřídilo vnitrostátní fond pro radioaktivní odpad a fond pro vyřazování jaderných zařízení z provozu. Oba fondy jsou určeny pro všechna jaderná zařízení v Bulharsku. První z fondů je financován zejména prostřednictvím příspěvků producentů radioaktivního odpadu, přičemž hlavním přispěvatelem je s podílem 92 % jaderná elektrárna Kozloduj. Fond vynaložil 34,8 milionů EUR na bloky 1–4 coby zařízení k nakládání s radioaktivním odpadem a na konci roku 2015 jeho výše dosáhla 61 milionů EUR. Druhý fond je financován příspěvky od provozovatelů jaderných zařízení. Kumulované finanční prostředky pro bloky 1–4 elektrárny Kozloduj ke konci roku 2015 činily 156 milionů EUR.

—V roce 2010 zavedlo Slovensko odvod ze spotřeby elektrické energie u konečných uživatelů, aby vyrovnalo „historický deficit“ a kompenzovalo skutečnost, že povinné příspěvky provozovatelů jaderných elektráren od roku 1995 nevedly ke shromáždění finančních prostředků, které by dostačovaly k pokrytí vyřazování jaderných zařízení z provozu a konečného uložení vyhořelého paliva. Částka vyhrazená ve vnitrostátním fondu vyřazování z provozu na vyřazení jaderné elektrárny Bohunice V 1 ke konci roku 2014 činila 290 milionů EUR.

90

Celkové dostupné vnitrostátní zdroje tvořené specializovanými fondy a ostatními vnitrostátními zdroji nepokryjí plnou výši nákladů na vyřazování z provozu (viz bod 67 a tabulka 8). Vnitrostátní zdroje by pokryly pouze 31 % odhadovaných nákladů v Bulharsku a 38 % na Slovensku, zatímco vnitrostátní fondy v rámci programu EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu v Litvě by pokryly méně než 8 % celkových nákladů na vyřazování z provozu. Dosud rozpočet EU financoval schodek prostřednictvím programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu.

91

V současné době neexistuje v legislativě zakotvená povinnost, aby členské státy spolufinancovaly pomoc při vyřazování z provozu, ať už na úrovni programů nebo jednotlivých projektů. Naproti tomu evropské strukturální a investiční fondy⁴⁸ členské státy zavazují přispívat z vlastních zdrojů stanoveným procentem finančních prostředků na financované programy nebo projekty. Naše předchozí zpráva doporučila, aby Komise, bude-li navrhovat financování pro finanční rámec 2014–2020, zohlednila další fondy EU, například strukturální fondy, a podmínky vyplácení prostředků. Komise toto doporučení dodržela, když pokračovala v podpoře opatření ke zmírnění následků v rámci evropských strukturálních a investičních fondů (ESIF), rozhodla se však zachovat podporu vyhrazenou pro vyřazování z provozu oddělenou, bez přístupu k fondům ESIF na vlastní vyřazování z provozu.

92

Povinnost zajistit spolufinancování je důležitá, neboť poskytuje příjemcům financování z EU větší pobídky k tomu, aby při řízení projektů usilovali o nákladovou efektivnost a dosahovali pokroku v provádění programů. Příslušná nařízení Rady pro tyto programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu uznávají důležitost spolufinancování a uvádějí, že plné financování projektů z EU by mělo být povoleno jen v „dobře zdůvodněných výjimečných případech“⁴⁹. Komise však dosud nestanovila jasné pokyny ohledně toho, co by takový případ představovalo. To potvrzuje zpráva útvaru interního auditu Komise ze září 2015. Komise tudíž dosud nevyužila možnost motivovat příslušné státy ke spolufinancování.

Celkové odhadované náklady by se zdvojnásobily, pokud by se započítaly náklady na konečné uložení vysoce aktivního odpadu

93

Žádný z odhadů mezery ve financování uvedených v plánech konečného vyřazení z provozu neposkytuje úplný obraz souvisejících nákladů, neboť žádný z odhadů nezahrnuje náklady na konečné uložení vyhořelého paliva.

94

Podle mezinárodně uznávané zásady „znečišťovatel platí“ je povinností členského státu zajistit, aby provozovatel splnil své závazky jakožto znečišťovatel a vyhradil dostatečné finanční zdroje k pokrytí úplných nákladů na vyřazování zařízení z provozu, včetně konečného uložení vyhořelého paliva (viz bod 20).

95

Tuto zásadu odráží směrnice o radioaktivním odpadu z roku 2011. Směrnice požaduje, aby členské státy zajistily identifikaci a stanovení úplných nákladů na veškeré činnosti související s nakládáním s radioaktivním odpadem a vyhořelým jaderným palivem, včetně jeho uložení, a aby byly v případě potřeby k dispozici přiměřené finanční prostředky⁵⁰.

96

Kromě toho jedna z předběžných podmínek financování v rámci programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu (viz body 86–88) pro členské státy zní: „ve vnitrostátním rámci vytvořit plán financování, který stanoví úplné náklady a předpokládané zdroje financování potřebné pro bezpečné dokončení vyřazení bloků jaderných reaktorů z provozu, včetně nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, v souladu s tímto nařízením“⁵¹.

97

Abychom získali úplnější představu o nákladech souvisejících s vyřazováním příslušných elektráren z provozu, vypočítali jsme odhad nákladů na konečné uložení.

98

Jak uvádí tabulka 10, došli jsme k závěru, že při zohlednění nákladů na konečné uložení by se celkové náklady na vyřazení z provozu mohly zdvojnásobit a za všechny tři členské státy dosáhnout celkem 11,4 miliardy EUR.

Tabulka 10

Odhad nákladů na vyřazování z provozu včetně uložení vyhořelého jaderného paliva a vysoce aktivního odpadu

(v mil. EUR)

| Ignalina, Litva | Kozloduj, Bulharsko | Bohunice, Slovensko | Celkem
Odhad nákladů pro rok 2015 vyjma uložení vyhořelého jaderného paliva a vysoce aktivního odpadu | 3 376 | 1 107 | 1 239 | 5 722
Odhad nákladů na konečné uložení vysoce aktivního odpadu a vyhořelého jaderného paliva z těchto osmi reaktorů¹ | 2 610 | 1 590 | 1 466 | 5 666
Odhad nákladů včetně uložení vysoce aktivního odpadu a vyhořelého jaderného paliva | 5 986 | 2 697 | 2 705 | 11 388
Vnitrostátní financování | 262 | 348 | 476 | 1 086
Financování EU | 1 553 | 731 | 671 | 2 955
Mezera ve financování | 4 171 | 1 618 | 1 558 | 7 347

1Poznámka k odhadům nákladů na konečné uložení

U elektrárny Ignalina v Litvě náš odhad ve výši 2 610 milionů EUR vychází z údaje uvedeného ve vnitrostátním programu a citovaného v jaderném ukázkovém programu Komise z roku 2016.

U elektrárny Kozloduj v Bulharsku bulharský vnitrostátní program žádný číselný údaj neuvádí. Náš odhad ve výši 1,59 miliardy EUR vychází z odhadované částky celkových nákladů na vnitrostátní úložiště ve výši 3 miliardy EUR, a to na základě jednání během auditu s bulharskými vnitrostátními orgány o finském příkladu. Částku 3 miliardy EUR jsme rozdělili na poloviny, abychom zohlednili podíl bloků 1–4 a ostatních provozních bloků 5 a 6. Nepřihlíželi jsme k plánům budoucích bloků nebo zařízení, neboť dosud nebyly konkrétní.

U elektrárny Bohunice na Slovensku náš odhad 1,46 miliardy EUR vychází z odhadu slovenských orgánů týkajícího se vnitrostátních nákladů na konečné uložení, který činil 4,4 miliardy EUR při konzervativnějším scénáři, v němž mají zbývající jaderné elektrárny na Slovensku provozní životnost 60 let. Částku 4,4 miliardy EUR jsme vydělili třemi, abychom náklady rovnoměrně rozložili mezi oba bloky vyřazované z provozu a čtyři aktuálně provozované bloky. Na rozdíl od slovenského vnitrostátního programu jsme nezohlednili dva bloky plánované v Mochovcích, a to kvůli zpoždění při jejich výstavbě. Pokud bychom tak učinili, připadal by na bloky vyřazované z provozu podíl ve výši 16,3 % z částky 4,4 miliardy EUR, jenž se rovná 717 milionům EUR. Jaderný ukázkový program Komise z roku 2016 cituje údaj ve výši 3,7 miliardy EUR, který se patrně týká méně konzervativního scénáře s provozní životností elektráren v délce 40 let.

Zdroj: EÚD, podle údajů Komise, ročních pracovních plánů na roky 2015 a 2016 a vnitrostátních zúčastněných stran.

99

Zohledníme-li jak vyřazování z provozu, tak konečné uložení, připadá na Litvu největší podíl celkového schodku ve výši 7,4 miliardy EUR. Značné schodky by však vznikly i v případě Bulharska a Slovenska (viz obrázek 18).

Obrázek 18

Mezery ve financování při zohlednění nákladů na vyřazování z provozu a konečné uložení

Zdroj: EÚD, podle tabulky 10.

Závazky z titulu budoucích nákladů nejsou ve třech uvedených členských státech řádně zaúčtovány

100

V souladu s mezinárodními účetními standardy⁵² by měly být očekávané závazky, které mají vzniknout v budoucnosti, zaúčtovány jako rezervy a uvedeny v rozvaze organizace, která je povinna je uhradit, jestliže:

—současný smluvní nebo mimosmluvní závazek vznikl v důsledku minulé události⁵³,

—platba je pravděpodobná, tj. spíše pravděpodobná než nepravděpodobná,

—částku lze spolehlivě odhadnout⁵⁴.

101

Nejsou-li uvedené tři podmínky splněny, označují se závazky jako „podmíněné závazky“ a vykazují se mimo rozvahu, například v příloze k účetní závěrce, pokud není platba považována za vzdálenou; v takovém případě není zveřejnění nutné⁵⁵.

102

V souladu s tím by tudíž organizace, která je povinna uhradit náklady na vyřazování jaderného zařízení z provozu a náklady na konečné uložení vyhořelého paliva, měla tyto náklady zaúčtovat jako závazky, je-li taková platba pravděpodobná a částku lze spolehlivě odhadnout. Odhady nákladů by se například mohly opírat o plán vyřazování jaderných zařízení z provozu. Konkrétní účetní postup závisí na právní situaci v oblasti platebních závazků a na postupech účtování, které přijal daný členský stát nebo daná organizace⁵⁶.

103

Požádali jsme příslušné orgány v členských státech, aby nám poskytly informace o tom, jak jsou účtovány náklady spojené s vyřazováním jaderných zařízení z provozu a konečným uložením vyhořelého paliva.

104

Jak uvádí tabulka 11, účetní postupy se ve třech členských státech liší a závisejí na tom, zda jsou náklady spojeny s vyřazováním jaderných zařízení z provozu nebo s konečným uložením. O nákladech na vyřazování jaderných zařízení z provozu se v Litvě neúčtuje jako o rezervách v žádné rozvaze a jsou zveřejňovány pouze podmíněné závazky nízké hodnoty. Náklady na vyřazování jaderných zařízení z provozu elektrárny Kozloduj v Bulharsku nejsou v její účetní závěrce zaúčtovány a v případě slovenské jaderné elektrárny Bohunice jsou zaúčtovány jen zčásti.

