EUROOPA KONTROLLIKODA

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUKSEMBURG

Tel. +352 4398-1

Päringud: eca.europa.eu/et/Pages/ContactForm.aspx

Veebisait: eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist (http://europa.eu).

Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2016

Print | ISBN 978-92-872-5857-1 | ISSN 1831-0818 | doi:10.2865/093173 | QJ-AB-16-024-ET-C
PDF | ISBN 978-92-872-5897-7 | ISSN 1977-5652 | doi:10.2865/962523 | QJ-AB-16-024-ET-N
EPUB | ISBN 978-92-872-5895-3 | ISSN 1977-5652 | doi:10.2865/024986 | QJ-AB-16-024-ET-E

© Euroopa Liit, 2016

Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud.

KUST SAAB ELi VÄLJAANDEID?

Tasuta väljaanded:

•üksikeksemplarid:
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);

•rohkem eksemplare ning plakatid ja kaardid:
Euroopa Liidu esindustest (http://ec.europa.eu/represent_et.htm),
delegatsioonidest väljaspool ELi (http://eeas.europa.eu/delegations/index_et.htm),
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://europa.eu/europedirect/index_et.htm)
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).

(*)Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne operaatori, hotelli ja telefonikabiini puhul).

Tasulised väljaanded:

•EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu).

Sündmus | Kuupäev
Auditiplaani vastuvõtmine / auditi algus | 12.11.2014
Aruande projekti ametlik saatmine komisjonile (või mõnele teisele auditeeritavale) | 16.6.2016
Aruande lõplik vastuvõtmine peale ärakuulamismenetlust | 7.9.2016
Komisjoni (või mõne teise auditeeritava) vastuste saamine kõigis keeltes | 27.9.2016

ET | 2016 | nr 24

Eriaruanne

Ühtekuuluvuspoliitika
alal vajatakse
täiendavaid jõupingutusi
riigiabi eeskirjade
alase teadlikkuse
suurendamiseks ja
eeskirjade järgimise
tagamiseks

(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 teisele lõigule)

Auditirühm

Kontrollikoja eriaruannetes esitatakse konkreetseid eelarvevaldkondi või juhtimisega seotud teemasid hõlmavate tulemus- ja vastavusauditite tulemused. Auditite valiku ja ülesehituse juures on kontrollikoja eesmärgiks maksimeerida nende mõju, võttes arvesse tulemuslikkuse ja vastavuse riske, konkreetse valdkonna tulude ja kulude suurust, tulevasi arengusuundi ning poliitilist ja avalikku huvi.

Kõnealuse tulemusauditi viis läbi ühtekuuluvusvaldkonna investeeringute, majanduskasvu ja kaasamise kuluvaldkondade eest vastutav II auditikoda, mille eesistuja on kontrollikoja liige Henri Grethen. Auditit juhtis ettekandev liige Oskar Herics, keda toetasid kabinetiülem Margit Spindelegger, valdkonnajuht Niels-Erik Brokopp, auditijuhid Gert Rammeloo ja Angelika Zych, kabineti atašee Ildiko Preiss ning audiitorid Dana Moraru, Maria Ploumaki ja Laura Zanarini.

Vasakult paremale: A. Zych, I. Preiss, G. Rammeloo, N. Brokopp, M. Spindelegger, O. Herics.

Sisukord

Lühendid

Sõnastik

Kokkuvõte

Sissejuhatus

Mis on riigiabi ja milline on selle rahaline tähtsus ELis?

Riigiabi andmise menetlused

Liikmesriigid peavad riigiabi andmisest komisjoni teavitama

Teavitamise erandid

Ühtekuuluvuspoliitika rakenduskavade haldamise peamised osalejad

Euroopa Kontrollikoja ja liikmesriikide kõrgeimate kontrolliasutuste auditid riigiabi kohta

Auditi ulatus ja lähenemisviis

Tähelepanekud

Komisjonipoolse põhjaliku riigiabiga seotud vigade analüüsi puudumine ning liikmesriikide ebapiisav keskendumine riigiabile

Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi puhul on riigiabiga seotud vigade hulk märkimisväärne, samas Euroopa Sotsiaalfondi puhul on neid tunduvalt vähem

Komisjoni kontrollitegevust nõrgendab põhjaliku analüüsi puudumine ja ebapiisav sisemine koordineerimine

Liikmesriikide auditeerimisasutuste ebapiisav keskendumine riigiabi eeskirjadele vastavusele

Komisjon on võtnud meetmeid kehtivate riigiabi õigusaktide lihtsustamiseks ja liikmesriikide haldussuutlikkuse suurendamiseks

Täiendatud üldise grupierandi määruse tõttu läheb vastutus komisjonilt üle liikmesriikidele

Hiljuti kehtestatud eeltingimused ja suurprojektide menetlus võivad parandada vastavust riigiabi eeskirjadele ühtekuuluvuspoliitikas

Komisjoni kehtestatud ühise riigiabi tegevuskava eesmärk on suurendada liikmesriikide haldussuutlikkust, mis nõuab pidevat tähelepanu

Järeldused ja soovitused

I lisa. |  | Perioodi 2010–2014 kulutused riigiabile liikmesriikide kaupa 2010 (miljonites eurodes)
II lisa. |  | Konkurentsi peadirektoraadi kontrollitegevuse tulemused (2006–2014)
III lisa. |  | Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi programmitöö perioodiks 2007–2013 vastu võetud suurprojektid
IV lisa. |  | Riigiabi valdkonna õigusraamistik

Komisjoni vastused

Lühendid

COCOF: Fondide koordineerimiskomitee

DG: Peadirektoraat

DG COMP: Konkurentsi peadirektoraat

DG EMPL: Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat

DG REGIO: Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat

ECN-ET: Euroopa konkurentsivõrgustik – elektrooniline edastamine

ERF: Euroopa Regionaalarengu Fond

ESF: Euroopa Sotsiaalfond

ESIF: Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid

GBER: Üldine grupierandi määrus

IKT: Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia

IMS: Õigusnormide rikkumiste haldamise süsteem

IT: Infotehnoloogia

JASPERS: Euroopa piirkondades ühisabi projektide toetamise algatus

MAPAR: Auditiprotsesside, -ülesannete ja -ressursside haldamine

SKP: Sisemajanduse koguprodukt

VKEd: Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad

ÜF: Ühtekuuluvusfond

Sõnastik

Auditeerimisasutus tagab komisjonile kindluse rakenduskava juhtimissüsteemide ja sisekontrollimehhanismide mõjusa toimimise ning seega ka tõendatud kulude seaduslikkuse ja korrektsuse suhtes. Auditeerimisasutus kuulub tavaliselt riigikantselei, rahandusministeeriumi (või selle alluvuses olevate sisekontrolliasutuste), mõne teise ministeeriumi või kõrgeima kontrolliasutuse struktuuri. Auditeerimisasutus peab olema vahendeid haldavatest ametkondadest funktsionaalselt sõltumatu. Auditeerimisasutus esitab oma süsteemide auditite ja põhitegevuse auditite leiud vastava rakenduskava korraldus- ja sertifitseerimisasutustele. Süsteemide auditeid kajastavad aruanded ja iga-aastane kontrolliaruanne edastatakse ka komisjonile. Kui auditeerimisasutus on seisukohal, et korraldusasutus ei ole võtnud asjakohaseid parandusmeetmeid, peab ta komisjoni sellest teavitama.

Ettevõtja on üksus, kes tegeleb majandustegevusega, olenemata tema õiguslikust seisundist või rahastamisviisist.

Euroopa Regionaalarengu Fondi eesmärk on edendada Euroopa Liidu sisest majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust, vähendades eri piirkondade arengutaseme vahelisi erinevusi peamiselt ettevõtjatele antava rahalise toetuse kaudu, millega toetatakse taristu loomist ja tootlikke töökohti loovaid investeeringuid.

Euroopa Sotsiaalfondi ülesanne on edendada Euroopa Liidu majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust, parandades peamiselt koolitusmeetmete kaudu tööhõivet ja töövõimalusi ning soodustades suuremat tööhõivet ning rohkem ja paremate töökohtade loomist.

Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid (ESIF) hõlmavat viit eraldi fondi, mille eesmärk on vähendada liidu eri piirkondade arengutaseme vahelisi erinevusi. Fondide poliitikaraamistik on loodud vastavalt mitmeaastase finantsraamistiku seitsmeaastasele perioodile. Fondide hulka kuuluvad Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Euroopa Sotsiaalfond (ESF), Ühtekuuluvusfond (ÜF), Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF).

Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide eksperdirühm (EGESIF) loodi komisjonis eesmärgiga anda komisjonile nõu küsimuste suhtes, mis käsitlevad kooskõlas Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide määrusega vastu võetud ja rakendatud kavade rakendamist. See on üks kahest töörühmast, mis asendab fondide koordineerimiskomiteed (teine on Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide koordineerimiskomitee (COESIF)).

Finantskorrektsioonide eesmärk on kaitsta ELi eelarvet vigu sisaldavate või õigusnormide vastaselt tehtud kulude eest. Koostöös liikmesriikidega täidetava eelarve puhul lasub valesti tehtud maksete tagasinõudmise kohustus esmajärjekorras liikmesriikidel. Finantskorrektsioone võib teha kas õigusnormide vastaselt tehtud kulude kuludeklaratsioonidest eemaldamise või raha abisaajatelt tagasinõudmise kaudu. Finantskorrektsioone võib kehtestada ka komisjon.

Fondide koordineerimiskomitee (COCOF) on määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 103 alusel loodud liikmesriikide esindajatest koosnevat komitee, mille eesmärk on nõustada komisjoni. ERFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi rakendamise küsimustes. Koordineerimiskomitee suunised on soovitusliku iseloomuga – need sisaldavad praktilisi näiteid ja teavet, kuid ei ole juriidiliselt siduvad ega piiravad.

Iga-aastased kontrolliaruanded on auditeerimisasutuste iga-aastased aruanded, milles esitatakse konkreetse või mitme rakenduskava kohta tehtud auditi leiud. Iga-aastane kontrolliaruanne on põhidokument, mille kaudu auditeerimisasutus annab kindlust asjaomas(t)e rakenduskava(de) juhtimis- ja kontrollisüsteemide ning kaasrahastatud projektide seaduslikkuse ja korrektsuse kohta.

Kokkusobivuse hindamine käsitleb siseturul abimeetmega kaubandusele ja konkurentsile tekitatud negatiivse mõju ja abimeetme positiivse mõju tasakaalustamist seoses täpselt kindlaksmääratud ühishuvi eesmärkide saavutamisele kaasa aitamisega. Nende mõjude tasakaalustamisel võetakse arvesse abi mõju ELi sotsiaalsele heaolule. Kokkusobivuse hindamine kuulub komisjoni ainupädevusse.

Korraldusasutus on liikmesriigi määratud riiklik, piirkondlik või kohalik haldusasutus või avalik-õiguslik või eraõiguslik juriidiline isik, kelle ülesanne on rakenduskava juhtimine. Korraldusasutuse ülesannete hulka kuulub rahastatavate projektide valimine, järelevalve nende elluviimise üle ning komisjonile finantsaspektide ja tulemuste kohta esitatav aruandlus.

Kõrgeimad kontrolliasutused on riiklikud asutused, kelle ülesanne on riigi tulude ja kulude auditeerimine.

Partnerluslepingud on Euroopa Komisjoni ja iga liikmesriigi vahel programmitöö perioodiks 2014–2020 sõlmitud lepingud. Nendes esitatakse riigi ametiasutuste kava Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest saadud vahendite kasutamiseks ning iga riigi strateegilised eesmärgid ja investeerimisprioriteedid, sidudes aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020” üldeesmärkidega. Partnerluslepingud sisaldavad muu hulgas ka kokkulepitud eeltingimusi ja tulemusjuhtimise raamistikke. Lepingud valmistavad ette liikmesriigid dialoogis komisjoniga ja komisjon peab need heaks kiitma.

Programmitöö periood on mitmeaastane raamistik, mille abil kavandatakse ja rakendatakse ühtekuuluvuspoliitika kulusid.

Rakenduskavas esitatakse liikmesriigi prioriteedid ja eesmärgid selle kohta, kuidas kasutatakse ELi vahendeid perioodi vältel (tavaliselt seitse aastat) projektide rahastamiseks. Projektid peavad aitama kaasa rakenduskava prioriteetsetes suundades kindlaksmääratud ühe või enama eesmärgi täitmisele. Ühtekuuluvuspoliitika iga fondi (st Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi) jaoks peab olema oma rakenduskava. Liikmesriigid koostavad rakenduskavad ning komisjon peab need heaks kiitma, enne kui ELi eelarvest võib hakata makseid tegema. Rakenduskavasid võib nende kehtivusaja jooksul muuta vaid mõlema poole nõusolekul.

Sertifitseerimisasutused teevad korraldusasutuste deklareeritud kulude esmatasandi kontrolle ning sertifitseerivad kulude seaduslikkuse ja korrektsuse. Sertifitseerimisasutused on tavaliselt rahandusministeeriumi või selle alluvuses olevate sisekontrolliasutuste osad.

Suurprojektid on projektid, mis on rahaliselt nii olulised projektid, et liikmesriigil on vaja komisjoni otsust ELi kaasrahastuse taotlemiseks Euroopa Regionaalarengu Fondist või Ühtekuuluvusfondist. Nende kogukulu on suurem kui 50 miljonit eurot ja üldiselt on tegemist ulatuslike taristuprojektidega transpordi, keskkonna ja muudes sektorites, nagu kultuur, haridus, energeetika või IKT.

Ühtekuuluvusfondist rahastatakse Euroopa Liidu majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse suurendamise eesmärgil keskkonna- ja transpordiprojekte liikmesriikides, mille kogurahvatulu ühe elaniku kohta on väiksem kui 90% ELi keskmisest.

Ühtekuuluvuspoliitika on üks suuremaid poliitikavaldkondi, milles kasutatakse ELi eelarve vahendeid. Selle eesmärk on vähendada eri piirkondade arengutaseme vahelisi erinevusi, kujundada ümber taandarenevaid tööstuspiirkondi ja mitmekesistada maapiirkondi ning arendada piiriülest, riikide- ja piirkondadevahelist koostööd. Seda rahastatakse Euroopa Regionaalarengu Fondist, Euroopa Sotsiaalfondist ja Ühtekuuluvusfondist.

Üldist majandushuvi pakkuvad teenused käsitlevad majandustegevust, mille avaliku sektori asutused on kindlaks määranud kodanike jaoks eriti tähtsa teenusena ja mida ei osutataks või mida osutataks teistsugustel tingimustel, kui ei oleks avalikku sekkumist. Näitena võib tuua transpordivõrgustikud, postiteenused ja sotsiaalteenused.

Kokkuvõte

I

Riigiabi on igasugune liikmesriigi antav abi, mis moonutab või võib moonutada konkurentsi teatavatele ettevõtjatele eelise andmise kaudu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. Üldiselt on riigiabi keelatud, et tagada siseturu asjakohane toimimine. Kuid teatavas mahus, teatavates sektorites ja geograafilistes piirkondades või konkreetsetes oludes võib abi olla kokkusobiv siseturuga. Perioodil 2010–2014 andsid liikmesriigid keskmiselt 76,6 miljardit eurot riigiabi aastas ning see ei hõlma finantssektorile, raudteesektorile ja avalikele teenustele, näiteks postiteenustele antud abi. See summa moodustab üle 0,5% ELi liikmesriikide SKPst.

II

Ühtekuuluvuspoliitika on üks peamisi ELi eelarve vahendite kasutamise valdkondi. Programmitöö perioodil 2014–2020 on Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF), Ühtekuuluvusfondi (ÜF) ja Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) eelarve kokku 352 miljardit eurot, programmitöö perioodil 2007–2013 oli see 347 miljardit eurot. Komisjoni hinnangute kohaselt moodustasid ERFi/ÜFi ja ESFi kulud rohkem kui ühe neljandiku perioodil 2007–2013 ELis antud riigiabist.

III

Käesolevas auditis hindas kontrollikoda programmitöö perioodil 2007–2013 riigiabi eeskirjadele mittevastavuse määra ühtekuuluvuspoliitikas ja seda, mil määral oli komisjon teadlik mittevastavuse põhjustest. Kontrollikoda hindas ka seda, kas komisjoni meetmed programmitöö perioodil 2014–2020 tugevdavad komisjoni ja liikmesriikide suutlikkust ennetada, avastada ja parandada riigiabi eeskirjade rikkumisi.

IV

Perioodil 2010–2014 avastasid komisjon ja kontrollikoda riigiabi eeskirjade rikkumisi paljude auditite raames; ERFi ja Ühtekuuluvusfondi riigiabiga seotud vead moodustasid märkimisväärse osa kontrollikoja hinnangulises ühtekuuluvuspoliitika veamääras. Kontrollikoda leidis, et ühtekuuluvusvaldkonna rikkumiste avastamise määr komisjoni enda auditites ja kontrollidokumentides oli sarnane kontrollikoja leidudega. Liikmesriikide auditeerimisasutused avastasid aga riigiabi eeskirjade rikkumisi tunduvalt vähem kui komisjon või kontrollikoda. See näitab, et seni ei ole auditeerimisasutused keskendunud oma auditites piisavalt riigiabile.

V

2007–2013 programmitöö perioodil ei salvestanud komisjon enda avastatud või liikmesriikide teatatud riigiabiga seotud vigu viisil, mis oleks võimaldanud teha asjakohast analüüsi. Analüüs oleks aidanud komisjonil töötada välja paremini suunatud ja sihipärased ennetavad meetmed liikmesriikidele ja/või programmidele.

VI

Liikmesriigid märgivad teatavate suure rahalise väärtusega projektide („suurprojektid”) taotlustes, kas nende arvamuse kohaselt sisaldab investeering riigiabi ning komisjon saab teabe õigsust kontrollida. Eelkõige programmitöö perioodi 2007–2013 alguses ei kontrollinud komisjon süsteemselt suurprojektide vastavust riigiabi eeskirjadele. On risk, et mõned ELi kaasrahastatud suurprojektid ei ole siseturuga kokkusobivad, seda ka tänu asjaolule, et enne 2012. aastat ja Leipzig Halle otsust teatasid liikmesriigid komisjonile taristuinvesteeringutest harva. Selleks, et edasisi riske maandada, karmistas komisjon oma sisemisi ennetusmeetmeid ning võttis kasutusele alternatiivse heakskiitmismenetluse, mis hõlmas programmitöö perioodi 2014–2020 sõltumatu kvaliteedikontrolli aruannet. Alternatiivne menetlus ei ole aga kavandatud andma liikmesriigile õiguskindlust seoses riigiabi eeskirjade järgimisega suurprojektide kohta otsuse tegemisel. Õiguskindluse saab ainult liikmesriigi teatise alusel, millele järgneb komisjoni riigiabi andmise otsus.

VII

Komisjon on võtnud meetmeid, et lihtsustada programmitöö perioodil 2014–2020 kohaldatavaid riigiabi õigusakte, mille tulemuseks on väiksem halduskoormus ning läbipaistvuse paranemine, kuid mis on suurendanud ka liikmesriikide vastutust abimeetmete kavandamise ja rakendamise eest. Liikmesriikide vastutuse suurenemisega kaasneb riigiabiga seotud vigade sagenemise oht: komisjoni kontrollitegevus on näidanud, et programmitöö perioodil 2007–2013 tegid liikmesriigid abikavade kavandamisel ja rakendamisel palju vigu. Selle riski maandamiseks on võtnud komisjon meetmeid liikmesriikide haldussuutlikkuse suurendamiseks riigiabi valdkonnas, kehtestades muu hulgas riigiabisüsteemidele eelnevalt nõutavad tingimused, et muuta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rakendamine tõhusamaks ja mõjusamaks (edaspidi „eeltingimused”). Eeltingimusi mittetäitvateks loetud liikmesriigid ei ole tingimata samad, kus komisjon on leidnud minevikus kõige rohkem probleeme. Lisaks nõuavad need meetmed pidevat tähelepanu.

VIII

Kontrollikoda soovitab järgmist:

a)Komisjon peaks võtma parandusmeetmeid, kui abimeetmed on vastuolus riigiabi eeskirjadega.

b)i)komisjon peaks kasutama andmebaasi MAPAR, et salvestada eiramisjuhtumid viisil, mis võimaldab lihtsalt analüüsida näiteks nende liiki, sagedust, tõsidust, geograafilist päritolu ja põhjust. Andmebaas peaks ühtlasi sisaldama teavet nende eiramisjuhtumite järelmeetmete kohta (näiteks kehtestatud finantskorrektsioonid).

ii)seoses IMSiga peaks komisjon muutma andmebaasi struktuuri, et rikkumisjuhtumeid (nagu riigiabi) käsitlevaid andmeid saaks kätte viisil, mis võimaldab analüüsi liikmesriigiti ja liigi kaupa.

iii)konkurentsi peadirektoraadile tuleks võimaldada regulaarne juurdepääs MAPARis ja IMSis sisalduvale kogu asjakohasele teabele riigiabiga seotud rikkumiste kohta.

iv)kasutades oma andmebaasides olemasolevat teavet, peaks komisjon iga kahe aasta tagant kontrollima liikmesriikide suutlikkust järgida riigiabi eeskirju, analüüsides muu hulgas komisjoni enda või liikmesriikide ametiasutuste avastatud riigiabiga seotud vigade liiki, sagedust, tõsidust, geograafilist päritolu ja põhjuseid. Komisjon peaks kasutama seda tegevust kontrolli eesmärgil ja suunama toetustegevuse, näiteks koolituse pakkumise liikmesriikidesse, kus seda on kõige rohkem vaja.

c)Komisjon peaks suurprojektid heaks kiitma alles pärast sisemist riigiabi heakskiitmist ning järjepidevalt nõudma liikmesriikidelt vajadusel abist teatamist, et tagada liikmesriikide õiguskindlus, sõltumata liikmesriigi kasutatud taotlusmenetlusest.

d)i)komisjon peaks tagama, et auditeerimisasutuste tehtud riigiabi eeskirjade järgimise kontrollide ulatus ja kvaliteet oleksid piisavad.

ii)arvestades programmitöö perioodi 2007–2013 sulgemist, peaks komisjon nõudma ametiasutustelt riigiabi eeskirjadele vastavuse kontrollimist nende suurprojektide puhul, mis kiideti heaks enne 2012. aasta lõppu.

iii)komisjon peaks välja töötama täiendava suunismaterjali, sealhulgas eelkõige juhtumiuuringuid sisaldava juhise, milles tuuakse näiteid heade tavade ning riigiabi eeskirjade rikkumiste kõige tavalisemate liikide ja põhjuste kohta.

iv)komisjon peaks julgustama liikmesriike looma keskse registri, et jälgida väiksemate toetuste – nende, mis ei tohi kokku ületada teatavat summat (edaspidi „vähese tähtsusega abi”) – kumuleerimist.

v)komisjon peaks looma kogu ELi hõlmava keskandmebaasi, mille abil saavad asjaomased liikmesriikide asutused teha kindlaks ettevõtjad, kellele kehtivad riigiabi tagastamise korraldused, ja tagastamismenetluste seisu, et neil oleks võimalik järgida kohaldatavaid õigusakte (Deggendorfi põhimõte). Juurdepääsuõigus tuleks anda vaid isikutele, kes seda tööalaselt vajavad.

e)Kui riigiabi puudutavad eeltingimused ei ole 2016. aasta lõpuks täidetud, peaks komisjon kasutama oma õigust peatada asjaomastele liikmesriikidele tehtavad maksed seniks, kuni kõik märkimisväärsed puudused on kõrvaldatud.

Sissejuhatus

01

Konkurentsipoliitika eesmärk on tagada, et ettevõtjad konkureeriksid üksteisega võrdsetel alustel, st oma toodete ja hindade põhjal, ilma ebaõiglaseid eeliseid saamata. Kuna ELi ühtne turg tagab vaba kauplemise kaupade ja teenustega kogu liidus, reguleeritakse konkurentsipoliitikat Euroopa tasandil¹. Riigiabi eeskirjad on ELi konkurentsipoliitika keskne aspekt.

02

Ettevõtja, kellele antakse riigiabi, ei konkureeri enam võrdsetel alustel. Seetõttu loetakse Euroopa Liidu toimimise lepingus riigiabi üldiselt siseturuga kokkusobimatuks². Kuid on valdkondi ja tingimusi, mil turg ei toimi nii nagu peaks, ning kui teatavaid vajadusi ei rahuldata, esinevad lüngad. Riigi poliitika eesmärkide täitmiseks on aluslepingus ette nähtud loetelu riigiabi liikidest, mis on või võivad olla kokkusobivad siseturuga³. Komisjon on koostanud mitu eeskirja, et reguleerida nimetatud liiki abi andmist.

Mis on riigiabi ja milline on selle rahaline tähtsus ELis?

03

Riigiabi on aluslepingu kohaselt igasugune liikmesriigi antav abi, mis moonutab või võib moonutada konkurentsi teatavatele ettevõtetele eelise andmise kaudu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust. Selleks, et abi kvalifitseeruks riigiabiks, peavad olema täidetud kõik määratluses loetletud tingimused. Need kriteeriumid on esitatud tabelis 1.