105

Pokud jde o náklady na konečné uložení, příslušné organizace v Litvě a Bulharsku nezaúčtovávají rezervy na tyto náklady do rozvahy ani nezveřejňují žádné informace v příloze k účetní závěrce. Pouze na Slovensku příslušné organizace zaúčtovaly rezervu na náklady na konečné uložení na analytický účet vnitrostátního jaderného fondu.

Tabulka 11

Účetní postup pro závazky týkající se vyřazování jaderných zařízení z provozu a konečného uložení vyhořelého paliva

Účetní závěrky jaderné elektrárny (vyjma konečného uložení vyhořelého jaderného paliva)
Fond / ministerstvo / účty vládních institucí (včetně konečného uložení vyhořelého jaderného paliva)

Ignalina, Litva
Žádné zaúčtované rezervy.
Vysvětlivky uvádějí, že pro demontáž není k dispozici spolehlivý odhad. Proto nejsou zveřejněny žádné podmíněné závazky.
Žádné zaúčtované rezervy.
Podmíněné závazky nízké hodnoty související s vyřazováním jaderných zařízení z provozu jsou zveřejňovány mimorozvahově (13 milionů EUR), v souvislosti s doplňkovými sociálními zárukami pro bývalé zaměstnance jaderné elektrárny.

Kozloduj, Bulharsko
Nejsou zaúčtovány rezervy na vyřazování z provozu ani na uložení vyhořelého paliva a náklady na řízení. K účetní závěrce za rok 2014 tudíž nezávislý auditor vyslovil výhradu.
Příjmy a výdaje vnitrostátních fondů pro vyřazování z provozu a radioaktivní odpad jsou zahrnuty v účtech ročního rozpočtu ministerstva energetiky. Nevyužité částky narostlých finančních zdrojů včetně zdrojů z předcházejících let se zveřejňují mimorozvahově.

Bohunice, Slovensko
Částečně zaúčtovány, ale nevyhrazeny pro Bohunice V1.
Předběžné údaje týkající se konečného uložení jsou uvedeny na analytickém účtu vnitrostátního jaderného fondu.

Zdroj: EÚD, na základě informací od vnitrostátních orgánů.

106

Skutečnost, že budoucí náklady nejsou systematicky zúčtovávány jako rezervy a/nebo uvedeny v příloze k účetní závěrce, omezuje transparentnost a narušuje schopnost příslušných orgánů náležitě plánovat, jak budou hrazeny budoucí náklady na vyřazování zařízení z provozu a uložení odpadu.

26SEK(2011) 1387 v konečném znění ze dne 24. listopadu 2011, pracovní dokument útvarů Komise, Posouzení dopadů – Průvodní dokument k návrhu nařízení Rady (Euratom) o podpoře poskytované Unií na programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení v Bulharsku, Litvě a na Slovensku.

27Podle informací, které poskytla jaderná elektrárna Ignalina, blok 1 dosáhl nevratného stavu v roce 2007, kdy bylo jeho povolení k provozu změněno a byly schváleny podmínky realizace jeho vyřazování z provozu. Dne 16. června 2014 byl zrušen zákon, který zakazoval nevratné ukončení provozu bloku 1, dokud nebude zajištěno financování všech prací připadajících na danou fázi nebo vyřazování zařízení z provozu. Povolení pro blok 2 bylo změněno v letech 2012 a 2014. Bulharský ministr energetiky na plenárním zasedání bulharského parlamentu dne 6. února 2015 uvedl, že vyřazení čtyř dotčených bloků z provozu je nevratné. Slovenské orgány považují změnu povolení k vyřazení z provozu za dosažení nevratného stavu.

28MAAE, Developing multinational radioactive waste repositories: Infrastructural framework and scenarios for cooperation (Příprava nadnárodních úložišť radioaktivního odpadu: infrastrukturní rámec a scénáře spolupráce), říjen 2004. MAAE, „Společná úmluva o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivním odpadem“.

29MAAE, Developing multinational radioactive waste repositories: Infrastructural framework and scenarios for cooperation (Příprava nadnárodních úložišť radioaktivního odpadu: infrastrukturní rámec a scénáře spolupráce), říjen 2004. MAAE, „Společná úmluva o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivním odpadem“.

30MAAE, Developing multinational radioactive waste repositories: Infrastructural framework and scenarios for cooperation (Příprava nadnárodních úložišť radioaktivního odpadu: infrastrukturní rámec a scénáře spolupráce), říjen 2004, s. 5.

31Viz 33. bod odůvodnění směrnice Rady 2011/70/Euratom. Za podmínek pro dovoz a vývoz, viz čl. 4 odst. 4 směrnice o radioaktivním odpadu a směrnice Rady 2006/117/Euratom ze dne 20. listopadu 2006 o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a o její kontrole (Úř. věst. L 337, 5.12.2006, s. 21).

32Viz článek 24 litevského zákona č. VIII-1190 ze dne 20. května 1999 o nakládání s radioaktivním odpadem.

33Viz článek 17 bulharského zákona o bezpečném využití jaderné energie (naposledy pozměněného dne 28. listopadu 2014).

34Viz slovenský zákon č. 541/2004 Sb. o mírovém využívání jaderné energie a jeho § 21 o „dovozu radioaktivního odpadu“.

35SWD(2016) 102 final ze dne 4. dubna 2016, pracovní dokument útvarů Komise, který je doprovodným dokumentem sdělení Komise o jaderném ukázkovém programu předloženého Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru v souladu s článkem 40 Smlouvy o Euratomu k vyjádření stanoviska, s. 30.

36http://www.developpement-durable.gouv.fr/Calendrier-du-projet.html

37Prozesswege zu einer sicheren Lagerung hoch radioaktiver Abfälle unter Aspekten der Rückholbarkeit/Bergbarkeit/Reversibilität (Právní cesty k bezpečnému skladování vysoce radioaktivních odpadů a aspekty opětovného vyzvednutí/vrstvení/reverzibility), dokument předsedy s připomínkami dalších členů a. s. 3, on-line: www.endlagerbericht.de, přístup dne 11. dubna 2016, s. 4.

38Ustanovení čl. 14 odst. 1 směrnice Rady 2011/70/Euratom.

39Na těchto 18 projektů připadá 587 milionů EUR příspěvků EU na vyřazování z provozu, neboli přibližně 37 % smluvně zajištěného financování EU (kromě opatření ke zmírnění následků) od roku 2001.

40Na nedostatek kvalifikovaných inženýrů upozornila zpráva Evropské komise nazvaná Putting into perspective the supply of and demand for nuclear experts by 2020 within the EU-27 Nuclear Energy Sector (Bližší pohled na dostupnost jaderných odborníků a poptávku po nich do roku 2020 v odvětví jaderné energetiky zemí EU-27), 2012.

41Metodiku vypracovaly společně Evropská komise, MAAE a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj s cílem dosáhnout větší harmonizace v oblasti kalkulací nákladů na vyřazování jaderných zařízení z provozu.

42Článek 3 protokolu č. 4 o jaderné elektrárně Ignalina v Litvě (Úř. věst. L 236, 23.9.2003) uvádí, že „vyřazení z provozu Jaderné elektrárny Ignalina […] je dlouhodobé povahy a představuje pro Litvu výjimečnou finanční zátěž, neúměrnou velikosti a hospodářské síle země“ a že „ Unie bude jako výraz solidarity s Litvou poskytovat přiměřenou dodatečnou pomoc Společenství na úsilí o vyřazování jaderných zařízení z provozu i po roce 2006“. Protokol rovněž uvádí, že „po dobu příštích finančních výhledů budou celkové průměrné položky v rámci prodlouženého programu Ignalina úrovní odpovídající“.

43SEC(2011) 1387 v konečném znění ze dne 24. listopadu 2011, pracovní dokument Komise, Posouzení dopadu – průvodní dokument k návrhu nařízení Rady o podpoře Unie na programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu v Bulharsku, Litvě a na Slovensku.

44Viz KOM(2011) 783 v konečném znění, nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 a č. 1369/2013 a prováděcí rozhodnutí Komise C(2014) 5449.

45Viz článek 4 nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 a 1369/2013.

46Generální ředitelství pro energetiku, výroční zpráva o činnosti za rok 2015, Ref. Ares (2016)1667891, 8.4.2016.

47Dokument SWD(2016) 102 final (s. 38) tento fond nezmiňuje, ale uvádí částku 0,5 miliardy EUR jako celkové finanční prostředky k dispozici. Není jasné, k čemu se tento údaj vztahuje.

48Evropské strukturální a investiční fondy zahrnují mimo jiné Evropský fond pro regionální rozvoj, Fond soudržnosti a Evropský sociální fond. Do roku 2014 byly tyto fondy označovány jako „strukturální fondy“.

49Ustanovení 17. bodu odůvodnění nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 a 15. bod odůvodnění nařízení Rady (Euratom) č. 1369/2013.

50Viz zejména 12. bod odůvodnění směrnice Rady 2011/70/Euratom.

51Viz články 4 nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 a 1369/2013.

52IAS 37, „Rezervy, podmíněná aktiva a podmíněné závazky“ a IPSAS 19. Neexistuje zvláštní mezinárodní účetní standard týkající se vyřazování jaderných zařízení z provozu. Existuje však standard k tomu, jak se sestavují statistické informace o nákladech na vyřazování jaderných zařízení z provozu v rámci evropského systému účtů (ESA), a podle něj není nutné k budoucím nákladům účtovat závazky.

53Podle ustanovení IAS 37.10 je událost zakládající závazek taková událost, která zakládá smluvní nebo mimosmluvní závazek (například výstavba jaderné elektrárny, která vytváří závazek vyřazení jaderného zařízení z provozu), jehož důsledkem je skutečnost, že účetní jednotka nemá žádnou reálnou alternativu, než jej vypořádat.

54Podle ustanovení IAS 37.40 se rezervy na jednorázové události (restrukturalizace, sanace životního prostředí, vypořádání právního sporu) oceňují nejpravděpodobnější částkou.

55Podle IAS 37 není zveřejnění povinné, je-li platba vzdálená.

56Některé organizace musí uplatňovat mezinárodní účetní standardy, zatímco jiné mohou používat účetní standardy používané v dané zemi.

Závěry a doporučení

107

Specializované programy financování z EU zaměřené na vyřazování jaderných zařízení z provozu nevytvořily řádné pobídky pro včasné a nákladově efektivní vyřazování z provozu. Od roku 2011, kdy jsme zveřejnili svoji předchozí zprávu, bylo při vyřazování jaderných elektráren Ignalina v Litvě, Kozloduj v Bulharsku a Bohunice na Slovensku z provozu dosaženo určitého pokroku. Klíčové součásti v nekontrolovaných pásmech elektráren byly demontovány. Téměř všechny projekty klíčové infrastruktury pro vyřazování z provozu však zaznamenaly zpoždění a všechny tři členské státy dosud čekají kritické úkoly spojené s prací v kontrolovaných pásmech. Orgány členských států tvrdí, že elektrárny byly nevratně uzavřeny, ne všechny očekávané výstupy, které Komise používá k posouzení pokroku směrem k nevratnému uzavření, však byly zcela realizovány. Mezera ve financování nákladů v Litvě od našeho posledního auditu narostla a nyní dosahuje 1,6 miliardy EUR. Odhadované celkové náklady na vyřazování zařízení z provozu ve třech elektrárnách dosáhnou nejméně 5,7 miliardy EUR, při zahrnutí nákladů na konečné uložení pak 11,4 miliardy EUR.