Tabel 1

Kriteeriumid, mille alusel määratakse abi riigiabiks

| Kriteerium ja selgitus | Näited
1 | Abi annab riik või seda antakse riigi vahendite kaudu. Riigi vahendid on igasugused vahendid, mille annab liikmesriigi ametiasutus või riigi omanduses või kontrolli all olev üksus¹. | Subsiidiumid, maksuvabastused või tagatised.
2 | Abi antakse ettevõtjale. Ettevõtja on üksus, kes tegeleb majandustegevusega, olenemata tema õiguslikust seisundist või rahastamisviisist². Majandustegevus seisneb kaupade või teenuste pakkumises turul³. | Ettevõtja, kes toodab autosid, heategevusorganisatsioon, mis jagab toitu, või riigiettevõte, mis pakub postiteenuseid.
3 | Abiga antakse eelis. Eelis on majanduslik kasu, mida ettevõtja ei oleks tavapärastes turutingimustes saanud⁴. | Ettevõtjale antud laen, mille intressimäär on madalam kui turul pakutav intressimäär.
4 | Antud eelis on valikuline. Iga abi andmise meede, mis ei ole avatud kõigile liikmesriigis tegutsevatele ettevõtjatele võrdsetel alustel, on valikuline. | Meetmed, mis kehtivad ainult suurtele ettevõtjatele või ettevõtjatele konkreetses sektoris, nagu transpordi- või energiasektor.
5 | Abi moonutab või ähvardab moonutada konkurentsi. Konkurentsi moonutamist eeldatakse juhul, kui abisaaja tegutseb sektoris, kus on või võiks olla konkurents⁵. | Tekstiilisektori ettevõtjale antud abi, kuna tekstiilitööstuses on konkurents.
6 | Abi mõjutab liikmesriikidevahelist kaubandust. Kui abi moonutab või ähvardab moonutada konkurentsi, siis eeldatakse, et see võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust, kui mõju teisele liikmesriigile on enam kui marginaalne⁶. | Kohalikule mööblitootjale antud abi, kuna mööblitootjaid (nii kohalikke kui ka mittekohalikke) on mitmes ELi liikmesriigis.

1 Kohtuasja 248/84 punkt 17, kohtuasja C-482/99 punkt 38.

2 Liidetud kohtuasjade C-180/98 kuni C-184/98 punkt 74.

3 Kohtuasja C-35/96 punkt 36.

4 Kohtuasja C-39/94 punkt 60.

5 Liidetud kohtuasjade T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 kuni T-607/97, T-1/98, T-3/98 kuni T-6/98 ja T-23/98 punktid 141–147.

6 Liidetud kohtuasjade T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 kuni T-607/97, T-1/98, T-3/98 kuni T-6/98 ja T-23/98 punkt 81.

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni teatise eelnõu põhjal riigiabi mõiste kohta.

04

Liikmesriigid on 2010.–2014. aastal kasutanud riigiabiks keskmiselt 76,6 miljardit eurot aastas⁴. See moodustab üle 0,5% ELi liikmesriikide SKPst (vt joonis 1). Need arvandmed on alahinnatud, sest need ei hõlma enamikku abi, mis on antud raudteesektorile ja üldist majandushuvi pakkuvatele teenustele, nagu transpordivõrgud ja postiteenused, mille kohta ei ole perioodi 2010–2014 täielikud andmed kättesaadavad. Peale selle ei hõlma need finantssektorile antud abi (nn kriisiabi), mis ei näita tavapärastes tingimustes antud riigiabi summat ja mida käesolevas auditis ei käsitleta. Ülevaade iga liikmesriigi riigiabi kuludest perioodil 2010–2014 on esitatud I lisas. Tulevikus, kui 2014. aasta keskkonna- ja energiaalase riigiabi suuniste heakskiitmise järgselt lisatakse aruandlusse rohkem taastuvenergia kavasid, võib suureneda ka riigiabi kohta komisjonile aruannete esitamine.

Joonis 1

Riigiabi ELis (2010–2014)

Märkus: Komisjoni andmetel suurenesid kulud 2014. aastal peamiselt (85%) seetõttu, et aruandlusse lisati rohkem taastuvenergia kavasid. Ilma nende kavade lisamiseta oleks teatatud riigiabi moodustanud 2014. aastal ligikaudu 73 miljardit eurot. Lisaks sellele on ELi rahalised vahendid lisatud ainult alates 2014. aastast.

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2015. aasta riigiabi tulemustabeli põhjal.

05

Üldiselt on liikmesriikide SKP elaniku kohta ja nende riigiabi kulud omavahel vastavuses (vt joonis 2). Perioodil 2010–2014 kulutasid kolm liikmesriiki – Taani, Soome ja Rootsi – enim riigiabi keskmiselt elaniku kohta.

Joonis 2

Liikmesriikide riigiabi kulude võrdlus SKPga elaniku kohta (2010–2014)

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2014. aasta riigiabi tulemustabeli ja Eurostati andmete põhjal, mis käsitlevad rahvastikku ja SKPd elaniku kohta jooksevhindades.

06

Ühtekuuluvuspoliitika on üks peamisi valdkondi, milles kasutatakse ELi eelarve vahendeid; seda viiakse ellu Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Sotsiaalfondi kaudu. Selle eesmärk on toetada majandusarengut ja tööhõivet ELi vähem arenenud piirkondades⁵. Programmitöö perioodil 2014–2020 on kogu ELi ühtekuuluvuspoliitika eelarve 352 miljardit eurot; programmitöö perioodil 2007–2013 oli see 347 miljardit eurot⁶. Ajavahemikul 2010–2014 kasutati ühtekuuluvuspoliitikas 216 miljardit eurot ELi eelarve vahendeid⁷.

07

Ühtekuuluvuspoliitika vahendite eraldamise kindlaksmääramisel võetakse arvesse erinevusi SKP tasemes ja vaesemad piirkonnad saavad rohkem rahalist abi⁸. Seetõttu moodustavad need vahendid mitmes liikmesriigis suure osa valitsussektori kogukuludest (vt joonis 3). See kehtib eelkõige nende liikmesriikide kohta, kes ühinesid ELiga 2004. ja 2007. aastal: näiteks 2014. aastal moodustasid eraldatud ühtekuuluvuspoliitika vahendid valitsuse kogukuludest rohkem kui 5% Eestis, Ungaris, Lätis, Leedus ja Poolas.

Joonis 3

ELi rahaliste vahendite kasutamine ühtekuuluvuspoliitikas perioodil 2010–2014 liikmesriikide kaupa

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni raamatupidamisandmete ja Eurostati valitsussektori kulusid käsitlevate arvandmete põhjal.

08

Aluslepingu kohaselt kehtivad riigiabi eeskirjad vaid liikmesriikide poolt majandustegevust teostavatele üksustele antud abi kohta⁹. Seetõttu ei kehti riigiabi eeskirjad otse komisjoni või mõne muu ELi institutsiooni, nagu Euroopa Investeerimispanga antud abile. Ühtekuuluvuspoliitika kaudu antud ELi rahalistele vahenditele kehtivad riigiabi eeskirjad, kuna neid vahendeid haldavad liikmesriigid. Komisjoni hinnangul anti programmitöö perioodil 2007–2013 ligikaudu 40% ühtekuuluvuspoliitika vahenditest, st 139 miljardit eurot, projektidele, millele kehtivad riigiabi eeskirjad¹⁰. Komisjoni andmetel moodustasid riigiabi kogukulud samal ajavahemikul 504 miljardit eurot¹¹. Kokkuvõttes moodustasid ühtekuuluvuspoliitika vahendid seetõttu programmitöö perioodil 2007–2013 rohkem kui ühe neljandiku riigiabi kogukuludest.

Riigiabi andmise menetlused

Liikmesriigid peavad riigiabi andmisest komisjoni teavitama

09

Aluslepingu kohaselt peab komisjoni teavitama kavatsusest anda abi või seda muuta¹². Tegelikkuses tähendab see seda, et kui liikmesriik soovib anda riigiabi, peab ta teavitama sellest komisjoni konkurentsi peadirektoraati. Seda protsessi nimetatakse teavitamiseks.

10

Kui liikmesriik on kavandatud abi andmisest teatanud, otsustab konkurentsi peadirektoraat, kas tegemist on riigiabiga. Kui tegemist on riigiabiga, hinnatakse, kas see on kokkusobiv siseturuga, kaaludes abi positiivset mõju (tähtsus täpselt kindlaksmääratud ühishuvi eesmärgi saavutamisel) võrreldes negatiivse mõjuga (konkurentsi või kaubanduse moonutamine). Komisjonil on ainuõigus hinnata seda kokkusobivust¹³.

Teavitamise erandid

11

Aluslepingu kohaselt on riigiabi küll üldiselt keelatud, kuid selles on esitatud loetelu abi liikidest, mis võivad olla kokkusobivad siseturuga. Sellega seoses võib komisjon kehtestada eeskirju, milles on määratud kindlaks kriteeriumid, mille kohaselt niisugust liiki abist ei ole vaja teavitada¹⁴. Komisjon koostab need eeskirjad abimeetmete hindamise kogemuse põhjal ja võttes arvesse Euroopa Kohtu praktikat.

Üldine grupierandi määrus

12

Sellist liiki abi jaoks, mille puhul peab komisjon tõenäoliseks kokkusobivust siseturuga, võttis ta vastu määruse, mille kohaselt niisugusest abist ei ole vaja teavitada, kui tingimused on täidetud; erandiks on juhud, kui see ületab määruses märgitud künnist. Seda määrust nimetatakse üldiseks grupierandi määruseks¹⁵. Seda liiki abi on näiteks kultuur ja keskkonnakaitse.

13

Üldine grupierandi määrus lihtsustab komisjoni ja liikmesriikide tööd märgatavalt. See võimaldab liikmesriikidel võtta paljusid abimeetmeid ilma teavitamismenetluse või komisjoni sõnaselge hinnanguta siseturuga kokkusobivuse kohta. Üldises grupierandi määruses on sätestatud paljud üldnormid ja normid, mis kehtivad igale abi liigile. Abi, mis kuulub üldise grupierandi määruse alla ja on kooskõlas nende normidega, loetakse automaatselt siseturuga kokkusobivaks. Sellele vaatamata on suureulatuslike abimeetmete puhul (mis ületavad teavitamiskünnist) teavitamine endiselt vajalik, kuna need meetmed võivad moonutada konkurentsi¹⁶.

Vähese tähtsusega abi

14

Peale selle on komisjon kindlaks määranud, et kuni 200 000 euro suurune abi, mis antakse ühele abisaajale enam kui kolme aasta pikkuseks perioodiks, ei moonuta konkurentsi ega kahjusta liikmesriikide vahelist kaubandust¹⁷. Seda liiki abi nimetatakse vähese tähtsusega abiks ja kuna see ei vasta riigiabi kriteeriumidele, mis käsitlevad konkurentsi moonutamist või konkurentsi moonutamise ohtu või liikmesriikide vahelise kaubanduse kahjustamist, ei liigitata seda riigiabiks ja sellest ei pea teavitama konkurentsi peadirektoraati. Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste puhul suurendati abi künnist 500 000 euroni¹⁸.

Ühtekuuluvuspoliitika rakenduskavade haldamise peamised osalejad

15

ERFi/ÜFi ja ESFi rakenduskavasid haldavad ühiselt liikmesriigid ja komisjon. Liikmesriigid valivad, juhivad ja kontrollivad projekte ning komisjon kontrollib ja jälgib liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteeme. Komisjonil on lõplik vastutus ELi eelarve täitmise eest¹⁹.

Liikmesriigi tasand

16

Liikmesriigi tasandil vastutavad korraldusasutused rakenduskavade igapäevase haldamise eest. Nad peavad juhtimise kontrollitoimingute abil tagama, et kõik kaasrahastatavad projektid on ELi rahastamiseks kõlblikud ja et deklareeritud projektikulud vastavad rahastamiskõlblikkuse tingimustele, sealhulgas riigiabi eeskirjadele. Sertifitseerimisasutused kontrollivad korraldusasutustelt saadud projektikulude maksetaotlusi ja edastavad need komisjonile hüvitise maksmiseks. Auditeerimisasutused auditeerivad tegevust (st projekte) ning juhtimis- ja kontrollisüsteeme ja teavitavad neist komisjoni iga-aastaste kontrolliaruannete ja auditiarvamuste²⁰ kaudu.

17

Peale selle võivad riigiabiametid olenevalt nende volitustest abikavasid riiklikul tasandil kontrollida ja heaks kiita (kas ELi kaasrahastatud või mitte) või anda nõu või esitada arvamusi teistele liikmesriikide institutsioonidele. Riigiabiametid on kesktasandil olemas kõigis liikmesriikides, välja arvatud Belgia, kus on riigiabiametid piirkondlikul tasandil. Mõnes liikmesriigis on riigiabiamet rahandus- või majandusministeeriumi osa, teistes liikmesriikides on see sõltumatu organ või asub riikliku konkurentsiasutuse juures. Riigiabiametid võivad tegutseda ka kontaktpunktina eksperditeadmiste ja abi saamiseks abikavade kavandamisel, vähendades seeläbi riigiabi eeskirjadele mittevastavuse riski (vt 1. selgitus).

1. selgitus

Riigiabi kontrollimine riigiabiameti poolt seadusandliku ettepaneku etapis (Taani)

Kõik ministeeriumid peavad seadusandliku ettepaneku ettevalmistamisel tegema esialgse hindamise riigiabi olulisuse seisukohast. See teave saadetakse hindamiseks riigiabi sekretariaadile, kus töötavad riigiabi eksperdid. Kui sekretariaat on seisukohal, et ettepanek on vastuolus riigiabi eeskirjadega, peab ministeerium seadusandlikku ettepanekut muutma. Riigiabi sekretariaat abistab ministeeriumit soovitustega ja annab kogu õigusloome protsessi vältel nõu.

Komisjoni tasand

18

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat on komisjoni talitus, mis vastutab Euroopa Liidu eri piirkondade (eriti vähem soodsad piirkonnad) majandusliku ja sotsiaalse arengu edendamise eest; ta haldab ka Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi. Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat on komisjoni talitus, mis vastutab ELi tööhõive ja sotsiaalküsimuste eest; ta haldab Euroopa Sotsiaalfondi.

19

Mõlemad peadirektoraadid tuginevad kindluse saamisel ERFi/ÜFi ja ESFi kulude vastavuse suhtes kehtivatele ELi ja riiklikele normidele ja peamiselt auditeerimisasutuste tööle. Lisaks auditeerimisasutuste töö kontrollimisele auditeerivad nad oma järelevalvetöö raames ka liikmesriikide tegevust ja süsteeme.

20

Konkurentsi peadirektoraat on komisjoni talitus, mis vastutab ELi riigiabi eeskirjade korrektse kohaldamise eest kõikides valdkondades peale põllumajanduse ja kalanduse²¹. Konkurentsi peadirektoraat töötab aluslepingu alusel välja riigiabi õigusnorme ja jälgib nende rakendamist. Eelkõige kontrollib peadirektoraat korrapäraselt abikavasid, et kindlaks teha, kas ja mil määral need on kooskõlas riigiabi eeskirjadega²². Peale selle võivad huvitatud pooled, nagu liikmesriik või konkureeriv ettevõtja, esitada komisjonile kaebuse, kui nad on seisukohal, et teatavale abisaajale antud abi on ebaseaduslik. Komisjon peab kõiki neid kaebusi uurima²³.

21

Joonisel 4 on antud lihtsustatud ülevaade ühtekuuluvuspoliitika osalejatest ja riigiabi andmise protsessist.

Joonis 4

Ühtekuuluvuspoliitikas osalejad ja riigiabi andmise protsess

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

Euroopa Kontrollikoja ja liikmesriikide kõrgeimate kontrolliasutuste auditid riigiabi kohta

22

Ühes oma 2011. aasta eriaruandes tegi kontrollikoda kindlaks nõrgad küljed liikmesriikide süsteemides, et tagada riigiabist teavitamine, toetudes peamiselt paljude ajavahemikul 2008–2010esitatud kaebuste ja kontrollitud juhtumite uurimisele²⁴.

23

Peale selle uuris kontrollikoda aastate 2010–2014 puhul paljude ERFi/ÜFi ja ESFi projektide vastavust riigiabi eeskirjadele. Nende auditite tulemused olid osaliselt aluseks ka ERFi/ÜFi ja ESFi konkreetsel hindamisel kontrollikoja aastaaruannetes²⁵.

24

Kontrollikoda korraldas 28 kõrgeimat kontrolliasutust hõlmava uuringu ja neist vastas 22. Enamik neist tõdes, et nad kontrollisid oma auditite raames eri määral ka riigiabiga seonduvat²⁶. Vaid mõned kontrolliasutused tegid riigiabi kohta eraldi auditi.

1 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 26.

2 ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1.

3 ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 2. ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 2: „Siseturuga sobib kokku: …” (näiteks loodusõnnetuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi). ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 3. ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 3: „Siseturuga kokkusobivaks võib pidada: …” (näiteks abi kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks).

4 Vt komisjoni 2015. aasta riigiabi tulemustabel konkurentsi peadirektoraadi veebisaidil.

5 Poliitikavaldkonda viiakse ellu rakenduskavade kaudu, milles määratakse kindlaks prioriteedid, erieesmärgid ja see, kuidas ELi rahalisi vahendeid kasutatakse.

6 Vt komisjoni 2014. aasta juuni dokument „ELi ühtekuuluvuspoliitika 2014–2020 tutvustus” ja 2007. aasta jaanuari dokument „Ühtekuuluvuspoliitika 2007–2013. Ametlikud tekstid ja kommentaarid”. Programmitöö periood on mitmeaastane raamistik struktuurifondide ja Ühtekuuluvusfondi kulutuste planeerimiseks ja rakendamiseks.

7 Vt ühtekuuluvuspoliitika andmete portaal komisjoni veebisaidil.

8 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006) artikkel 90 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

9 ELi toimimise lepingu artikkel 107.

10 Vt komisjoni 2014. aasta septembri poliitikaülevaade 2014.–2020. aasta regionaalabi suunistest.

11 Vt komisjoni 2011. ja 2015. aasta tulemustabel.

12 ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiked 2 ja 3.

13 ELi toimimise lepingu artikkel 108.

14 Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1588, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (kodifitseeritud tekst) (ELT L 248, 24.9.2015, lk 1) ja millega asendatakse nõukogu 7. mai 1998. aasta määrus (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (1) ja eriti selle artikli 108 lõiget 4.

15 Komisjoni 17. juuni 2014. aasta määrus (EÜ) nr 651/2014 ELi aluslepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks (ELT L 187, 26.6.2014, lk 1).

16 Künnised on erinevad, alustades 400 000 euroga idufirmadele antava teatava abi korral ja lõpetades 150 miljoni euroga taastuvatele energiaallikatele antava teatava abi korral.

17 Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1).

18 Komisjoni 25. aprilli 2012. aasta määrus (EL) nr 360/2012 Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele antava vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 114, 26.4.2012, lk 8).

19 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002) artikkel 53 (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1).

20 Iga-aastased kontrolliaruanded on auditeerimisasutuse iga-aastased aruanded, milles ta esitab konkreetse või mitme rakenduskava kohta tehtud auditi leiud. Iga-aastane kontrolliaruanne on põhidokument, mille kaudu auditeerimisasutus annab kindlust asjaomas(t)e rakenduskava(de) juhtimis- ja kontrollisüsteemide ning kaasrahastatud projektide seaduslikkuse ja korrektsuse kohta.

21 Põllumajanduse ja maaelu arengu ning merenduse ja kalanduse valdkonnas vastutavad riigiabi kontrollimise eest vastavalt põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat ning merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat.

22 Abikava on seadus või õigusakt, milles on sätestatud üldiselt, millised abisaajad millistel tingimustel võivad abi saada.

23 Nõukogu määruse (EL) nr 2015/1589 artikkel 24.

24 Eriaruanne nr 15/2011 „Kas komisjoni menetlused tagavad riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?” (http://eca.europa.eu)

25 Vt näiteks kontrollikoja eelarveaastat 2014 käsitleva aastaaruande 6. peatükk (ELT 373, 10.11.2015).

26 Kõrgeimad kontrolliasutused on riiklikud asutused, kelle ülesanne on riigi tulude ja kulude auditeerimine.

Auditi ulatus ja lähenemisviis

25

Viimastel aastatel on kontrollikoda leidnud oma iga-aastastes vastavusauditites palju vigu seoses riigiabi eeskirjadele vastavusega ühtekuuluvuspoliitika raames. Käesolevas aruandes uuritakse, kas komisjon on võtnud piisavalt meetmeid, et mõista, miks see nii on, ja analüüsitakse, kas komisjoni võetud meetmed parandavad komisjoni ja liikmesriikide suutlikkust riigiabi eeskirjade rikkumisi ennetada, avastada ja parandada.

26

Käesolevas auditis hindas kontrollikoda riigiabi eeskirjadele mittevastavuse määra ühtekuuluvuspoliitikas (näiteks ERF/ÜF ja ESF) programmitöö perioodil 2007–2013 ja seda, mil määral oli komisjon teadlik mittevastavuse põhjustest. Kontrollikoja konkreetsed analüüsid on tehtud peamiselt perioodi 2010–2014 kohta. Kontrollikoda uuris ka seda, kas on tõenäoline, et komisjoni meetmetega programmitöö perioodil 2014–2020 käsitletakse mittevastavust riigiabi eeskirjadele.

27

Eelkõige uuris kontrollikoda, kas:

a)komisjonil oli põhjalik ja ajakohane ülevaade riigiabi eeskirjadele mittevastavuse põhjustest ühtekuuluvuspoliitikas ja kas komisjoni peadirektoraadid ja liikmesriigid avastasid riigiabi eeskirjade rikkumisi. Uuriti ka seda, kas meetmed, mida komisjon võttis vastuseks riigiabiga seotud vigadele, viisid asjakohase arvu parandusmeetmete võtmiseni;

b)kas komisjon võttis asjakohaseid meetmeid, et vältida edaspidi ühtekuuluvuspoliitikas riigiabi eeskirjade rikkumisi.

28

Kontrollikoda analüüsis põhjalikult oma vastavusauditite leide ja kasutas näiteid, et illustreerida sagedasi riigiabiga seotud vigu. Samuti uuris ta komisjoni teatavate suure rahalise väärtusega projektide (edaspidi „suurprojektid”) heakskiitmise korda.

29

Auditi raames vaadati läbi dokumente (näiteks analüüsiti auditeerimisasutuste aastaaruandeid, komisjoni auditiaruandeid ja komisjoni määrusi) ja küsitleti komisjoni esindajaid.

30

Liikmesriikide tasandil tehti kaks uuringut:

a)uuring, mis korraldati 28 liikmesriigi 113 auditeerimisasutuse seas, kes vastutavad 2007–2013 programmitöö perioodi 440 ERFi/ÜFi ja ESFi rakenduskava eest ja kellest vastas 100 (88%), ning

b)uuring, mis korraldati 28 liikmesriigi 31 riigiabiameti seas, kellest vastas 24 (77%).

31

Lisaks sellele külastati nelja liikmesriiki (Taanit, Ungarit, Poolat ja Portugali), et uurida eri ametiasutuste mitmesuguseid riigiabi protsesse.

Tähelepanekud

Komisjonipoolse põhjaliku riigiabiga seotud vigade analüüsi puudumine ning liikmesriikide ebapiisav keskendumine riigiabile

32

Kontrollikoda püüdis riigiabi eeskirjadele mittevastavuse määra ühtekuuluvuspoliitikas määrata kindlaks oma iga-aastaste vastavusauditite analüüsimisega ja välja selgitada, kas komisjonil oli ülevaade liikmesriikides tehtud riigiabiga seotud vigadest. Selline asjakohaselt koostatud ülevaade peaks aitama komisjonil suunata oma vahendeid liikmesriikide auditeerimisel, kontrollimisel ja toetamisel. Kontrollikoda võrdles komisjoni ja liikmesriikide ning endapoolset riigiabiga seotud vigade avastamist ja uuris parandusmeetmeid, mida komisjon võttis leitud vigadele reageerimiseks.

Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi puhul on riigiabiga seotud vigade hulk märkimisväärne, samas Euroopa Sotsiaalfondi puhul on neid tunduvalt vähem

Kontrollikoja riigiabi seisukohast oluliste projektide auditid

33

Kontrollikoda auditeeris aastatel 2010–2014 oma iga-aastaste vastavusauditite raames 1573 juhuslikult valitud ERFi/ÜFi ja ESFi projekti²⁷. ERFi/ÜFi 828 projektist 220 (26%) olid riigiabi seisukohast olulised. 745st ESFi projektist oli selliseid 49 (6,6%).

34

Kontrollikoda leidis kokku 50 juhtumit, mis ei vastanud riigiabi eeskirjadele. Neist 50 juhtumist 46 oli seotud ERF/ÜFi projektidega ja neli ESFi projektidega. Riigiabiga seotud vigade esinemine on ESFi projektide puhul vähem tõenäoline, peamiselt seetõttu, et projektid on üldiselt palju väiksemad ja kujutavad endast tõenäolisemalt vähese tähtsusega abi.

35

Aastatel 2010–2014 suurenes üldiselt nii riigiabi seisukohast oluliste projektide arv kui ka riigiabiga seotud vigadest mõjutatud projektide arv, mis näitab seda, et nende vigade ennetamiseks kehtestatud kontrollitoimingud ei paranenud aja jooksul. Sagenesid peamiselt vead, millel puudub finantsmõju ELi eelarvest rahastatavale summale (vt tabel 2)²⁸. Kontrollikoda leidis, et riigiabiga seotud vead mõjutasid 20,9% riigiabi seisukohast olulist ERFi/ÜFi projekti. ESFi projektide puhul oli sama näitaja 8,2%.