Při vyřazování jaderných zařízení z provozu bylo od roku 2011 dosaženo určitého pokroku, zásadní výzvy však teprve čekají

108

Od roku 2011 tři členské státy demontovaly určité klíčové součásti v nekontrolovaném pásmu a vyjma Litvy pokročily v získávání příslušných povolení k zahájení prací v kontrolovaném pásmu. Litva toto povolení teprve musí získat a jeho udělení se nyní plánuje na rok 2022, o deset let později, než bylo původně plánováno (viz body 40 a 42).

109

Podle všech vnitrostátních orgánů dosažený pokrok znamená, že uzavření je nyní skutečně nevratné. Očekávané výstupy, které Komise používá k posouzení pokroku směrem k nevratnému uzavření, však dosud žádná ze tří elektráren zcela nerealizovala. Návrhy demontáže jader reaktorů / primárních okruhů dosud nejsou úplné a v budovách reaktorů proběhly dosud jen drobné práce. To znamená, že všechny tři členské státy dosud čekají kritické úkoly spojené s prací v kontrolovaných pásmech, včetně budov reaktorů (viz body 38–42).

110

Došlo k jistému pokroku při zřizování infrastruktury pro nakládání s odpadem, mnoho projektů klíčové infrastruktury ve třech členských státech však v období let 2011–2015 zaznamenalo zpoždění (viz body 43 a 59–71). Nejdelší zpoždění nastala v Litvě, kde bylo konečné datum vyřazení z provozu od roku 2011 odloženo o dalších devět let na rok 2038 (viz body 59–63).

111

V každém ze tří členských států přetrvávají problémy, například závislost na externích odbornících (viz bod 69) a nutnost zabývat se technickými řešeními, která jsou dosud první svého druhu (viz body 67–68). Nedostatek kvalifikovaných a zkušených inženýrů, který panuje v celé EU, představuje riziko, zvláště v Litvě (viz bod 70).

Doporučení 1 – Zajistit pokrok při vyřazování zařízení z provozu

Tři dotčené členské státy by měly:

a)dále zlepšit své postupy řízení projektů, aby měly potřebnou infrastrukturu pro nakládání s odpadem a vyhořelým palivem k dispozici v plánovanou dobu;

b)přijmout opatření k budování své vlastní technické kapacity, aby dosáhly větší rovnováhy mezi interně a externě zajišťovanými odbornými službami;

c)nalézt lepší způsoby výměny osvědčených postupů a technických znalostí, a to jak mezi sebou navzájem, tak v rámci širšího společenství pro vyřazování jaderných zařízení z provozu v EU a v jiných zemích. Komise by těmto snahám měla nákladově efektivním způsobem napomáhat.

Cílové datum provedení: do konce roku 2017.

112

Projekty financované v rámci programů pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu se netýkají konečného uložení, nýbrž jen přechodného skladování vyhořelého jaderného paliva. Výstavba konečného úložiště vyhořelého jaderného paliva si může vyžádat několik desetiletí a vysokou míru finančních závazků. Tento úkol může být složitý, neboť některé země, které generují malé objemy radioaktivního odpadu, mají omezené finanční zdroje nebo jim chybí vhodné geologické podmínky. Rozhovory ve třech členských státech týkající se možných řešení konečného uložení vysoce aktivního odpadu a vyhořelého jaderného paliva, jimiž mohou být řešení vnitrostátní nebo regionální, se dosud nacházejí ve fázi přípravy koncepcí (viz body 48–58). Komise je povinna podávat zprávy o plánech členských států v této oblasti, dosud tak ale nečiní (viz bod 53).

Doporučení 2 – Řešení pro konečné uložení vyhořelého jaderného paliva

a)Komise by spolu se všemi příslušnými členskými státy EU měla zkoumat možnosti uložení vyhořelého paliva a vysoce aktivního odpadu včetně případných regionálních řešení a řešení na bázi EU a řádně přihlédnout k ochraně, bezpečnosti a nákladové efektivnosti alternativ. Komise by měla přehled těchto záležitostí uvést ve své první zprávě Evropskému parlamentu a Radě o směrnici o radioaktivním odpadu.

Cílové datum provedení: zahájení okamžitě, zveřejnění zprávy nejpozději do poloviny roku 2017.

b)Tři členské státy by souběžně měly pokročit ve svých plánech týkajících se konečného uložení odpadu, aby stanovily úplnější odhady nákladů a plány financování konečného uložení vyhořelého paliva a radioaktivního odpadu, jak požaduje směrnice o radioaktivním odpadu.

Cílové datum provedení: do poloviny roku 2017.

Odhadované náklady na vyřazování zařízení z provozu dosáhnou nejméně 5,7 miliardy EUR, při zahrnutí nákladů na konečné uložení pak dvojnásobku této částky

113

Odhady nákladů na vyřazování zařízení z provozu se v rámci všech tří programů v letech 2010–2015 zvýšily o 40 % ze 4,1 miliardy EUR na 5,7 miliardy EUR (viz body 73–74). Započítají-li se náklady spojené s konečným uložením vyhořelého jaderného paliva, mohly by se celkové náklady zdvojnásobit a dosáhnout 11,4 miliard EUR (viz body 93–99).

114

Nyní dostupné vnitrostátní financování a financování EU ve výši 4,0 miliardy EUR nestačí k pokrytí odhadovaných nákladů dosahujících 5,7 miliard EUR bez nákladů na konečné uložení. Do konce vyřazování zařízení z provozu tudíž existuje mezera ve financování ve výši 1,7 miliardy EUR. Na Litvu připadá 93 % této celkové mezery ve financování, neboť jí schází 1,6 miliardy (viz body 73–85). Mezery ve financování odhadované Bulharskem a Slovenskem v současnosti činí 28 milionů EUR a 92 milionů EUR (viz bod 84).

115

Podle mezinárodně uznávané zásady „znečišťovatel platí“ je povinností členského státu zajistit, aby provozovatelé jaderných elektráren splnili své závazky jakožto znečišťovatelé, a vyhradit dostatečné finanční zdroje k pokrytí úplných nákladů na vyřazování zařízení z provozu a konečné uložení (viz body 20 a 93). Uvedené tři elektrárny jsou provozovány státními podniky. Všechny tři členské státy zřídily specializované vnitrostátní fondy k financování svých vnitrostátních politik pro bezpečné nakládání s radioaktivním odpadem a jeho uložení a pro vyřazování jaderných zařízení z provozu. Dosud však byly vnitrostátní fondy ve všech třech programech vyřazování jaderných zařízení z provozu využívány jen málo a zdroje v těchto fondech jsou nadále omezené, zejména v Litvě (viz body 89–92).

116

V důsledku toho je spolufinancování projektů vnitrostátními fondy spíše vzácnou výjimkou než normou. Ačkoli oproti ostatním fondům EU v těchto programech neexistuje zákonný požadavek na spolufinancování projektů, právní základ uznává, že plné financování projektů z EU by mělo být povoleno jen v „dobře zdůvodněných výjimečných případech“⁵⁷. Komise však dosud nestanovila jasné pokyny ohledně toho, co by takový případ představovalo. Pokud by tak učinila, mohla by účinněji stanovovat vhodné pobídky pro vyšší úroveň vnitrostátního spolufinancování, které by mělo být investováno do vyřazování zařízení z provozu (viz bod 92).

117

Konečnou odpovědnost za zajištění dostatečných finančních zdrojů pro vyřazování z provozu i pro konečné uložení nesou tyto tři dotčené členské státy (viz body 20 a 95). Ve svém posouzení dopadů z roku 2011 Komise na základě posouzení potřeb členských států došla k závěru, že finanční podpora by se neměla prodlužovat za rok 2020 (viz bod 10). V tomto ohledu nás litevští zástupci upozornili zejména na příslušné protokoly přístupové smlouvy (viz bod 83 a poznámka pod čarou č. 42).

Doporučení 3 – Dodržování zásady „znečišťovatel platí“ skrze zvýšení vnitrostátního financování pro období let 2014–2020 a následující

Tři dotčené členské státy by měly uznat svou roli při zajišťování toho, aby byla dodržována zásada „znečišťovatel platí“, a měly by být připraveny použít vnitrostátní finanční prostředky ke krytí nákladů na vyřazení z provozu, jakož i nákladů na konečné uložení, a to jak ve stávajícím období financování, tak posléze.

Cílové datum provedení: začít se zvyšováním vnitrostátního financování od ročních pracovních programů na rok 2017.

Doporučení 4 – Navýšit vnitrostátní spolufinancování v programovém období 2014–2020

Komise by měla usilovat o navýšení vnitrostátního spolufinancování v programovém období 2014–2020. Měla by například rozhodnutím Komise jasně vymezit „dobře zdůvodněné výjimečné“ okolnosti, za nichž mohou být projekty plně financovány EU v rámci pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu.

Cílové datum provedení: do konce prosince 2017.

Doporučení 5 – Ukončit specializované programy financování pro vyřazování jaderných zařízení v Litvě, Bulharsku a na Slovensku z provozu po roce 2020

Specializované programy financování pro vyřazování jaderných zařízení v Litvě, Bulharsku a na Slovensku z provozu by měly být po roce 2020 ukončeny. Bude-li stanovena jasná potřeba využití fondů EU po roce 2020 v jednom nebo více z těchto tří členských států, mělo by jakékoli budoucí financování EU navržené Komisí a schválené normotvůrcem zahrnovat vhodné pobídky k vyřazování zařízení z provozu, včetně časového omezení a odvození částek z příslušných úrovní spolufinancování poskytovaného členskými státy. Jedním z možných postupů by bylo zvážit rozšíření přístupu k evropským strukturálním a investičním fondům, který by umožnil krytí činností v rámci vyřazování jaderných zařízení z provozu za předpokladu splnění uvedených podmínek.

Cílové datum provedení: do konce roku 2018, dle potřeby.

118

Počty zaměstnanců se ve všech třech elektrárnách snížily. V elektrárně Ignalina v Litvě, v níž bylo palivo odstraněno jen z jednoho ze dvou jader reaktorů a která na základě povolení k provozu stále funguje, zůstávají počty zaměstnanců, a tudíž i náklady financované EU, vysoké. Třetina zaměstnanců nadále pracuje na bezpečné údržbě zařízení. Vzhledem k nedostatku spolufinancování a místním hospodářským a sociálním problémům, které jsou spojeny s vyřazováním elektrárny Ignalina v Litvě z provozu, existuje nebezpečí, že počet zaměstnanců převýší potřeby programu vyřazování z provozu a financování EU určené na vyřazování z provozu bude použito k podpoře této zaměstnanosti (viz body 80–81).

Doporučení 6 – Financování EU pouze na náklady na vyřazování z provozu

Komise by měla umožňovat použití financování EU v rámci programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu jen ke krytí nákladů na zaměstnance, kteří v plném rozsahu pracují na činnostech týkajících se vyřazování z provozu.

Cílové datum provedení: od ročních pracovních programů na rok 2017 a následně.

119

Posouzení, které Komise provedla ohledně toho, zda plány financování a plány vyřazování z provozu splňují předběžné podmínky, bylo nedostatečné (viz body 86–88).

Doporučení 7 – Zlepšení dohledu Komise

Komise by měla dokončit své posouzení předběžných podmínek.