Tabel 2

Riigiabiga seotud vead, mis on avastatud kontrollikoja iga-aastaste vastavusauditite raames (2010–2014)

Fond (1) | Aasta (2) | Auditeeritud projektide arv (3) | Riigiabi seisukohast oluliste projektide arv (4) | % (4/3) | Riigiabiga seotud vigade arv (5) | % (5/4) | Finantsmõjuga riigiabiga seotud vigade arv | Finantsmõjuta riigiabiga seotud vigade arv
ERF/ÜF | 2010 | 163 | 37 | 22,7% | 2 | 5,4% | 2 | 0
2011 | 168 | 43 | 25,6% | 8 | 18,6% | 4 | 4
2012 | 168 | 30 | 17,9% | 6 | 20,0% | 2 | 4
2013 | 168 | 51 | 30,4% | 16 | 31,4% | 5 | 11
2014 | 161 | 59 | 36,6% | 14 | 23,7% | 3 | 11
ERF/ÜF kokku | 828 | 220 | 26,6% | 46 | 20,9% | 16 | 30
ESF | 2010 | 66 | 0 | 0,0% | 0 | 0,0% | 0 | 0
2011 | 166 | 8 | 4,8% | 0 | 0,0% | 0 | 0
2012 | 168 | 3 | 1,8% | 3 | 100,0% | 0 | 3
2013 | 175 | 14 | 8,0% | 1 | 7,1% | 0 | 1
2014 | 170 | 24 | 14,1% | 0 | 0,0% | 0 | 0
ESF kokku | 745 | 49 | 6,6% | 4 | 8,2% | 0 | 4
Kokku | 1573 | 269 | 17,1% | 50 | 18,6% | 16 | 34

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

36

Viiekümnest riigiabi eeskirjadele mittevastavuse juhtumist 16 (32%) puhul oli kontrollikoda seisukohal, et leitud vead avaldavad finantsmõju ELi eelarvest rahastatavale summale. Kõik 16 viga olid seotud ERFi/ÜFi projektidega ning olid kontrollikoja ühtekuuluvuspoliitika veamäära hinnangus oluline tegur, eriti alates 2013. aastast (vt joonis 5)²⁹. Perioodil 2010–2014 moodustasid ühtekuuluvuspoliitikas riigiabiga seotud vead 13,5% kontrollikoja aasta keskmisest hinnangulisest veamäärast³⁰.

Joonis 5

Riigiabiga seotud vigade tähtsus hinnangulises veamääras ühtekuuluvuspoliitikas (2010–2014)

Märkus: riigiabiga seotud vigade tähtsus hinnangulises veamääras ühtekuuluvuspoliitikas oleneb nii riigiabiga seotud vigade raskusest kui ka nende arvust.

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

Avastatud riigiabiga seotud vigade neli peamist liiki

37

Riigiabiga seotud vead, mille kontrollikoda avastas oma iga-aastaste vastavusauditite raames ajavahemikus 2010–2014, võib jagada nelja liiki (vt joonis 6):

a)abi osakaal liiga suur;

b)ergutava mõju puudumine;

c)riigiabiga seotud avastamata vead või teavitamata jätmine ning

d)kontrolli- või vorminõuete täitmata jätmine.

38

Kuueteistkümnest finantsmõjuga riigiabiga seotud veast 15 oli seotud vealiikidega „abi osakaal liiga suur” ja „ergutava mõju puudumine”.

Joonis 6

Riigiabiga seotud vigade laad ja arv ajavahemikul 2010–2014

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

Abi osakaal liiga suur

39

Komisjon määrab kindlaks abi osakaalu ülemmäärad³¹, et toetatava tegevuse elluviimiseks vajalikud riigiabi summad oleksid võimalikult väikesed³². Paljudel juhtudel (olenevalt muu hulgas abi liigist) saab abi osakaalu VKEde puhul suurendada³³. Seda suurendamist nimetatakse VKEde boonuseks. Sage viga selle liigi puhul oli see, kui korraldusasutus luges suurettevõtja VKEks ja andis talle VKEde boonust, mis on vastuolus õigusnormidega (vt 2. selgitus).

2. selgitus

Näide abi ebaõige osakaalu kohta (Sloveenia)

Sloveenias auditeeris kontrollikoda 2013. aasta vastavusauditi raames ERFi projekti, mille raames anti VKEde teavitatud kava alusel abi teadus- ja arendustegevuseks autotööstuses. Abisaaja määrati konsortsiumilepinguga üheksa partneri vahel, kellest üks oli VKE. Kõik muud partnerid olid suurettevõtted. Abisaaja sai VKEde boonuse, kuigi tegi teadus- ja arendustegevust ainult suurettevõtete nimel. Osale abikõlblikest kuludest oleks pidanud kehtima 25% suurune ülemmäär, mitte 50% suurune määr, mida taotleti. Seetõttu ei oleks tohtinud anda abi 0,4 miljoni suuruses summas.

Ergutava mõju puudumine

40

Riigiabi aitab saavutada soovitud riikliku poliitika eesmärke üksnes siis, kui sel on ergutav mõju, st see innustab abisaajat tegevusele, mida ta ilma abita ei oleks ette võtnud³⁴. Seetõttu peab abisaaja tõendama, et toetatav projekt saaks ilma abita jätkuda. Näiteks 2008. aasta üldise grupierandi määruse kohaselt pidid riigiabi saavad suurettevõtjad näitama ergutavat mõju sellega, et abi tulemusel suureneb oluliselt projekti ulatus või maht, sellega seoses abisaaja kulutatud summa või projekti lõpuleviimise kiirus (vt 3. selgitus)³⁵.

3. selgitus

Näide ergutava mõju puudumise kohta (Poola)

Poolas auditeeris kontrollikoda 2010. aasta vastavusauditi raames ERFi projekti logistikakeskuse ehitamiseks. Abisaaja ei näidanud projektitaotluses, et abi tulemusel suureneks oluliselt projekti ulatus või maht, sellega seoses abisaaja kulutatud summa või projekti lõpuleviimise kiirus, nagu on nõutud 2008. aasta üldise grupierandi määruses. Sellest tulenevalt ei loetud abikõlblikuks projekti, mis oleks võinud saada 23,3 miljonit eurot ELi toetust, ning liikmesriik võttis selle tagasi.

41

Kontrollikoda leidis ka juhtumeid, mil töid oli alustatud juba enne, kui abi andvale asutusele esitati projektitaotlus. See näitab, et projekti rakendamiseks ei olnud abi vaja.

Riigiabiga seotud avastamata vead või teavitamata jätmine

42

Vealiigi suhtes, mille puhul korraldusasutus liigitas abi projektiks, mis ei kujuta endast riigiabi, või ei teavitanud muul põhjusel komisjoni riigiabist, kaalus kontrollikoda kõigepealt seda, kas abi oleks saanud teavitamise kohustusest vabastada näiteks üldise grupierandi määruse alusel. Ainult juhul, kui teavitamise kohustusest vabastamiseks alus puudus, oli kontrollikoda seisukohal, et viga avaldab finantsmõju (vt 4. selgitus).

4. selgitus

Näide teavitamata jätmise kohta (Tšehhi Vabariik)

Tšehhi Vabariigis auditeeris kontrollikoda 2014. aasta vastavusauditi raames teadustaristu ehitamist käsitleva ERFi projekti, mille puhul ei teavitanud korraldusasutus komisjoni abist, kuna oli veendunud, et projekti teadustegevus oli mittemajanduslikku laadi. Ehkki abisaaja teadustegevus oli osaliselt mittemajanduslikku laadi, tegi ta märkimisväärses ulatuses oma tegevusest ka lepingulist uurimistööd. Seetõttu kujutas 1,8 miljoni euro suurune auditeeritud toetus endast riigiabi ning seda oleks tulnud anda alles pärast komisjoni teavitamist ja temalt heakskiidu saamist.

Kontrolli- või vorminõuete täitmata jätmine

43

On oluline, et korraldusasutused järgiksid neile kehtestatud järelevalve-, kontrolli- ja muid vorminõudeid, et tagada, et meetmed, mis kujutavad endast riigiabi, oleksid kokkusobiv siseturuga. Need nõuded kehtivad ka vähese tähtsusega abi puhul (vt punkt 14). Siinkohal on probleemiks asjaolu, et ettevõtjad võivad saada rahalist abi korduvalt ja mitmest allikast. Need eri toetused võivad kokkuvõttes ületada vähese tähtsusega abi ülemmäära. Mitu selle liigi alla kuuluvat viga oli seotud vähese tähtsusega abi kumuleerimise puuduliku kontrollimisega (vt 5. selgitus).

5. selgitus

Näide järelevalve- või vorminõuete täitmata jätmise kohta (Prantsusmaa)

Prantsusmaal auditeeris kontrollikoda 2011. aasta vastavusauditi raames tööstushoone ehitamist käsitlevat ERFi projekti, mille puhul kiitis korraldusasutus heaks abi kui vähese tähtsusega abi. Kuid ta ei võtnud arvesse kahte varasemat toetust, mis anti samale abisaajale kolme aasta pikkuse perioodi jooksul. Finantsmõju puudus, kuna abi kogusumma oli väiksem kui vähese tähtsusega abi ülemmäär.

44

Puuduliku kontrollimise tagajärjel võib aga abi osutuda ka rahastamiskõlbmatuks, kui näiteks kogu heakskiidetud abi summa ületab vähese tähtsusega abi ülemmäära. Vähese tähtsusega abi käsitlevas määruses on vähese tähtsusega abi kontrollimiseks ette nähtud kaks võimalust: kas abisaaja kinnitab ise, et abi tulemusel ei ületata vähese tähtsusega abi ülemmäära, või keskregistri abil³⁶. Keskregister, milles on täielik teave kogu asjaomases liikmesriigis antud vähese tähtsusega abi kohta, aitab selliseid vigu vältida (vt 6. selgitus).

6. selgitus

Keskregistri kasutamine vähese tähtsusega abi jaoks (Portugal)

Portugalis tuleb igasugune vähese tähtsusega abi registreerida keskregistris, mida haldab ERFi/ÜFi ja ESFi sertifitseerimisasutus. Register arvutab automaatselt kokku kogu abisaajale antud abi ja näitab, kas vähese tähtsusega abi ülemmäär on ületatud või mitte. Kui ülemmäär on ületatud, peab abi andev asutus väljastama tühistamisotsuse ja eemaldama varem registreeritud abi registrist. Sertifitseerimisasutus kontrollib kaks korda aastas, et vähese tähtsusega abi ülemmäära ületav abi oleks registrist eemaldatud.

Komisjoni kontrollitegevust nõrgendab põhjaliku analüüsi puudumine ja ebapiisav sisemine koordineerimine

45

Oma järelevalveülesande raames teeb komisjon riigiabiga seoses mitmesuguseid kontrollitoiminguid. Ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas teevad regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat kohapealseid kontrolle peamiselt oma ERFi/ÜFi ja ESFi projektide ja süsteemide auditite raames; riigiabi valdkonnas teeb konkurentsi peadirektoraat kontrolle oma järelevalvetegevuse ja kaebuste käsitlemise raames.

46

Kontrollikoda uuris, kas ja mil määral avastas komisjon riigiabi eeskirjade rikkumisi, kas see teave salvestati andmebaasi, kas seda analüüsiti ja jagati komisjonisiseselt ning mil määral võttis komisjon asjakohaseid meetmeid, et lahendada riigiabi eeskirjadele mittevastavuse juhtumid, mille avastas ta ise või kontrollikoda.

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat avastab märkimisväärsel arvul riigiabiga seotud vigu

47

Kontrollikoda analüüsis ERFi ja ÜFi projektide puhul regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi 2013. ja 2014. aasta 131 auditiaruandest 25 juhuslikult valitud aruannet. Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat valis projektid ja programmid riskihindamise alusel³⁷. Kõik aruanded käsitlesid projektide ja süsteemide auditeid, välja arvatud üks, mis käsitles ainult projektide auditeid. Need 25 aruannet hõlmasid kokku 202 projekti.

48

Kontrollikoja analüüs näitas, et 202 projektist 38 projekti mõjutasid riigiabiga seotud leiud. See moodustab 19% kõigist projektidest, mida uuriti nende 25 komisjoni auditi käigus (vt tabel 3). See avastamise määr on sarnane kontrollikoja leidude määrale (vt punkt 35, tabel 2).

Tabel 3

Riigiabiga seotud leiud regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi poolt aastatel 2013–2014 auditites

| Auditiaruannete arv | Auditiaruannete osakaal | Projektide arv | Projektide osakaal
Riigiabiga seotud leidudeta | 16 | 64% | 110 + 54¹ | 81%
Riigiabiga seotud leidudega vaid tegevuses (projektides) | 5 | 20% | 38 | 19%
Riigiabiga seotud leidudega nii tegevuses (projektides) kui ka süsteemides | 2 | 8%
Riigiabiga seotud leidudega vaid süsteemides | 2 | 8% | - | -
Kokku | 25 | 100% | 202 | 100%

1 110 leidudeta projekti, mida käsitles 16 riigiabi leidudeta aruannet; 54 riigiabi leidudeta projekti, mida käsitlesid ülejäänud üheksa aruannet.

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni andmete põhjal.

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat kehtestas perioodil 2010–2014 riigiabi eeskirjade rikkumiste suhtes mõningaid finantskorrektsioone

49

Komisjon peab võtma asjakohaseid meetmeid, et parandada süsteemi puudused või vead, mis avastatakse projekti tasandil³⁸. Kui avastatakse tõsiseid puudusi või kui liikmesriik ei ole täitnud nõuetekohaselt oma kohustust avastada õigusnormide vastaseid kulusid ja neid parandada, võib komisjon teha finantskorrektsiooni tegemise otsuse. Finantskorrektsioonide eesmärk on kaitsta ELi eelarvet vigu sisaldavate või õigusnormide vastaselt tehtud kulude eest³⁹.

50

Perioodil 2010–2014 rakendas regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat oma auditite põhjal finantskorrektsioone kümnel korral vähemalt osaliselt seoses riigiabiga. Need puudutasid viit liikmesriiki (Austria, Tšehhi Vabariik, Hispaania, Prantsusmaa ja Rumeenia). Neist finantskorrektsioonidest kuus kogusummas 3,2 miljonit eurot, mis hõlmasid kahte liikmesriiki (Prantsusmaa ja Hispaania), olid seotud ainult riigiabiga. Peale selle rakendas regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat auditeerimisasutuste iga-aastaste kontrolliaruannete läbivaatamise põhjal finantskorrektsioone kolmel korral vähemalt osaliselt seoses riigiabiga. Neist finantskorrektsioonidest ükskogusummas 32,5 miljonit eurot, mis hõlmas ühte liikmesriiki (Hispaania), oli seotud ainult riigiabiga. Finantskorrektsioonide riigiabi elementi ei ole võimalik kvantifitseerida, kui need on vaid osaliselt seotud riigiabiga. Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi perioodil 2010–2014 avastatud vigade või süsteemi puuduste koguarvu kohta teave puudub.

51

Kontrollikoda analüüsis kaks aastat pärast enda iga-aastaseid vastavusauditeid, kas komisjon on võtnud õigel ajal asjakohaseid parandusmeetmeid kontrollikoja avastatud vigade suhtes. Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat oli rakendanud või rakendas viiel korral finantskorrektsioone kontrollikoja avastatud viie riigiabiga seotud vea suhtes perioodil 2010–2013⁴⁰. Finantskorrektsioonid puudutasid nelja liikmesriiki (Hispaania, Kreeka, Austria ja Poola). Neist finantskorrektsioonidest neli kogusummas 2,7 miljonit eurot, mis hõlmasid neidsamu nelja liikmesriiki, olid seotud ainult riigiabiga. Seoses kuuenda riigiabiga seotud veaga ei olnud komisjoni seisukoht esitatud 0,3 miljoni euro suuruse finantskorrektsiooni kohta veel lõplik.

Konkurentsi peadirektoraadi riigiabi käsitlevad kontrollitoimingud toovad esile palju probleemseid abikavasid

52

Komisjon peab korrapäraselt kontrollima abikavasid, et kindlaks teha, kas ja mil määral need on kooskõlas riigiabi eeskirjadega, ning võtma asjakohaseid meetmeid, eriti kui mõni toetus ei ole kokkusobiv siseturuga. Niisuguste meetmete hulka kuulub siseturuga kokkusobimatu abi tagastamine⁴¹. Seetõttu uuris kontrollikoda konkurentsi peadirektoraadi kontrollitegevuse tulemusi perioodil 2009–2014; need on esitatud tabelis 4. Komisjon jätkab järelevalve tegemist varem heakskiidetud abikavade üle⁴².

Tabel 4

Konkurentsi peadirektoraadi kontrollitegevuse tulemused perioodil 2009–2014¹

Abikava | Seiratud kavade arv | Probleemsete abikavade arv (ja osakaal)³ | Kokkusobivust mõjutavate probleemidega abikavade arv (ja osakaal)
Grupierandi raames antav abi | 73 | 24 (32,9%) | 9 (12,3%)
Teatatud abi | 138 | 50 (36,2%) | 7 (5,1%)
Muu² | 1 | 1 (100,0%) | 0 (%)
Üldist majandushuvi pakkuvad teenused | 8 | 4 (50,0%) | 0 (%)
Kokku | 220 | 79 (35,9%) | 16 (7,3%)

1 Kontrollikoda arvestab ka 2009. aastat, sest komisjoni kontrollitulemused hõlmavad 2009. ja 2010. aastat.

2 Konkurentsi peadirektoraat leidis ühe abikava, mis ei käsitlenud üldise grupierandi määrust, üldist majandushuvi pakkuvat teenust ega olnud seotud ka kinnitatud kavaga (ja seega oli tegemist ebaseadusliku kavaga).

3 „Probleemne” on termin, mida konkurentsi peadirektoraat kasutab selleks, et tähistada mitmesuguseid riigiabi rikkumisi, alustades vormipuudustest, nagu kumulatsioonieeskirjade vale sõnastamine, ja lõpetades õigusprobleemidega, nagu üldise grupierandi määrust käsitlevas kavas kajastatud asjaomase määruse tingimuste puudumine.

Allikas: Euroopa Komisjon.

53

Kontrollikoda leidis, et konkurentsi peadirektoraat valis kontrollitavad abikavad riskihindamise põhjal ja võttes arvesse antud abi summat. Ajavahemikul 2009–2014 oli aasta kohta keskmiselt 2 401 teavitatud kuludega abikava. Sama perioodi vältel kontrollis konkurentsi peadirektoraat kokku 220 abikava (30–75 abikava aastas). Konkurentsi peadirektoraat oli seisukohal, et kavad, mida ta kontrollis ajavahemikul 2009–2014, moodustasid üle 20% abikavade alusel antud kogu riigiabist. Suurem osa abikavadest kestab mitu aastat ja kuludest antakse aru igal aastal.

54

Arvestades oma kontrollitegevust aastatel 2009–2014, leidis komisjon, et probleeme oli kõigist abikavadest ligikaudu 36% puhul. Need probleemid hõlmasid puudusi abikavade kavandamises (näiteks ergutava mõju eeskirja vastased erandid või puuduvad õigusnormid seoses abi osakaalu ülemmääradega) või üksikabi rakendamises (näiteks teavitamiskohustuse rikkumine konkreetse abi puhul, mis ületas üldise grupierandi määruse künnist, või abi, mis anti suurettevõtjatele, kui abikava oli ettenähtud vaid VKEdele)⁴³. Probleemid, mis mõjutavad kokkusobivust siseturuga (7,3% kõikidest juhtudest), on iseäranis märkimisväärsed. Nendel juhtudel saab komisjon jätkata antud abi tagastamisega. Probleemid, mis puudutasid kokkusobivust siseturuga, olid eriti sagedased üldise grupierandi määrust käsitlevate abikavade puhul (12,3% kõikidest üldise grupierandi juhtudest).

55

II lisas on esitatud põhjalikum teave perioodi 2006–2014 kohta liikmesriikide ja abi liikide kaupa ning see näitab, et viie liikmesriigi puhul (Kreeka, Leedu, Luksemburg, Portugal ja Ühendkuningriik) peab konkurentsi peadirektoraat kõigist abikavadest pooli või rohkem kui pooli probleemseks. Konkurentsi peadirektoraadi järelevalvetulemused ei käi ainult ühtekuuluvuspoliitika kohta, kuid II lisa näitab siiski, et piirkondlik areng on see abivaldkond, mille üle konkurentsi peadirektoraat kõige sagedamini järelevalvet teeb.

Konkurentsi peadirektoraadi perioodi 2009–2014 kontrollitegevuse tulemusel ei nõutud märkimisväärselt riigiabi tagastamist

56

Perioodil 2009–2014 nõudsid asjaomased liikmesriigid komisjoni riigiabi kontrollimise tulemusel abisaajatelt vabatahtlikult sisse õigusnormide vastased kulud kaheksal korral⁴⁴. Peale selle algatas komisjon kaheksa ametlikku menetlust (näiteks uurimismenetlust). Neist ühe, 2014. aastal Küprose vastu algatatud menetluse tulemusel tagastati 2015. aastal 0,3 miljonit eurot abiraha seoses meetmega, millele eraldati valesti abi üldise grupierandi määruse alusel⁴⁵.

Perioodil 2007–2013 ei võimaldanud komisjoni andmebaasid riigiabiga seotud vigu analüüsida

57

Perioodil 2007–2013 ei registreerinud ei regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ega tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat nende avastatud riigiabi eeskirjadele mittevastavuse juhtumeid viisil, mis oleks võimaldanud neil riigiabiga seotud vigu asjakohaselt analüüsida. Programmitöö perioodiks 2014–2020 töötasid nad välja andmebaasi MAPAR (auditiprotsesside, -ülesannete ja -ressursside haldamine), et registreerida kõik nende ERFi, ÜFi ja ESFi auditite leiud, liigitades neid liigi, kategooria ja tõsiduse alusel. Riigiabiga seotud vead moodustavad selles andmebaasis eraldi kategooria. Kuid kontrollikoda leidis, et konkurentsi peadirektoraadil puudus juurdepääs MAPARile.

58

Teine andmebaas, mida haldab Euroopa Pettustevastane Amet ning millele on juurdepääs regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadil ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadil, kuid mitte konkurentsi peadirektoraadil, on õigusnormide rikkumiste haldamise süsteem (IMS), mida komisjon kasutab liikmesriikidelt kvartalite kaupa teabe kogumiseks kõigi õigusnormide rikkumiste kohta, mille ELi maksed ületavad 10 000 eurot⁴⁶. Liikmesriigid andsid perioodil 2010–2014 teada 31st riigiabi eeskirjade rikkumisest. Vaatamata sellele, et rikkumiste arv oli väike, ei analüüsinud komisjon neid.

59

Seoses õigusnormide rikkumist käsitleva teabe esitamisega andmebaasis IMS tegi kontrollikoda kindlaks järgmised puudused:

a)puudus konkreetne vigade liigitamise süsteem ja seega ka vigade liigitamise järjepidevus liikmesriikide vahel. Riigiabiga seotud vead oleks pidanud välja võtma otsingu „riigiabi” abil kõigis ELi ametlikes keeltes;

b)paljudel juhtudel puudusid esitatud teabes üksikasjad vigade laadi või liigi kohta. Näiteks võidakse riigiabiga seotud viga kirjeldada vaid kui „riigiabi probleemi”.

60

Kuna konkurentsi peadirektoraadil puudus samuti andmebaas, tegi ta programmitöö perioodil 2007–2013 oma kontrollitegevuse raames avastatud probleemide horisontaalse analüüsi Exceli tabeli abil. Peadirektoraat ei jaganud seda teavet ei regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi ega tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadiga. Konkurentsi peadirektoraat hakkas seda tegema märtsis 2016.

61

Ühtekuuluvuse valdkonna riigihankevigade põhjalikku analüüsi takistas üksikasjalike andmebaaside ning komisjoni peadirektoraatide vahelise riigiabiga seotud avastatud vigade alase teabevahetuse puudumine. Analüüs oleks aidanud komisjonil töötada välja paremini suunatud ja sihipärased ennetavad meetmed liikmesriikidele ja/või programmidele (vt näiteks punktid 101–105).

Komisjon karmistas pärast Euroopa Kohtu otsust 2011. aastal avaliku sektori taristuprojektide riigiabi kontrolli

62

Komisjon avaldas 1994. aastal suunised, milles määras kindlaks, et avaliku sektori taristuprojektide ehitamine kujutas endast majanduspoliitika üldmeedet, millele riigiabi eeskirjad ei kehti⁴⁷. Liikmesriigid ei teavitanud seega komisjoni, et rahastavad avaliku sektori vahenditest lennujaamade, sadamate ja sarnase avaliku sektori taristu investeeringuid. Komisjon aga märkis suunistes, et majandustegevust, mis toimub lennujaamades ning toob otsest või kaudset kasu lennuettevõtjatele, saab lugeda riigiabiks⁴⁸. Avaliku sektori taristu ja spetsiaalse taristu erinevus pandi paika 1995. aasta konkurentsipoliitika aastaaruandes ning hiljem ka komisjoni 2003. aasta riigiabi eeskirjade käsiraamatus⁴⁹. Käsiraamatus aga märgiti, et üldised riigiabi eeskirjad ei kehti raudtee-, õhu- siseveeteede ja meretranspordile. 1990-tel aitasid mitmed tegurid, nagu turgude avamine, erastamine ja tehnoloogia areng kaasa taristu ärieesmärkidel kasutamise ulatuse suurenemisele. Komisjon on vastavalt sellele tõlgendusele seisukohal, et mitmesugustele avaliku sektori taristuprojektidele antud abi on alates 1998. aastast riigiabi.

63

Euroopa Kohus tegi kaks otsust (2000. ja 2011. aastal), milles kinnitas seisukohta, et taristu investeeringute rahastamine avaliku sektori vahenditest võib olla riigiabi seisukohast oluline (vt 7. selgitus).