Cílové datum provedení: do konce října 2016.

120

Účetní evidence závazků a podmíněných závazků z titulu budoucích nákladů spojených s vyřazováním jaderných zařízení z provozu a konečným uložením vyhořelého paliva se v jednotlivých členských státech liší. Skutečnost, že budoucí náklady nejsou vždy zaúčtovány jako rezervy a/nebo uvedeny v příloze k účetní závěrce, omezuje transparentnost a narušuje schopnost příslušných orgánů náležitě plánovat, jak budou hrazeny budoucí náklady na vyřazování zařízení z provozu a uložení odpadu (viz body 100–103).

Doporučení 8 – Účetní postupy

Komise by spolu se všemi příslušnými členskými státy měla pracovat na tom, aby budoucí náklady spojené s vyřazováním jaderných zařízení z provozu a konečným uložením vyhořelého paliva byly zaúčtovány řádně, transparentně a v souladu s příslušnými účetními standardy.

Cílové datum provedení: do konce prosince 2017.

Tuto zprávu přijal senát II, jemuž předsedá Henri GRETHEN, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 14. července 2016.

Za Účetní dvůr

předseda
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

57Ustanovení 17. bodu odůvodnění nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 a 15. bod odůvodnění nařízení Rady (Euratom) č. 1369/2013.

Přílohy

Příloha I

Jaderné reaktory vyřazované z provozu v rámci programu pomoci EU pro vyřazování jaderných zařízení z provozu

| TWh | Komerční provoz | Plánované datum vyřazení z provozu
Začátek | Uzavření | Roky | Jako % 30leté životnosti | Podle zprávy EÚD z roku 2011 | K prosinci 2015
Litva | Ignalina 1 | 86 | květen 1985 | prosinec 2004 | 20 | 65 | 2029 | 2038
Ignalina 2 | 155 | prosinec 1987 | prosinec 2009 | 22 | 73
Bulharsko | Kozloduj 1 | 61 | říjen 1974 | prosinec 2002 | 28 | 94 | 2035 | 2030
Kozloduj 2 | 63 | listopad 1975 | prosinec 2002 | 27 | 90
Kozloduj 3 | 63 | leden 1981 | prosinec 2006 | 26 | 86
Kozloduj 4 | 61 | červen 1982 | prosinec 2006 | 25 | 82
Slovensko | Bohunice V1, reaktor 1 | 72 | duben1980 | prosinec 2006 | 27 | 89 | 2025 | 2025
Bohunice V1, reaktor 2 | 77 | leden 1981 | prosinec 2008 | 28 | 93

Zdroj: MAAE, databáze PRIS.

Příloha II

Přehled právních základů programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu

Ignalina, Litva
Kozloduj, Bulharsko
Bohunice, Slovensko

Předvstupní opatření
Nařízení Rady (ES) č. 3906/1989 ze dne 18. prosince 1989
Nařízení Rady (ES) č. 1266/1999 ze dne 21. června 1999 (program PHARE)

Smlouvy o přistoupení
Protokol č. 4 o jaderné elektrárně Ignalina v Litvě připojený k aktu o podmínkách přistoupení Litevské republiky a o úpravách Smluv, kterými se zakládá Evropská unie (Úř. věst. L 236, 23. 9. 2003, s. 944–945)
Protokol o podmínkách a pravidlech přijetí Bulharské republiky a Rumunska do Evropské unie (Úř. věst. L 157, 21. 6. 2005, s. 203)
Protokol č. 9 připojený k aktu o podmínkách přistoupení Slovenské republiky a o úpravách Smluv, kterými se zakládá Evropská unie (jaderná elektrárna Bohunice V1) (Úř. věst. L 236, 23. 9. 2003, s. 954)

Po přistoupení
Nařízení Rady (ES) č. 1990/2006 ze dne 21. prosince 2006 o provádění protokolu č. 4 o jaderné elektrárně Ignalina
Nařízení Rady (Euratom) č. 647/2010 ze dne 13. července 2010
Nařízení Rady (Euratom) č. 549/2007 ze dne 14. května 2007 o provádění protokolu č. 9 o blocích 1 a 2 jaderné elektrárny Bohunice V1 na Slovensku připojeného k aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii

Nařízení Rady (Euratom) č. 1369/2013 ze dne 13. prosince 2013 o podpoře poskytované Unií na program pomoci pro vyřazování jaderných zařízení v Litvě z provozu a o zrušení nařízení (ES) č. 1990/2006
Nařízení Rady (Euratom) č. 1368/2013 ze dne 13. prosince 2013 o podpoře poskytované Unií na programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení v Bulharsku a na Slovensku z provozu a o zrušení nařízení (Euratom) č. 549/2007 a (Euratom) č. 647/2010

Příloha III

Jaderné reaktory v členských státech a jejich stav k 31. prosinci 2015

Pozn.: Pro dva reaktorové bloky v elektrárně Ignalina v Litvě stále platí povolení provozu (viz bod 40).

Zdroj: EÚD, na základě údajů z Evropské komise a informačního systému organizace MAAE o jaderných reaktorech (Power Reactor Information System, PRIS).

Příloha IV

Přehled aktérů programů pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu

Program pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu, dva prováděcí orgány v Litvě

Programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu s jedním prováděcím subjektem v Bulharsku a na Slovensku

Příloha V

Projekty financované EU šetřené v rámci auditu

Ignalina, Litva

Projekt
Posouzení EÚD

1. Mezisklad vyhořelých palivových článků

Původní rozpočet: 165 milionů EUR
Poslední rozpočet: 206 milionů EUR
Původní lhůta: srpen 2008
Poslední lhůta: říjen 2017
Zpráva EÚD z roku 2011
Významná zpoždění budou mít výrazný dopad na jadernou bezpečnost, dokud nebudou veškeré vyhořelé palivové články uloženy do kontejnerů, a na provozní náklady elektrárny.

K prosinci 2015
Výstavba skladu se zpozdila o dalších šest let, což znamená, že došlo ke zpoždění o deset let oproti původnímu plánu konečného vyřazení z provozu z roku 2005. Dodatečné náklady na údržbu zařízení týkající se projektu B1 překročily 61 milionů EUR.

2. Zařízení pro nakládání s pevným odpadem a jeho skladování

Původní rozpočet: 120 milionů EUR
Poslední rozpočet: 184 milionů EUR
Původní lhůta: listopad 2009
Poslední lhůta: listopad 2018
Zpráva EÚD z roku 2011
Významná zpoždění projektu mají zásadní význam, neboť trasy pro nakládání s odpadem jsou zapotřebí pro pokrok projektů demontáže a dekontaminace. Pravděpodobně bude nutné dodatečné financování z fondu IIDSF.

K prosinci 2015
Projekt je zpožděn o devět let, z toho pětileté zpoždění vzniklo v období 2011–2014. INPP a litevské ministerstvo energetiky urovnaly obchodní spory s dodavatelem zaplacením odškodnění ve výši 55 milionů EUR a na rezervu vyhradily dalších 17,9 milionu EUR na předpokládaná rizika.

3. Inženýrské služby, plánování a licenční řízení pro demontážní a dekontaminační činnosti

Původní rozpočet: 8 milionů EUR
V současné době není pro projekt stanoven rozpočet ani harmonogram.
Zpráva EÚD z roku 2011
Rozhodnutí zadat projektové činnosti externím dodavatelům nevycházelo ani z náležitého posouzení toho, zda jsou požadované znalosti a technické kapacity k dispozici na místě, ani z posouzení nákladové efektivnosti této možnosti.

K prosinci 2015
Příprava dokumentu se zpozdila o 30 měsíců kvůli nadhodnocenému odhadu dodavatelských zdrojů a době nutné ke schválení dokumentu ze strany elektrárny a regulačních institucí. Tři roky zpoždění vyplývají z převedení projektů na pořízení nástrojů z kanálu IIDSF na kanál CPMA.

4. Řízení a inženýrská podpora jednotky pro řízení projektu

Původní rozpočet: 45 milionů EUR
Poslední rozpočet: 54 milionů EUR
Zpráva EÚD z roku 2011
Konzultant jednotky pro řízení projektu výrazně přispěl k pokroku, náklady na řízení a správu jsou však vysoké a vývoj organizační struktury v elektrárně je nedostatečný.

K prosinci 2015
Počet zaměstnanců jednotky pro řízení projektu se od roku 2010 snížil. Více se podílejí na činnostech v rámci vyřazování z provozu, řídili velké projekty infrastruktury a podpořili rozvoj zaměstnanců v elektrárně. Většina činností konzultantů se však stále zaměřuje spíše na obecné řízení projektů a zadávání zakázek než na úkoly související s vyřazováním jaderného zařízení z provozu.

5. Projekty týkající se přímé podpory činností pracovníků INPP a externích dodávek

Rozpočet: 198 milionů EUR
Lhůta: probíhající každoroční projekt
Zpráva EÚD z roku 2011
Nebylo šetřeno.

K prosinci 2015
Problémy s pracovní silou zahrnovaly obtíže při odůvodňování počtu zaměstnanců, nejasné manažerské účetnictví a přiřazování nákladů na zaměstnance k úkolům. INPP zavedla nový model výpočtu pro zaměstnance INPP, vyvinula nákladovou strukturu pro práce a zavedla řízení získané hodnoty. Došlo však jen k omezenému pokroku při odůvodňování počtu zaměstnanců a provádění strategie externího zajišťování.

6. Studie demontáže reaktoru

Původní rozpočet: 5 milionů EUR
(jen studie proveditelnosti)

Poslední rozpočet: 70 milionů EUR
(projekt a technické inženýrské služby)
Zpráva EÚD z roku 2011
Nebylo šetřeno.

K prosinci 2015
Studie proveditelnosti demontáže reaktoru byla zahájena v rámci fondu IIDSF v roce 2009, ale v roce 2010 byla zrušena a převedena na CPMA. Nový projekt pod vedením CPMA od té doby zaznamenal zpoždění. Není dostatek zkušeností s demontáží tohoto typu reaktoru, což může dále brzdit pokrok. Proto přetrvává nejistota ohledně toho, zda je lhůta pro demontáž reaktoru v roce 2038 splnitelná.

Kozloduj, Bulharsko

Projekt
Posouzení EÚD

7. Konzultační služby jednotky pro řízení projektu – všeobecné

Období 2006–2013
Původní rozpočet: 8 milionů EUR
Poslední rozpočet: 45 milionů EUR
Původní lhůta: prosinec 2006
Poslední lhůta: červenec 2013
Období 2014–2016
Původní rozpočet: 14 milionů EUR
Poslední rozpočet: 32 milionů EUR
Původní lhůta: leden 2016
Poslední lhůta: leden 2019
Zpráva EÚD z roku 2011
Konzultant jednotky pro řízení projektu pomohl upravit strategii vyřazování z provozu, došlo však k problémům se zpožděním projektu, odhady nákladů, vymezením nutných činností souvisejících s vyřazováním z provozu a se soupisy odpadu. Konzultant se soustředil více na řízení než na vyřazování zařízení z provozu.

K prosinci 2015
V roce 2013 se jednotka pro řízení projektu stala jediným subjektem odpovědným za řízení vyřazování z provozu i výstavby vnitrostátního zařízení k uložení odpadu. Konzultant je nyní součástí organizační struktury, což přenáší rozhodovací pravomoc na společnost SERAW. Zapojení konzultantů do činnosti se zvyšuje a nejsou patrny známky utlumování jejich účasti.