7. selgitus

Kaks olulist kohtuotsust seoses avaliku sektori taristuprojektide vastavusega riigiabi eeskirjadele

Aéroports de Paris’ juhtumis otsustas Üldkohus 2000. aasta detsembris, et lennujaama käitamine, sealhulgas lennujaamas lennujaamateenuste osutamine lennuoperaatoritele ja teenuseosutajatele, on majandustegevus ja seega kehtivad sellele riigiabi eeskirjad⁵⁰.

Leipzig Halle kohtuasjas otsustas Üldkohus 2011. aasta märtsis, et kui taristu (näiteks lennuraja) ehitamine on lahutamatult seotud majandustegevusega (näiteks reisijate lennuveoga), on selle ehitamine iseenesest majandustegevus⁵¹.

64

Augustis 2012 avaldas konkurentsi peadirektoraat suunised (mida nimetatakse ka analüüsitabeliteks), et aidata liikmesriikidel hinnata, kas taristuprojektidele antud abist tuleks komisjoni teavitada, arvestades Leipzig Halle otsust.

65

Taristuprojektidest teavitamiste arv suurenes alles pärast Leipzig Halle kohtuotsust ja komisjoni 2012. aasta suuniseid liikmesriikidele⁵². Viidates Aéroports de Paris’ ja Leipzig Halle otsustele, väljendas komisjon 2014. aastal seisukohta, et kohtuotsuseid saab „kohaldada mis tahes infrastruktuurirajatiste suhtes, mida käitatakse majandustegevusena”, olenemata asjaomasest sektorist⁵³.

Komisjoni peadirektoraatide vaheline ebapiisav koordineerimine, tagamaks, et suurprojekte käsitlevates otsustes võetaks arvesse ka riigiabi eeskirju kuni 2012. aasta lõpuni

66

Mõned ERFi/ÜFi projektid on rahaliselt nii olulised, et liikmesriigil on vaja konkreetset komisjoni otsust ELi kaasrahastamise taotlemiseks. Nende toetuskõlblik kogukulu on suurem kui 50 miljonit eurot ja need on tavaliselt suuremahulised taristuprojektid⁵⁴. Neid nimetatakse suurprojektideks. Kui suurprojektile antud abi kujutab endast riigiabi, on tõenäoline, et sellest tuleb abi suuruse tõttu teavitada⁵⁵.

67

Programmitöö perioodil 2007–2013 võttis komisjon vastu 918 suurprojekti otsust, mis käsitlesid 75 miljonit eurot ELi makseid; ELi keskmine panus nendes projektides oli 82,6 miljonit eurot. Need projektid moodustasid kokku rohkem kui 25% kõigist ERFi/ÜFi kuludest; sealjuures olid liikmesriikide vahel suured erinevused (vt joonis 7).

68

Lisateave programmitöö perioodil 2007–2013 komisjoni vastu võetud suurprojektide kohta on esitatud III lisas.

Joonis 7

ELi panus suurprojektides osakaaluna kõigist ERFi/ÜFi kuludest liikmesriikide kaupa

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2015. aasta andmete põhjal.

69

Liikmesriigid peavad lisama suurprojekti taotlusse mitmesugust teavet, et võimaldada komisjonil teha põhjendatud otsus, mis tugineb projekti asjakohasuse, elujõulisuse, jätkusuutlikkuse, keskkonnaprofiili ja taotletud rahastamise põhjendatuse hindamisel ning liikmesriigi edastatud teabel riigiabi kaasamise kohta. Komisjoni andmetel konsulteerib konkurentsi peadirektoraat alates 2012 aasta lõpust kõikide suurprojekti taotluse puhul oma sisemenetluse raames konkurentsi peadirektoraadiga, ning selles etapis võib konkurentsi peadirektoraat teatada regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadile, et projektile antud abist tuleb teada anda. Vastutava peadirektoraadina peab regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat lisaks konsulteerima suurprojekti heakskiitmise otsuste suhtes konkurentsi peadirektoraadi ja muude asjakohaste peadirektoraatidega⁵⁶.

70

See konsulteerimine on eriti oluline, kui liikmesriik märgib suurprojekti taotluses, et riigiabi ei kaasata, kuna sellisel juhul konkurentsi peadirektoraati ei teavitata. Kuid isegi kui komisjon kiidab suurprojekti oma otsusega heaks, ei ole tagatist, et projekt on kooskõlas riigiabi eeskirjadega. Komisjoni suurprojektide otsuste analüüs näitas, et nendes ei olnud märgitud, et otsus ei kujuta endast kinnitust projektide vastavuse kohta kehtivatele riigiabi õigusaktidele.

71

Programmitöö perioodiks 2007–2013 heaks kiidetud 918 suurprojektist kiitis komisjon enne 2012. aasta lõppu heaks 440. Nende projektide puhul ei kontrollinud konkurentsi peadirektoraat süstemaatiliselt seda, kas avaliku sektori taristuinvesteeringud võiksid hõlmata riigiabi. Novembris 2012 esitas komisjon liikmesriikidele juhised, milles märgiti, et komisjonil „ei olnud kavatsust uurida süsteemselt nende asjaomase juhisega hõlmatud taristu suurprojektide vastavust riigiabi eeskirjadele, mille kohta on otsus tehtud enne kõnealuse juhise kuupäeva”⁵⁷. Seega on põhimõtteliselt võimalik, et liikmesriik on saanud komisjonilt suurprojekti heakskiitva otsuse, samas kui see projekt on vastuolus riigiabi eeskirjadega.

Liikmesriikide auditeerimisasutuste ebapiisav keskendumine riigiabi eeskirjadele vastavusele

72

Liikmesriikide auditeerimisasutused täidavad olulist osa kontrolliahelas, millele komisjon tugineb kindluse tagamisel ühtekuuluvuspoliitikas. Seetõttu on oluline, et auditeerimisasutustel oleksid vajalikud eksperditeadmised ja et nad teeksid kontrollitoiminguid piisavalt kvaliteetselt. See on iseäranis oluline, kui kontrollitakse vastavust riigiabi eeskirjadele, kuna see on oluline vigade ja õigusnormide vastaste kulude allikas ühtekuuluvuspoliitikas, ehkki Euroopa Sotsiaalfondi puhul esineb neid tunduvalt vähem kui Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi puhul (vt punktid 33–36).

73

Kontrollikoda küsis auditeerimisasutustelt riigiabiga seotud audititulemusi oma uuringu raames ja uuris riigiabiga seotud vigadest aruandmist nende iga-aastastes kontrolliaruannetes ERFi/ÜFi rakenduskavade kohta. Kontrollikoda vaatas oma iga-aastaste vastavusauditite raames läbi auditeerimisasutuste kontrollnimekirjad seoses riigiabi eeskirjadele vastavuse auditeerimisega. Kontrollikoda küsis auditeerimisasutustelt ka seda, kas nad said komisjonilt piisavalt tuge ja kui tihti tegid nad koostööd teiste liikmesriikide asutustega (näiteks riigiabiametitega) riigiabi valdkonnas.

Auditeerimisasutused avastasid tunduvalt vähem riigiabi eeskirjadele mittevastavuse juhtumeid kui komisjon või kontrollikoda

74

Arvestades uuringus antud teavet, hindasid auditeerimisasutused, et aastatel 2010–2014 oli ligikaudu üks kolmandik (32,4%) nende auditeeritud ERFi/ÜFi ja ESFi projektidest riigiabi seisukohast olulised. Auditeerimisasutused leidsid riigiabiga seotud vigu nendest projektidest keskmiselt 3,6% puhul (vt joonis 8). Kontrollikoda leidis sama perioodi ERFi/ÜFi ja ESFi projektide puhul riigiabiga seotud vigu viis korda rohkem (vt punkt 35, tabel 2), ehkki tema valimimetoodika on samasugune⁵⁸.

Joonis 8

Riigiabi auditeerimisasutuste auditiprojektides aastatel 2010–2014

Allikas: Euroopa Kontrollikoda uuringu tulemuste põhjal.

75

Kontrollikoda analüüsis ka 1026 iga-aastast kontrolliaruannet ERFi/ÜFi rakenduskavade kohta, mis esitati regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadile ajavahemikul 2010–2014 (vt tabel 5). Auditeerimisasutused pidid iga-aastastes kontrolliaruannetes andma aru oma auditiprojektide põhitulemustest⁵⁹. Eelkõige uuris kontrollikoda aruandmist riigiabiga seotud vigade kohta. Kontrollikoda leidis, et riigiabiga seotud vigadele osutati 1026 iga-aastasest kontrolliaruandest vaid 40 puhul (3,9%). Kõige sagedamini teavitatud viga iga-aastastes kontrolliaruannetes oli seotud vähese tähtsusega abiga.

Tabel 5

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadile ajavahemikul 2010–2014 esitatud iga-aastased kontrolliaruanded

Aasta | Läbivaadatud iga-aastaste kontrolliaruannete arv | Iga-aastaste kontrolliaruannete arv, milles on kindlaks tehtud riigiabiga seotud rikkumisi | Kindlakstegemise sagedus
2010 | 199 | 4 | 2,0 %
2011 | 211 | 8 | 3,8 %
2012 | 203 | 9 | 4,4 %
2013 | 209 | 9 | 4,3 %
2014 | 204 | 10 | 4,9 %
Kokku | 1026 | 40 | 3,9 %

Allikas: Euroopa Kontrollikoda regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadile esitatud iga-aastaste kontrolliaruannete analüüsi põhjal.

76

Kontrollikoja analüüs näitas, et nende iga-aastaste kontrolliaruannete osakaal, milles on teavitatud riigiabiga seotud vigadest, on liikmesriigiti erinev: Taani puhul leidis kontrollikoda viis iga-aastast kontrolliaruannet, milles oli nimetatud riigiabiga seotud vigu, Küprose, Eesti ja Prantsusmaa puhul neli ning Ungari ja Leedu puhul kolm. Kaheksa liikmesriigi (Belgia, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Malta, Austria, Sloveenia ja Slovakkia) puhul ei leidnud kontrollikoda ühtegi iga-aastast kontrolliaruannet, milles oleks mainitud riigiabiga seotud vigu.

77

Võrreldes komisjoni (vt punktid 47–56) ja kontrollikoja (vt punktid 33–44) kontrollitoimingute tulemustega avastasid auditeerimisasutused riigiabiga seotud vigu tunduvalt vähem.

78

Kontrollikoda vaatas 2014. aasta kohta koostatud vastavusauditi töö raames läbi valimi, millesse kuulus 53 auditi kontrollnimekirja, mida auditeerimisasutused kasutasid oma auditiprojektides. Kontrollikoda leidis, et neist 18 (ligikaudu 33%) puhul esines olulisi puudusi, näiteks kontrollnimekirjas ei nõutud abi osakaalu kontrollimist, mis on kontrollikoja auditites üks peamisi vea allikaid (vt punkt 39)⁶⁰. Asjakohased abi kontrollnimekirjad võivad aidata auditeerimisasutustel avastada riigiabiga seotud vigu.

79

Komisjon julgustas 2015. aastal auditeerimisasutusi seda teemat käsitlema ja kontrollikoja analüüs näitas olukorra märkimisväärset paranemist⁶¹.

Liikmesriikide asutused vajavad lisatoetust seoses riigiabi eeskirjadele vastavuse auditeerimisega

80

Peaaegu kõik kontrollikoja uuringus vastanud auditeerimisasutused olid seisukohal, et ELi riigiabi õigusraamistik on vähemasti „üsna keeruline” (vt joonis 9). Rohkem kui 35% neist nimetas olulisima tegurina, mis muudab riigiabi keeruliseks, õigusaktide mahtu. 35% vastajatest märkis, et neil oli raskusi õigusaktide kohaldamisega tegelikkuses. Ülevaade riigiabi valdkonna õigusraamistikust on esitatud IV lisas.

Joonis 9

ELi riigiabi õigusraamistiku hindamine – auditeerimisasutuste vastused uuringus

Allikas: Euroopa Kontrollikoda uuringu tulemuste põhjal.

81

Rohkem kui 85% kõigist kontrollikoja uuringule vastanud auditeerimisasutustest oli ka seisukohal, et komisjoni lisatoetus oleks neile kasulik (vt joonis 10). Enim soovitud toetus oli juhtumiuuringuid sisaldav praktiline juhis (peaaegu 70%) ja täiendavad koolitusmeetmed (50%).

Joonis 10

Vajalik lisatoetus komisjonilt riigiabi teemal – auditeerimisasutuste vastused küsimustikule

Allikas: Euroopa Kontrollikoda uuringu tulemuste põhjal.

82

Uuring näitas ka seda, et peaaegu 70% auditeerimisasutustest oli suhelnud harva riigiabiametiga või ei olnud teinud seda üldse. Kaheksa liikmesriigi auditeerimisasutused ei olnud teadlikud riigiabiameti olemasolust oma liikmesriigi kesktasandil. Auditeerimisasutused saavad oma riigiabiga seotud eksperditeadmisi suurendada tihedama koostöö abil riigiabiametitega.