8. Projekt a výstavba zařízení pro suché skladování vyhořelého paliva

Původní rozpočet: 49 milionů EUR
Poslední rozpočet: 73 milionů EUR
Původní lhůta: prosinec 2008
Poslední lhůta: březen 2013
Zpráva EÚD z roku 2011
Dokončení zařízení je zpožděno o 2,5 roku. Revize původních požadavků vedly k nárůstu cen a změně cenového základu zakázky, což způsobilo překročení rozpočtu o 19 %.

K prosinci 2015
Projekt byl rozdělen do dvou fází: výstavba zařízení a skladování palivových článků ve 34 kontejnerech a rozšíření skladu až na 72 kontejnerů. Pro vyhořelé palivo z bloků 1–4 nebude využita celá plánovaná kapacita. Využití zařízení pro skladování jiného materiálu by vyžadovalo souhlas regulačního orgánu.

9. Plazmové tavicí zařízení pro zpracování a úpravu pevného odpadu

Původní rozpočet: 21 milionů EUR
Poslední rozpočet: 21 milionů EUR
Původní lhůta: březen 2013
Poslední lhůta: červen 2017
Zpráva EÚD z roku 2011
Byla vybrána novátorská technologie, aniž by byla řádně prokázána její účinnost a byly řádně zváženy náklady. Hrozí překročení plánovaných nákladů.

K prosinci 2015
Regulační změny si vyžádaly revize projektu. Výstavba zařízení se zpozdila zejména kvůli odvolání ve věci posouzení vlivů na životní prostředí a řadě komerčních a správních problémů, včetně neexistence dohody o odškodnění za jaderné škody. Zařízení nebylo testováno, a proto dosud nebyla prokázána funkčnost systému. Dokončení je nyní plánováno na červen 2017.

10. Podpora efektivního využívání lidských zdrojů

Období do roku 2009
Původní rozpočet: 20 milionů EUR
Poslední rozpočet: 84 milionů EUR
Původní lhůta: září 2009
Poslední lhůta: březen 2014
Období do roku 2015
Původní rozpočet: 35 milionů EUR
Poslední rozpočet: 46 milionů EUR
Původní lhůta: prosinec 2015
Poslední lhůta: prosinec 2017
Zpráva EÚD z roku 2011
Nedošlo k organizačním změnám, které by umožnily jasně vyčlenit zaměstnance podílející se na přeměně z provozní organizace na organizaci provádějící vyřazování jaderného zařízení z provozu. Chybělo náležité monitorování činností předcházejících vyřazování z provozu.

K prosinci 2015
Financování zaměstnanců podílejících se na vyřazování z provozu se nadále spoléhá na fond KIDSF. Pozitivní vývoj od roku 2011 představuje skutečnost, že všech 650 zaměstnanců zaměstnaných ve společnosti SERAW pracuje výhradně na činnostech v rámci vyřazování z provozu.

11. Výstavba vnitrostátního zařízení k uložení nízko a středně aktivního radioaktivního odpadu

Původní rozpočet: 66 milionů EUR
Původní lhůta: prosinec 2015
Poslední lhůta: leden 2021
Zpráva EÚD z roku 2011
Nebylo šetřeno.

K prosinci 2015
Dokončení výstavby zařízení bylo původně plánováno do roku 2015. Proces se však zpozdil o šest let, zejména kvůli zamítnutému posouzení vlivů na životní prostředí, které muselo začít znovu. Současná lhůta je rok 2021.

Bohunice, Slovensko

Projekt
Posouzení EÚD

12. Konzultační služby jednotky pro řízení projektu – provádění projektu

Období 2003–2007
Původní rozpočet: 11 milionů EUR
Období 2015–2016
Poslední rozpočet: 45 milionů EUR
Zpráva EÚD z roku 2011
Konzultant jednotky pro řízení projektu pomohl upravit strategii vyřazování z provozu, při formulaci a provádění strategie vyřazování z provozu však nebylo dosaženo dostatečného pokroku.

K prosinci 2015
Ačkoli byli konzultanti rozsáhle využíváni, došlo u projektů k prodlením, která pak způsobila překročení nákladů. Od roku 2015 se rozsah práce nového konzultanta snížil.

13. Projekt a výstavba nových úložišť velmi nízko a nízko aktivního odpadu z jaderné elektrárny V1 ve vnitrostátním zařízení k uložení odpadu Mochovce

Rozpočet: 22 milionů EUR
Lhůta: červen 2018
Zpráva EÚD z roku 2011
Došlo ke zpoždění studie proveditelnosti, neboť jaderná elektrárna neposkytla potřebné informace.

K prosinci 2015
Úložiště je ve výstavbě a je spolufinancováno z vnitrostátních fondů. Bude doplněna třetí dvojitá řada, plně financovaná fondem BIDSF. Rozdělení nákladů mezi uložení odpadu z elektrárny V1 a uložení odpadu z jiných zařízení není jasné.

14. Provádění programu vyřazování z provozu s využitím dostupných lidských zdrojů

Rozpočet pro fázi 1: 1,5 milionu EUR
Rozpočet pro fázi 9: 50 milionů EUR
Zpráva EÚD z roku 2011
Nedošlo k organizačním změnám, které by umožnily jasně vyčlenit zaměstnance podílející se na přeměně z provozní organizace na organizaci provádějící vyřazování jaderného zařízení z provozu. Chybělo náležité monitorování činností předcházejících vyřazování z provozu.

K prosinci 2015
Projekt financuje 246 plných pracovních úvazků zaměstnanců společnosti JAVYS, kteří pracují na vyřazování z provozu. Společnost JAVYS se vyvinula z provozní organizace v organizaci provádějící vyřazování zařízení z provozu.

15. Mezisklad radioaktivního odpadu v areálu Bohunice

Rozpočet: 11 milionů EUR
Původní lhůta: březen 2016
Poslední lhůta: srpen 2017
Zpráva EÚD z roku 2011
Nebylo šetřeno.

K prosinci 2015
Původně byla realizace projektu plánována na dobu od března 2013 do března 2016. Stavební práce začaly v roce 2015. Očekávaným datem dokončení je nyní srpen 2017. Po rozhodnutí o změně umístění bylo nutné nové posouzení vlivů na životní prostředí a změna grantové dohody. Prodlení v tomto projektu již nebudou vést ke zpožděním projektů demontáže, neboť ty budou řízeny tak, aby byl středně aktivní odpad produkován až po dokončení meziskladu.

16. Dekontaminace primárního okruhu

Původní rozpočet: 6 milionů EUR
Poslední rozpočet: 5 milionů EUR
Původní lhůta: září 2014
Poslední lhůta: září 2016

(nakládání s radioaktivním odpadem přeneseno na JAVYS)
Zpráva EÚD z roku 2011
Nebylo šetřeno.

K prosinci 2015
Práce měly být zahájeny v roce 2013 a dokončeny do konce roku 2014. Prodlení a nevyřešené technické problémy vedly k pozastavení projektu. Smlouva se stávajícím dodavatelem je ukončena. Tento projekt musí být dokončen předtím, než bude moci začít demontáž v kontrolovaném pásmu, a proto mohou mít zpoždění tohoto projektu dopad na konečné datum vyřazení z provozu.

17. Databáze vyřazování z provozu včetně inventury a radiologické charakterizace

Původní rozpočet: 2,48 milionu EUR
Poslední rozpočet: 3,5 milionu EUR
Původní lhůta: květen 2012
Poslední lhůta: prosinec 2012
Zpráva EÚD z roku 2011
Nebylo šetřeno.

K prosinci 2015
Ačkoli byl projekt dokončen v roce 2012, charakterizaci a inventuru je stále třeba pravidelně aktualizovat. Několik dílčích projektů se zpozdilo a zaznamenalo překročení nákladů kvůli neúplným informacím týkajícím se inventury a/nebo charakterizace odpadu.

Příloha VI

Prodlení a překročení nákladů ovlivňující vzorek 18 klíčových projektů infrastruktury a podpory vyřazování z provozu financovaných z programů pomoci EU od roku 2001

Projekt
Náklady projektu
(v mil. EUR)
Smluvní financování
Celkové dosavadní zpoždění
(v letech)
Dosavadní zvýšení nákladů
(v %)

EU
(v mil. EUR)
vnitrostátní
(v mil. EUR)

Ignalina, Litva
Mezisklad vyhořelých palivových článků
(viz příloha IV, projekt 1)
211
206
5
9,2
25 %

Zařízení pro nakládání s pevným odpadem a jeho skladování
(viz příloha IV, projekt 2)
184
184

9,0
53 %

Skládka pro velmi nízko aktivní radioaktivní odpad (krátkodobé uložení, fáze 1)
7
6
1
2,8
0 %

Výstavba skládky pro velmi nízko aktivní radioaktivní odpad (fáze 3)
8
8

1,0
12 %

Podpovrchové úložiště pro krátkodobý nízko a středně aktivní radioaktivní odpad (návrh)
11
11

1,0
3 %

Celkem za pět uvedených projektů
421
415
6

Celkové smluvní financování EU určené na vyřazování z provozu v letech 2001–2014/15

989

Kozloduj, Bulharsko
Dodávka, instalace a uvedení do provozu zařízení na vyzvednutí a úpravu pro iontové měniče
(původní rozsah rozšířen)
6
5
1
10,9
132 %

Projekt a výstavba zařízení pro suché skladování vyhořelého paliva (viz příloha IV, projekt 8)
73
73

4,3
50 %

Zařízení pro vyzvednutí a zpracování pevné fáze z odpařovacích nádrží koncentrátu (fáze 1 dokončena, fáze 2 ukončena)
10
10

4,6
žádné

Plazmové tavicí zařízení (viz příloha IV, projekt 9)
30
21
9
4,2
0 %

Pracoviště pro zmenšování velikosti a dekontaminaci
19
19

2,8
0 %

Vyhodnocení radiologického inventáře
1
1

1,3
žádné

Celkem za šest uvedených projektů
139
129
9

Celkové smluvní financování EU určené na vyřazování z provozu v letech 2001–2014

360

Bohunice, Slovensko
Zpracování historických odpadních kalů a sorbentů (dokončeno)
11
11

3,0
38 %

Dekontaminace primárního okruhu
(viz příloha IV, projekt 16) (pozastaveno)
4
4

2,0
0 %

Úprava schématu dodávek energie společnosti JAVYS po konečném uzavření V1
11
11

1,5
21 %

Zvýšení kapacity stávajících fragmentačních a dekontaminačních zařízení
2
2

1,2
13 %

Zpracování historického odpadu
6
4
2
0,4
7 %

Demontáž technického zařízení v turbínové hale reaktoru V1
8
8

–
6 %

Uvolňování materiálů vzniklých při vyřazování z provozu do životního prostředí
3
3

–
20 %

Celkem za sedm uvedených projektů
45
43
2

Celkové smluvní financování EU určené na vyřazování z provozu v letech 2001–2014

228

Celkem
Celkem za 18 uvedených projektů
605
587
17

Celkové smluvní financování EU určené na vyřazování z provozu v letech 2001–2014

1 577

Zdroj: Komise, návrhy ročních pracovních programů na rok 2016, návrhy monitorovacích zpráv na rok 2016. Údaje poskytla EBRD a Centrální agentura pro řízení projektů.

Příloha VII

Výstavba hlubinného geologického úložiště pro konečné uložení vyhořelého jaderného paliva v Olkiluoto ve Finsku

Olkiluoto na západním pobřeží Finska v blízkosti stávající jaderné elektrárny se má stát světově prvním hlubinným geologickým úložištěm pro konečné uložení vyhořelého jaderného paliva po civilním využití. Je navrženo tak, aby pojmulo odpad ze dvou finských jaderných elektráren.

Proces jeho vývoje dokládá, jak dlouhé jsou lhůty spojené s realizací takového podniku. V roce 1983 finská vláda rozhodla v zásadě o celkovém harmonogramu a strategii nakládání s jaderným odpadem a poté začal proces geologického screeningu a vyhledávání potenciálních lokalit. Lokalita Olkiluoto byla jako místo konečného uložení odpadu vybrána v roce 2000. Následovaly intenzivní hloubicí a výzkumné práce, aby bylo možné vyhořelé jaderné palivo ukládat v hloubce 400–450 metrů ve skalním podloží. Na tyto práce bylo vynaloženo přibližně 150 milionů EUR. Ukládání vyhořelého paliva má být zahájeno počátkem 20. let 21. století.

Celkové výdaje dosáhnou přibližně 3,5 miliard EUR, z toho zhruba 1 miliardy EUR během fáze výstavby a zhruba 2,5 miliard EUR na provoz za dobu přibližně 100 let. Finanční prostředky se akumulují ve Státním fondu nakládání s jaderným odpadem z poplatků za vyrobenou elektrickou energii.

© Posiva Oy.

Odpovědi Komise

Shrnutí

I

V rámci jednání o vstupu do Evropské unie se Bulharsko, Litva a Slovensko zavázaly odstavit a následně vyřadit z provozu osm jaderných reaktorů první generace sovětské konstrukce, které nemohly být hospodárným způsobem zmodernizovány tak, aby vyhověly západním bezpečnostním normám.

II

EU se zavázala pomoci těmto zemím při řešení výjimečné finanční zátěže, kterou s sebou vyřazování z provozu nese.

IV

Komise se domnívá, že finanční podpora EU účinně zmírňuje hospodářské dopady předčasného odstavení jaderných zařízení a vyřazování z provozu se dobře rozběhlo. Bere však na vědomí, že vyřazování elektráren z provozu je složitý a zdlouhavý proces, který bude trvat déle než na sedm let stanovený víceletý finanční rámec (VFR) – ve většině případů více než dvě desetiletí.

Plánování programů v těchto třech členských státech vychází z aktualizovaných plánů pro vyřazování z provozu a souvisejících odhadů nákladů schválených v rámci VFR na období 2014–2020. V souladu s těmito ujednáními Komise pozorně sleduje, jak proces vyřazení z provozu spěje ke konci a zároveň je zachováván nejvyšší stupeň bezpečnosti.

V

Vyřazování z provozu má obecně dvě hlavní fáze: 1) fáze po odstavení (tj. z důvodu přítomnosti vyhořelého paliva stále ještě s provozní licencí) a 2) vyřazení/demontáž.

Slovensko a Bulharsko jsou ve druhé fázi, zatímco Litva, z důvodu přítomnosti vyhořelého paliva v jednom z reaktorů je stále ještě ve fázi po odstavení.

Komise se spolu s členskými státy domnívá, že by se žádná z elektráren, na kterou se vztahují programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení („NDAP“), nemohla znovu začít hospodárně využívat. Komise si je díky zkušenostem s vyřazováním jiných elektráren vědoma, že hlavní technické problémy související s demontáží reaktorů jsou ještě před námi.

VI

Programy vyřazování z provozu v dotyčných členských státech pokračují různým tempem.

Nejvíce pokročily programy v elektrárnách Bohunice (Slovensko) a Kozloduj (Bulharsko), s jejichž dokončením se počítá v roce 2025, respektive v roce 2030. Doba trvání druhého jmenovaného programu byla při revizi v roce 2011 zkrácena o pět let.

Nejproblémovější je vyřazování elektrárny Ignalina (Litva), ve které se vůbec poprvé vyřazují reaktory černobylského typu.

I když došlo k pokroku, Komise si uvědomuje, že je nutné programy vyřazování jaderných zařízení z provozu průběžně zlepšovat.

Doporučení č. 1

Komise podotýká, že doporučení 1 a) a 1 b) jsou určena členským státům.

Komise přijímá doporučení 1 c) nakolik se ji týká. Podporuje myšlenku lepší výměny osvědčených postupů a odborných znalostí a bude dotyčné tři členské státy v této výměně podporovat.

a)Komise již ve stávajícím VFR zavedla zlepšení a vypracovala ucelený rámec pro plánování programů, řízení projektů a sledování, podle kterého členské státy pracují.

b)Komise souhlasí s potřebou dále rozšiřovat know-how a schopnosti, nicméně podotýká, že využití externích odborníků je prospěšné pouze v jistých speciálních oblastech.

c)Komise již přijala opatření, jež podporují otevřenou a transparentní komunikaci, usnadňují výměnu osvědčených postupů a znalostí a podporují postupy normalizace. Cílem mimo jiné je zvýšit konkurenceschopnost a posílit bezpečnost.

VII

Komise uznává význam odpovědného a bezpečného nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem. Komise vydá k vnitrostátním programům stanoviska a v roce 2016 podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění směrnice 2011/70.

Komise dále poznamenává, že otázky týkající se konečného uložení vysoce radioaktivního odpadu a nakládání s vyhořelým palivem jsou nad rámcem působnosti programu pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu.

Doporučení č. 2

a)Komise toto doporučení přijímá. Komise již určila směr dalšího vývoje ve svých stanoviscích k vnitrostátním programům, která zveřejní v souladu se směrnicí 2011/70 na přelomu let 2016/2017. Zveřejněním stanovisek bude zahájena diskuse na téma možných řešení uložení odpadu na regionální i unijní úrovni. Tato diskuse proběhne v roce 2017. Díky uvedené diskusi bude Komise schopna lépe do roku 2018 formulovat možné politiky a plán postupu.

b)Komise poznamenává, že toto doporučení je určeno členským státům. Komise se tímto doporučením již zabývá prostřednictvím posouzení vnitrostátních programů a odpovídající stanovisko Komise předloží členským státům.

VIII

Komise uznává, že spolufinancování u jednotlivých projektů ne vždy funguje. Podotýká, že stávající právní základ neposkytuje jasnou definici spolufinancování, nebo jeho nutný minimální procentní podíl. Komise konstatuje, jak uvedl Účetní dvůr, že celkový příspěvek Litvy, Bulharska a Slovenska k jejich příslušným programům na vyřazení z provozu činí 1,09 miliardy EUR.

Doporučení č. 3

Komise podotýká, že toto doporučení je určeno členským státům. Komise bude podporovat opatření doporučená Účetním dvorem tím, že bude v souvislosti s programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení z provozu usilovat o zavedení jasně vymezené výše spolufinancování, a podpoří tak zásadu „znečišťovatel platí“. V tomto ohledu povede jednání s členskými státy a kriticky přezkoumá výši spolufinancování, jakou členské státy navrhují v ročních pracovních programech na rok 2017.

Doporučení č. 4

Komise toto doporučení přijímá.

Uznává, že spolufinancování přispívá k účinnému a účelnému provádění programu a zvyšuje odpovědnost členských států. Komise lépe objasní význam spojení „dobře zdůvodněné výjimečné okolnosti“, které v současnosti uvádí nařízení, a kriticky přezkoumá výši spolufinancování, jakou členské státy navrhly ve svých ročních pracovních programech na rok 2017.

Doporučení č. 5

Komise částečně přijímá toto doporučení. Pokud jde o návrhy nových iniciativ, Komise u nich posoudí dopady v souladu s požadavky finančního nařízení a programem pro zlepšování právní úpravy. Toto posouzení dopadu přezkoumá, zda má být i nadále poskytováno financování, a v kladném případě zjistí nejvhodnější mechanismus financování. Pokud dojde toto posouzení k závěru, že je třeba finanční prostředky poskytnout i po roce 2020 v rámci nového víceletého finančního rámce, Komise vezme toto doporučení Účetního dvora v úvahu a zajistí, aby mechanismus financování zahrnoval pobídky k vyřazování z provozu, včetně časového omezení a odvození částek z příslušné výše spolufinancování poskytovaného členskými státy.

Doporučení č. 6

Komise částečně přijímá toto doporučení.

Komise právě zjišťuje náklady, které nesouvisejí s vyřazováním. Toto posouzení dokončí v rámci hodnocení v polovině období a navrhne možná opatření na upuštění od těchto nákladů v roce 2018.

Komise je však toho názoru, že některé zásadní funkce, jako je bezpečnost, by neměly být vyloučeny z financování EU.

Doporučení č. 7

Komise toto doporučení přijímá a upozorňuje, že uvedené opatření již bylo přijato. Hodnocení probíhá a bude dokončeno v říjnu 2016.

Doporučení č. 8

Komise toto doporučení přijímá. Komise uznává důležitost této otázky.

Předmět tohoto doporučení již začala řešit prováděním směrnice o odpadech. Komise v současné době přezkoumává vnitrostátní programy předložené v souladu se směrnicí o odpadech a počítá s řadou studií, které mají shromáždit informace a dále se podílet na validaci.

Úvod

20

Oblast jaderné energie v EU se v posledním desetiletí výrazně změnila. Na evropské úrovni byly přijaty klíčové právní předpisy týkající se jaderné bezpečnosti, nakládání s radioaktivním odpadem a s vyhořelým palivem a radiační ochrany. Kromě toho Komise přijala v roce 2016 nový jaderný ukázkový program, který poprvé pokrývá finanční potřeby spojené s vyřazováním jaderných elektráren z provozu, nakládáním s radioaktivním odpadem a vyhořelým palivem, včetně financování dlouhodobých řešení, jako je výstavba hlubinných geologických úložišť odpadu.

Směrnice o radioaktivním odpadu (směrnice Rady 2011/70/Euratom) stanoví rámec Společenství pro zajištění odpovědného a bezpečného nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, aby se zabránilo nepřiměřenému zatížení budoucích generací. Směrnice překračuje rámec společné úmluvy, neboť členské státy musí mít pro provádění politiky nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem vnitrostátní program.

Pomocí jaderného ukázkového programu a směrnice o radioaktivním odpadu chce Komise poprvé získat ucelený přehled celkových nákladů spojených s vyřazováním jaderných zařízení z provozu a nakládáním s odpady, jakož i o tom, jak členské státy zajistí související financování a dodrží zásadu „znečišťovatel platí“.

Připomínky

Souhrnná odpověď Komise k bodům 38 až 40:

Komise se spolu s členskými státy domnívá, že by se žádná z elektráren, na kterou se vztahují programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení („NDAP“), nemohla znovu začít hospodárně využívat.

40 První odrážka

Komise uznává, že u jaderné elektrárny Ignalina nebylo uděleno povolení k vyřazení z provozu z důvodu přítomnosti vyhořelého paliva v tomto zařízení. Komise nicméně konstatuje, že nezvratnost procesu vyřazení účinně zajišťuje demontáž turbínové haly.

40 Druhá odrážka

Co se týče jaderné elektrárny Kozloduj (Bulharsko), Komise poznamenává, že zmíněná dodatečná povolení se týkají prací, které budou zapotřebí v době, kdy bude proces vyřazování nezvratný.

40 Třetí odrážka

Co se týče elektrárny Bohunice (Slovensko), současný stav je v souladu s plánem vyřazování a s plánovaným datem ukončení v roce 2025.

Souhrnná odpověď Komise k bodům 41 až 42:

Komise uznává, že největší úkoly jsou ještě nevyřešené, nicméně poznamenává, že aktuální stav zobrazený v tabulce 3 je v případě všech tří členských států v souladu s plány vyřazování z provozu a s plánovanými daty ukončení. Hlavní práce na demontáži reaktoru jsou možné pouze po ukončení procesu vyřazování.

Souhrnná odpověď Komise k bodům 43 až 46

NDAP se vztahují na proces vyřazování jaderného zařízení z provozu a infrastrukturu pro nakládání s odpady, včetně bezpečného a dlouhodobého skladování odpadu a uložení nízko radioaktivního odpadu. Nízko radioaktivní odpad obvykle tvoří více než 90 % objemu odpadu a pro jeho uložení existují promyšlená řešení. Podle směrnice o radioaktivním odpadu je uložení vyhořelého paliva a vysoce radioaktivního odpadu odpovědností členských států. Tato odpovědnost se vztahuje na veškerý takový odpad vytvořený v dotyčném členském státě.

48

Podle směrnice 2011/70/Euratom zajistí každý členský stát, aby byl proveden jeho vnitrostátní program pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, který se vztahuje na všechny druhy vyhořelého paliva a radioaktivního odpadu spadající do jeho pravomoci a na všechny fáze nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, od jeho vytvoření až po uložení.

Komise poprvé shromažďuje ucelený přehled plánů členských států, pokud jde o uložení a související náklady.

Souhrnná odpověď Komise k bodům 49 až 52

Jelikož se Komise domnívá, že sdílení zařízení pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem může být potenciálně přínosnou, bezpečnou a nákladově efektivní alternativou, přezkoumá ekonomické, právní a sociální dopady sdílených úložišť.

53

Obsah svého vnitrostátního programu měly členské státy oznámit Komisi nejpozději do srpna 2015. Komise může do šesti měsíců po oznámení požádat o vyjasnění a/nebo se vyjádřit k tomu, zda je obsah vnitrostátního programu v souladu se směrnicí. Členské státy měly požadované vysvětlení a/nebo informace o revizi vnitrostátního programu předložit do šesti měsíců od obdržení žádosti Komise.

O provádění této směrnice členské státy poprvé předložily Komisi zprávu do srpna 2015 a následně ji budou předkládat každé tři roky.

Komise na základě zpráv členských států předloží Evropskému parlamentu a Radě:

a)zprávu o pokroku v provádění této směrnice a

b)inventář radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva, které se nachází na území Společenství, a výhled do budoucna.

Tyto zprávy a informace byly předkládány vůbec poprvé a Komise má v úmyslu získat při tomto procesu nové zkušenosti a budoucí podávání zpráv zlepšit a harmonizovat. Za tímto účelem musela Komise zohlednit vnitrostátní programy, jakož i vnitrostátní zprávy všech 28 členských států. Vzhledem k této skutečnosti a aby si Komise vytvořila celkovou představu, zařadila posouzení těchto vnitrostátních programů do svého časového plánu, podle kterého předkládá zprávy Evropskému parlamentu a Radě. Předpokládá se, že Komise zprávu předloží ve 4. čtvrtletí 2016.

Souhrnná odpověď Komise k bodům 60 až 68

Komise uznává, že u některých projektů vyřazování z provozu došlo ke zpoždění, zejména v minulém VFR. Pro období 2014–2020 Komise zpřísnila své požadavky na plánování, sledování a podávání zpráv a pomocí kontroly dokumentace a kontrol na místě pozorněji sleduje provádění projektů.

Je třeba poznamenat, že zpoždění v Bulharsku a na Slovensku nemají v současné době vliv na datum ukončení.

69

Komise se domnívá, že je nanejvýš důležité, aby provozovatelé jaderných zařízení/držitelé licence na vyřazení zařízení z provozu rozšiřovali své know-how a schopnosti, zejména pokud jde o řízení projektů. Nicméně využívání externích odborníků je v některých specializovaných oblastech prospěšné.

Souhrnná odpověď Komise k bodům 73 až 74

Během posledního desetiletí prošel výhled nákladů v oblasti vyřazování jaderných zařízení z provozu zásadním vývojem. Komise přispěla ke zlepšení odhadů nákladů na programy vyřazování a spolu s OECD/NEA se v roce 2012 podílela na vypracování metodiky Mezinárodní struktura pro výpočet nákladů na vyřazování jaderných zařízení z provozu. Odhady finančních nákladů na vyřazení z provozu je nadále nezbytné zlepšovat; tato otázka je předmětem velkého zájmu na celém světě a OECD/NEA a Mezinárodní agentura pro atomovou energii (IAEA) stále na odhadu nákladů a nejistot aktivně pracují. Komise tyto činnosti plně podporuje.

Komise konstatuje, že hlavní náklady vzrostly do roku 2011, jak vyplývá z obrázku 16. Pomalejší nárůst nákladů je možný díky zlepšení řízení programu, které přinesl poslední audit, a to zejména u bulharských a slovenských programů.

75

V období 2014–20 se neočekává žádná finanční mezera, přičemž Komise zpřísnila sledování a kontrolu programů. Komise rovněž zahájila hloubkové posouzení spolehlivosti finančních plánů, které má být dokončeno na konci října 2016.

Kromě toho Komise po roce 2020 využila modelu QUEST pro analýzu makroekonomické politiky a výzkumu (tento model Komise používá pro své prognózy), aby zjistila různé scénáře vývoje programů. Nejdůležitějším výsledkem bylo, že i v případě nejhoršího scénáře vývoje mohou členské státy programy vyřazování financovat a jejich makroekonomické parametry to ovlivní jen málo či zanedbatelně.

Pokud jde o návrhy nových iniciativ, Komise při zvažování finančního rámce po roce 2020 posoudí dopady v souladu s požadavky finančního nařízení a programu zlepšování právní úpravy. V tuto chvíli se však Komise nemůže k závazkům po roce 2020 nikterak vyjádřit. Toto posouzení dopadu přezkoumá, zda má být i nadále poskytováno financování, a v kladném případě zjistí nejvhodnější mechanismus financování. Viz odpověď Komise k doporučení 5.

77

Kromě toho Komise zlepšila plánování programů podle víceletého finančního rámce na období 2014–2020, když jako podmínku stanovila předložení plánů vyřazování a jejich financování. Úplnost a spolehlivost těchto plánů v současnosti posuzuje nezávislý externí odborník.

80

Komise požádala o důkladnou analýzu počtu zaměstnanců jaderné elektrárny Ignalina, přičemž je nutné mít na paměti, že vzhledem k přítomnosti vyhořelého paliva v reaktoru, a tedy vyššímu riziku, nesmí dojít k ohrožení bezpečnosti úložiště.

82

Komise si je vědoma rizika, že pokud nebudou pobídky udržet počet zaměstnanců na nezbytném minimu dostatečné, může dojít k růstu nákladů. Ke zmírnění tohoto rizika se již několik let přijímají různá opatření, např. se systematicky posuzují výhody externalizace činností a ročně se na základě plánovaných činností hodnotí množstevní plán pracovních míst. Probíhají diskuse o tom, jak je možné praktickým způsobem dále používat režimy spolufinancování a sladit zájmy zúčastněných stran se zájmy Komise.

84

Komise poznamenává, že v případě Bulharska a Slovenska jsou mezery ve financování stále menší. Toto posouzení Komise vychází z plánů vyřazování z provozu a dostupných zdrojů. Komise své posouzení přehodnotí, až bude mít k dispozici výsledky hodnocení v polovině období.

85

Komise si je vědoma, že je zapotřebí dále pracovat na zlepšení odhadů nákladů na vyřazování z provozu. Stejný názor mají také jiné mezinárodní organizace, např. OECD/NEA a IAEA. Komise pozorně sleduje vývoj v této oblasti a vytvořila skupinu odborníků, jež má posoudit financování vyřazování z provozu a zaměřit se na tuto oblast.

Pokud jde o dotyčné programy, Komise používá obezřetnější, konzervativnější přístup než dotčené členské státy. Nicméně v případě Bulharska a Slovenska je u mezer ve financování obecně zjištěn trend ke snižování.

Viz odpověď Komise k bodu 75 a doporučení 5.

87

Tyto nedostatky již zjistil útvar interního auditu Komise v řídicím a kontrolním systému. Proto byl v roce 2015 zaveden akční plán, který se nyní realizuje. Důležitá opatření, která mají vyřešit problémy zmíněné Účetním dvorem, budou ukončena do konce října 2016, a následně se budou do konce roku realizovat další dohodnutá opatření.

Společná odpověď na body 89–90

Vzhledem k tomu, že jsou tato jaderná zařízení vyřazována na základě politického rozhodnutí, je logické, že finanční prostředky nemohou pokrýt veškeré náklady na tento proces. Hlavním důvodem pro udělení finanční podpory EU bylo zmírnění finančního zatížení dotyčných členských států.

91

Právní základ nestanoví žádnou míru vnitrostátního spolufinancování. Pouze odkazuje na potřebu pokračovat již v zavedené praxi spolufinancování. I když nejsou spolufinancovány všechny jednotlivé projekty, obecně bude ke spolufinancování u programů docházet.

Litva, Bulharsko a Slovensko celkově ke svým příslušným programům na vyřazení z provozu přispívají 1,09 mld. EUR.

92

Komise považuje navýšení vnitrostátního spolufinancování za důležitý cíl. V této fázi však Komise není s to se pevně zavázat, že dodrží doporučení Účetního dvora zvýšit míru spolufinancování ze strany členských států do konce roku 2016. Možné varianty řešení budou posouzeny během hodnocení programu v polovině období plánovaném na rok 2017.

93

Plánování programů v těchto třech členských státech vychází z plánů pro vyřazování z provozu a odhadů nákladů schválených v rámci VFR na období 2014–2020. Podle směrnice o radioaktivním odpadu je uložení vyhořelého paliva a vysoce radioaktivního odpadu odpovědností členských států, a proto není předmětem NDAP.

94

Směrnice 2011/70/Euratom stanoví, že náklady na nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem nesou ti, kteří tento materiál vytvořili (čl. 4 odst. 3 písm. e)). Jasně také stanoví přidělení povinností orgánům zapojeným do jednotlivých fází nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem (čl. 5 odst. 1 písm. f)). Podle směrnice členské státy dále zajistí, aby vnitrostátní rámec vyžadoval dostupnost přiměřených finančních zdrojů, budou-li potřeba (…), zejména pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, a to při řádném zohlednění odpovědnosti těch, kteří vyhořelé palivo a radioaktivní odpad vytvořili (článek 9).

95

Pro Komisi je prioritou, aby členské státy prováděly směrnici o odpadech. V současné době probíhá přezkum daných vnitrostátních programů členských států a při této příležitosti se Komise zaměří na všechny zmíněné otázky.

96

Plány vyřazování z provozu se v souladu s právními předpisy o programech pomoci pro vyřazování vztahují i na náklady na nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem. Nezahrnují sice náklady na projekty uložení odpadu, které budou zahájeny v dlouhodobém horizontu, avšak zahrnují náklady na skladovací zařízení, která budou nutná k překlenutí této mezery.

Závěry a doporučení

107

Od auditu v roce 2011 Komise zavedla řadu významných zlepšení v oblasti plánování programů a řízení projektů. Právní základ na období 2014–2020 stanovil konkrétní cíle, jejichž dosažení se posuzuje pomocí klíčových ukazatelů výkonnosti a nového rámce pro monitorování a podávání zpráv.

Komise se tedy domnívá, že finanční podpora EU účinně zmírňuje hospodářské dopady předčasného odstavení jaderných zařízení a vyřazování z provozu se dobře rozběhlo. Bere však na vědomí, že vyřazování jaderných zařízení z provozu je složitý a zdlouhavý proces, který bude trvat déle než sedm let – ve většině případů více než dvě desetiletí.

Plánování programů v těchto třech členských státech vychází z aktualizovaných plánů pro vyřazování z provozu a souvisejících odhadů nákladů schválených v rámci VFR na období 2014–2020. V souladu s těmito ujednáními Komise pozorně sleduje, jak proces vyřazení z provozu spěje ke konci a zároveň je zachováván nejvyšší stupeň bezpečnosti.

Souhrnná odpověď Komise k bodům 108–111:

Komise aktivně sleduje, jak je dosahováno cílů stanovených v nařízeních Rady, a každoročně podává zprávu Evropskému parlamentu a Radě.

Vyřazování z provozu má obecně dvě hlavní fáze: 1) fáze po odstavení (tj. z důvodu přítomnosti vyhořelého paliva stále ještě s provozní licencí) a 2) vyřazení/demontáž.

Slovensko a Bulharsko jsou ve druhé fázi, zatímco Litva je z důvodu přítomnosti vyhořelého paliva v jednom z reaktorů stále ještě ve fázi po odstavení.

Komise se spolu s členskými státy domnívá, že by se žádná z elektráren, na kterou se vztahují programy pomoci pro vyřazování jaderných zařízení („NDAP“), nemohla znovu začít hospodárně využívat. Komise si je díky zkušenostem s vyřazováním jiných elektráren vědoma, že hlavní technické problémy související s demontáží reaktorů jsou ještě před námi.

Doporučení č. 1 – Zajistit pokrok při vyřazování z provozu

Komise podotýká, že doporučení 1 a) a 1 b) jsou určena členským státům.

Komise přijímá doporučení 1 c) do té míry, do jaké se ji týká. Podporuje myšlenku lepší výměny osvědčených postupů a odborných znalostí a bude dotyčné tři členské státy v této výměně podporovat.

a)Podle současného VFR Komise stanovila, že prioritou je vytvoření celkového rámce pro práci členských států v oblasti plánování programů, řízení projektů a sledování. Komise kromě toho zavedla systém řízení na základě analýzy realizované hodnoty („Earned Value Management“), který objektivně měří výkonnost projektu a dosažený pokrok. Očekává se, že se tyto změny plně projeví v nadcházejících letech.

b)Komise se domnívá, že je nanejvýš důležité, aby provozovatelé jaderných zařízení/držitelé licence na vyřazení zařízení z provozu rozšiřovali své know-how a schopnosti, zejména pokud jde o řízení projektů, a aby uměli rozpoznat oblasti, ve kterých je externalizace služeb přínosná. Využívání externích odborníků je v některých specializovaných oblastech prospěšné.

c)Komise se snaží podporovat otevřenou a transparentní komunikaci, usnadnit výměnu osvědčených postupů a znalostí a podpořit postupy normalizace. Cílem mimo jiné je zvýšit konkurenceschopnost a posílit bezpečnost.

Na podporu tohoto cíle Komise v roce 2015 obnovila skupinu pro financování vyřazování z provozu, kterou tvoří vnitrostátní odborníci mající aktuální znalosti o nákladech na vyřazování z provozu a správě finančních prostředků.

Kromě toho Komise využije své účasti na mezinárodních fórech a v pracovních skupinách a bude sdílet své zkušenosti získané při řízení programů vyřazování jaderných zařízení z provozu. Zejména půjde o zkušenosti získané ve spolupráci s IAEA a OCED/NEA.

112

Pokud jde o zprávu o plánech členských států, viz odpověď Komise k bodu 53.

Komise v současnosti posuzuje vnitrostátní programy všech 28 členských států. Tyto zprávy a informace byly předkládány vůbec poprvé a Komise má v úmyslu získat při tomto procesu nové zkušenosti a budoucí podávání zpráv zlepšit a harmonizovat. Za tímto účelem musela Komise zohlednit vnitrostátní programy, jakož i vnitrostátní zprávy všech 28 členských států. Vzhledem k této skutečnosti a aby si Komise vytvořila celkovou představu, zařadila posouzení těchto vnitrostátních programů do svého časového plánu, podle kterého předkládá zprávy Evropskému parlamentu a Radě. Předpokládá se, že Komise zprávu předloží ve 4. čtvrtletí 2016.

Doporučení č. 2 – Řešení pro konečné uložení vyhořelého jaderného paliva

a)Komise toto doporučení přijímá. Bezpečnému a odpovědnému nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem přikládá Komise velký význam. Jejím cílem je zabránit nepřiměřenému zatížení budoucích generací. Komise již určila směr dalšího vývoje ve svých stanoviscích k vnitrostátním programům, která zveřejní v souladu se směrnicí 2011/70 na přelomu let 2016/2017. Zveřejněním stanovisek bude zahájena diskuse na téma možných řešení uložení odpadu, která zohlední i možnosti řešení na regionální i unijní úrovni. Tato diskuse proběhne v roce 2017 a umožní Komisi lépe formulovat možné politiky a plán postupu do roku 2018.

b)Komise podotýká, že toto doporučení je určeno členským státům. Rovněž poznamenává, že tímto doporučením se již zabývá prostřednictvím posouzení vnitrostátních programů, přičemž odpovídající stanovisko předloží členským státům. Komise hodlá v roce 2017 zahájit studii, která posoudí odhady členských států, pokud jde o náklady na nakládání s odpady.

113

Plánování programů v těchto třech členských státech vychází z plánů pro vyřazování z provozu schválených v rámci VFR na období 2014–2020. Náklady na konečné uložení vyhořelého paliva a vysoce radioaktivního odpadu nejsou v rámci programů pomoci pro vyřazování považovány za způsobilé pro financování a nejsou zohledněny ve výchozích nákladech. Uložení vyhořelého paliva a vysoce radioaktivního odpadu je podle směrnice o odpadech odpovědností členských států. Programy pomoci pro vyřazování by měly v souladu se zásadou proporcionality zajistit, aby příslušný zásah Unie měl doplňkový a soudržný účinek.

114

Komise zdůrazňuje, že podle víceletého finančního rámce na období 2014–2020 neexistuje ve financování dohodnutých cílů žádná mezera ve financování.

Doporučení č. 3 – Dodržení zásady „znečišťovatel platí“ tím, že členské státy zvýší vlastní financování na období 2014–2020 i po něm

Komise podotýká, že toto doporučení je určeno členským státům.

Komise bude podporovat opatření doporučená Účetním dvorem tím, že bude usilovat o zavedení jasně vymezené výše spolufinancování, a podpoří tak zásadu „znečišťovatel platí“. V tomto ohledu povede jednání s členskými státy a kriticky přezkoumá výši spolufinancování, jakou členské státy navrhují v ročních pracovních programech na rok 2017.

Doporučení č. 4 – Zvýšení vnitrostátního spolufinancování v období financování 2014–2020

Komise toto doporučení přijímá.

Komise uznává, že spolufinancování přispívá k účinnému a účelnému provádění programů a zvyšuje odpovědnost dotyčných členských států. Nicméně stávající právní základ pro takové spolufinancování nestanoví konkrétní výši. Jako první krok tedy Komise lépe objasní význam spojení „dobře zdůvodněné výjimečné okolnosti“, které v současnosti uvádí nařízení, a kriticky přezkoumá výši spolufinancování, jakou členské státy navrhly ve svých ročních pracovních programech na rok 2017.

Doporučení č. 5 – Přerušení specializovaných programů financování pro vyřazování jaderných zařízení v Litvě, Bulharsku a na Slovensku po roce 2020

Komise částečně přijímá toto doporučení. Pokud jde o návrhy nových iniciativ, Komise u nich posoudí dopady v souladu s požadavky finančního nařízení a programem pro zlepšování právní úpravy. Toto posouzení dopadu přezkoumá, zda má být i nadále poskytováno financování, a v kladném případě zjistí nejvhodnější mechanismus financování. Pokud dojde toto posouzení k závěru, že je třeba finanční prostředky poskytnout i po roce 2020 v rámci nového víceletého finančního rámce, Komise vezme toto doporučení Účetního dvora v úvahu a zajistí, aby mechanismus financování zahrnoval pobídky k vyřazování z provozu, včetně časového omezení a odvození částek z příslušné výše spolufinancování poskytovaného členskými státy.

118

Komise požádala o důkladnou analýzu počtu zaměstnanců jaderné elektrárny Ignalina, přičemž je nutné mít na paměti, že nesmí dojít k ohrožení bezpečnosti úložiště. Vzhledem k přítomnosti zbývajícího vyhořelého paliva v budovách reaktoru a souvisejícímu riziku musí být zachovány základní bezpečnostní funkce.

Doporučení č. 6 – Finanční prostředky EU pouze ke krytí nákladů na vyřazení z provozu

Komise částečně přijímá toto doporučení.

Komise právě zjišťuje náklady, které nesouvisejí s vyřazováním. Toto posouzení dokončí v rámci hodnocení v polovině období a navrhne možná opatření na upuštění od těchto nákladů v roce 2018.

Komise je však toho názoru, že některé zásadní funkce, jako je bezpečnost, by neměly být vyloučeny z financování EU.

Doporučení č. 7 – Zlepšit dohled Komise

Komise toto doporučení přijímá a upozorňuje, že opatření již bylo přijato. Posouzení předběžných podmínek bude dokončeno v říjnu 2016.

Doporučení č. 8 – Účtování

Komise toto doporučení přijímá a uznává důležitost této otázky.

Předmět tohoto doporučení již začala řešit prováděním směrnice o odpadech. Komise v současné době přezkoumává vnitrostátní programy předložené v souladu se směrnicí o odpadech a počítá s řadou studií, které mají shromáždit informace a dále se podílet na validaci.

QJ-AB-16-020-CS-E    ISSN 1977-5628

Vyřazení osmi jaderných reaktorů sovětské konstrukce v Litvě, Bulharsku a na Slovensku z provozu bylo jednou z podmínek vstupu těchto zemí do EU. Zjistili jsme, že programy financování, které EU zřídila a které měly pomoci s plněním tohoto cíle, nevytvořily pro včasné a nákladově efektivní vyřazování z provozu řádné pobídky. I když bylo dosaženo určitého pokroku, klíčové infrastrukturní projekty zaznamenaly zpoždění a zásadní úkoly spojené s prací v kontrolovaných pásmech je třeba teprve vykonat. Do roku 2020 by měla podpora z EU dosáhnout 3,8 miliardy EUR. Odhadované celkové náklady na vyřazení těchto zařízení z provozu dosáhnou minimálně 5,7 miliardy EUR. Pokud se započtou náklady na konečné uložení vysoce aktivního odpadu, mohly by se celkové náklady zdvojnásobit.