Komisjon on võtnud meetmeid kehtivate riigiabi õigusaktide lihtsustamiseks ja liikmesriikide haldussuutlikkuse suurendamiseks

83

Kontrollikoda on püüdnud välja selgitada, kas komisjon on käsitlenud riigiabi eeskirjadele mittevastavuse probleemi ühtekuuluvuspoliitikas sobivate ennetusmeetmete abil. Nende meetmete hulka kuuluvad seadusandlikud meetmed, nagu eeskirjade lihtsustamine või aruandlusnõuete kehtestamine kontrollimise eesmärgil, ja muud kui seadusandlikud meetmed, nagu koolitused, seminarid ja hea tava levitamine. Niisugused meetmed võivad olla seotud asutustega, kes haldavad ja kontrollivad riigiabi ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas ja ka teistes valdkondades.

Täiendatud üldise grupierandi määruse tõttu läheb vastutus komisjonilt üle liikmesriikidele

Uues üldises grupierandi määruses on sätestatud rohkem teavitamise erandeid, suurendatud läbipaistvust ja kehtestatud hindamisnõuded

84

Ajavahemikul 2009–2014 kasutati üldise grupierandi määruse alusel 115 miljardit eurot⁶². 2014. aasta juunis võttis komisjon vastu uue üldise grupierandi määruse, mis asendas 2008. aasta määrust. Uue üldise grupierandi määruse vastuvõtmine on kõige tähelepanuväärsem meede, mida komisjon on võtnud programmitöö perioodiks 2014–2020 riigiabi valdkonnas. Peamised muudatused 2014. aasta üldises grupierandi määruses on järgmised:

a)määruse kohaldamisala laiendamine;

b)muudatus ergutava mõju kohaldamisel;

c)rangemad läbipaistvusnõuded ja

d)suurte abikavade järelhindamine.

Kohaldamisala laiendamine

85

Üldise grupierandi määruse kohaldamisala laiendati uute abiliikide kehtestamisega⁶³, samuti nende abiliikide kohaldamisala laiendamisega, mis olid vabastatud teavitamise kohustusest juba 2008. aasta üldise grupierandi määruse kohaselt⁶⁴, ning teavitamiskünniste tõstmise ja abi osakaalu suurendamisega teatavate abimeetmete puhu⁶⁵.

86

Kohaldamisala laienemine on märkimisväärne: konkurentsi peadirektoraadi hinnangute kohaselt hõlmas 2008. aasta üldine grupierandi määrus 60% abimeetmetest ja 30% antud abisummadest⁶⁶. Samas võib konkurentsi peadirektoraadi hinnangu kohaselt 2014. aasta üldine grupierandi määrus programmitöö perioodil 2014–2020 hõlmata 75–90% abimeetmetest ja 67% abisummadest (vt joonis 11)⁶⁷. Kohaldamisala laiendamise täpset mõju saab hinnata alles aastate pärast.

Joonis 11

Hinnanguline minimaalne mõju, mis tuleneb 2014. aasta üldise grupierandi määruse kohaldamisala laiendamisest võrreldes 2008. aasta määrusega

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni hinnangute ning 2008. ja 2014. aasta üldise grupierandi määruse põhjal.

87

Üldise grupierandi määruse kohaldamisala laiendamisega vähendas komisjon oluliselt liikmesriikide ja oma peadirektoraatide halduskoormust, sest teavitada on vaja oluliselt väiksemast arvust abimeetmetest. Kuid üldise grupierandi määruse kohaldamisala laiendamisega pani komisjon liikmesriikidele ka suurema vastutuse. Nad peavad nüüd kontrollima tunduvalt suurema arvu abimeetmete vastavust riigiabi eeskirjadele, näiteks seoses abi osakaalu ülemmäära ja ergutava mõju näitamisega. Komisjoni kontrollitoimingud on näidanud, et liikmesriigid tegid programmitöö perioodil 2009–2014 abikavade kavandamisel ja rakendamisel palju vigu. Need vead mõjutasid tõenäoliselt eelkõige üldise grupierandi määruse alla kuuluvate abikavade kokkusobivust siseturuga (vt punktid 52–54).

Muudatus ergutava mõju kohaldamisel

88

Riigiabi aitab saavutada soovitud riikliku poliitika eesmärke üksnes siis, kui sel on ergutav mõju, st see innustab abisaajat tegevusele, mida ta ilma abita ei oleks ette võtnud (vt punkt 40). Teine 2014. aasta üldise grupierandi määruse peamine muudatus käsitleb sellise ergutava mõju näitamise lihtsustamist suurettevõtjate jaoks, kui nad saavad abi abikava raames, ühtlustades nõudeid VKEdele kehtivate nõuetega (vt tabel 6). Ka see kujutab endast nii komisjoni, liikmesriikide kui ka nende ettevõtjate halduskoormuse vähendamist.

Tabel 6

Ergutava mõju näitamine, 2008. ja 2014. aasta üldise grupierandi määruse võrdlus

| 2008. aasta üldine grupierandi määrus | 2014. aasta üldine grupierandi määrus
VKEdele antav abi | (a)projektitaotluse esitamine enne töö algust projekti või tegevusega
Suurettevõtja-tele abikava raames antav abi | (a)projektitaotluse esitamine enne töö algust projekti või tegevusega
(a)kontrollida, et abisaaja esitatud dokumentides oleks kindlaks tehtud, et abi tulemusel suureneb oluliselt projekti maht või ulatus, projekti lõpuleviimise kiirus või sellega seoses abisaaja kulutatud summa | -
Suurettevõtjatele väljaspool abikava antav abi | (a)projektitaotluse esitamine enne töö algust projekti või tegevusega ja (b)kontrollida, et abisaaja esitatud dokumentides oleks kindlaks tehtud, et abi tulemusel suureneb oluliselt projekti maht või ulatus, projekti lõpuleviimise kiirus või sellega seoses abisaaja kulutatud summa

Allikas: Euroopa Kontrollikoda 2008. ja 2014. aasta üldise grupierandi määruse põhjal.

Rangemad läbipaistvuse nõuded

89

2014. aasta üldise grupierandi määruse kolmas muudatus on üksikabi läbipaistvusnõuete märkimisväärne karmistamine. Läbipaistvussätetega nõutakse nüüd, et liikmesriigid avaldaksid teabe mitte ainult kõigi abikavade ja üksikabi kohta, vaid ka kõikide üksikabi meetmete kohta, millele on abikavade raames eraldatud üle 500 000 euro⁶⁸. 2008. aasta üldise grupierandi määruse alusel olid liikmesriigid kohustatud esitama teabe ainult suuremate üksikabi meetmete kohta ja ainult komisjonile (ilma seda avaldamata), ning ainult investeeringuteks ettenähtud regionaalabi ning teadus- ja arendusabi kategooriate kohta teatud tingimustel⁶⁹.

90

Riiklikel või piirkondlikel riigiabi veebisaitidel avaldatud kogu teabe tsentraalse avaldamise hõlbustamiseks töötas konkurentsi peadirektoraat koostöös liikmesriikidega välja konkreetse IT-vahendi Transparency Award Module. Vahend tehti kättesaadavaks 1. juulil 2016⁷⁰.

91

Kontrollikoda ootab suuremat läbipaistvust, et parandada liikmesriikides riigiabi eeskirjade järgimist, sest huvitatud pooled saavad nii paremat teavet ebaseaduslikku abi käsitlevate kaebuste esitamiseks. Komisjonilt nõutakse kõigi selliste kaebuste uurimist (vt punkt 20).

Suurte abikavade järelhindamine

92

Üldise grupierandi 2014. aasta määrusega on komisjon loonud järelhindamise kontseptsiooni teatavat liiki abikavade jaoks, mille aastaeelarve ületab 150 miljonit eurot⁷¹. Abikavade positiivse ja negatiivse mõju hindamiseks peavad sellised hindamised läbi viima liikmesriigid. Järelhindamine suurendab liikmesriikide halduskoormust. Samas on konkurentsi peadirektoraat piiranud koormuse suurenemist, sest on hindamisnõude kehtestanud ainult suurte abikavade kohta. 2015. aasta lõpuks olid liikmesriigid esitanud konkurentsi peadirektoraadile 2014. aasta üldise grupierandi määruse raames 18 hindamiskava. Esimesi hindamistulemusi oodatakse 2017. aastal.

Uue üldise grupierandi määruse tagasiulatuv kohaldamine

93

Uus üldine grupierandi määrus avaldati 26. juunil 2014 ja see jõustus 1. juulil 2014. Artikli 58 lõikes 1 on märgitud, et „[k]äesolevat määrust kohaldatakse ka enne selle jõustumist antud üksikabi suhtes”⁷². See tähendab, et enne 2014. aasta üldise grupierandi määruse jõustumist antud abi, mis oli selle andmise ajal siseturuga kokkusobimatu, võidakse hiljem tunnistada siseturuga kokkusobivaks, kui abi on siseturuga kokkusobiv määruse uute või muudetud sätete alusel⁷³. Näiteks võis abisaaja rikkuda abi andmise ajal jõus olnud eritingimusi ergutava mõju kohta, kuid mitte 2014. aasta üldise grupierandi määruse uusi eritingimusi. 2014. aasta üldise grupierandi määruse tagasiulatuva kohaldamise tõttu ei nõutaks enam liikmesriikidelt sellise abi tagasimaksmist.

94

Tagasiulatuv kohaldamine võib põhjustada abimeetme tunnistamist siseturuga kokkusobivaks mingi sätte muutmise või uue sätte tõttu, mis ei olnud jõus abi andmise ajal. Oma kontrollitegevuse käigus perioodil 2009–2014 leidis komisjon 16 probleemi, mis põhjustasid kokkusobimatust siseturuga abi andmise ajal. Neist neljal juhul leidis komisjon hiljem, et abi on siseturuga kokkusobiv 2014. aasta üldise grupierandi määruse tagasiulatuva kohaldamise tõttu. Samamoodi leidis kontrollikoda oma 2014. aasta vastavusauditites kaks riigiabiga seotud viga, millel oli abi andmise ajal (kui kehtis 2008. aasta üldine grupierandi määrus) finantsmõju, kuid millest olid kontrollikoja auditi ajaks (kui 2014. aasta üldine grupierandi määrus oli jõustunud) saanud ainult vastavusega seotud küsimused ilma finantsmõjuta.

Kõikides liikmesriikides püsivad raskused ebaseadusliku abi tagastamise seisu järelevalves

95

2014. aasta üldisesse grupierandi määrusesse on alles jäetud juba 2008. aasta üldises grupierandi määruses sätestatud põhimõte, mille kohaselt on keelatud anda abi ettevõtjatele, kellele on esitatud seni täitmata korraldus abi tagastamiseks⁷⁴. Seda sätet nimetatakse Deggendorfi põhimõtteks.

96

Kui komisjon võtab vastu tagastamisotsuse, on asjaomane liikmesriik kohustatud abisaajalt tagasi nõudma talle ebaseaduslikult antud abi. Tagastamisotsused avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Erinevalt üksikabist, mille puhul tagastamisotsuses esitatakse abisaaja nimi, sõltub see abikavade puhul liikmesriigist, kas abi saanud ettevõtete nimed ja asjaomane tagasinõutav abisumma esitatakse komisjonile. Sellest tulenevalt ei esitata riiklikke abikavasid puudutavate tagastamisotsuste korral Euroopa Liidu Teatajas avaldatud otsuses asjaomase konkreetse ettevõtja nime. Lisaks vastutab liikmesriik ise tagasinõudmise ja komisjoni sellest teavitamise eest. Puudub siiski süsteem kõigi ELi liikmesriikide abi tagastamise menetluste seisu (st kas tagastamise korraldus on veel täitmata või täidetud) kättesaadavaks tegemiseks teiste liikmesriikide asjaomaste asutustele. See tekitab probleemi iseäranis seoses ettevõtjatega, kes tegutsevad enam kui ühes liikmesriigis.

Regionaalabi suuniste rangemad abitingimused suurendavad üldise grupierandi määruse kasutamist

97

Komisjon leiab, et riigiabi suuniste alusel antav abi (vt IV lisa) kujutab erilist riski siseturule kas abi suuruse (üksikabi, mis ületab üldise grupierandi määruse teavitamiskünnised) või abi liigi (näiteks tuleb teatud piirkondades teatada VKEdele antavast tegevusabist regionaalabi suuniste alusel⁷⁵) tõttu. Seetõttu on suuniste sätted rangemad kui üldise grupierandi määruse sätted. Regionaalabi suuniste dokumendis, mis kuulub programmitöö perioodiks 2014–2020 läbi vaadatud riigiabi suuniseid käsitleva seitsme dokumendi hulka, keskendutakse ebasoodsas olukorras olevate piirkondade elustandardi (teatavad piirkonnad, kus SKP elaniku kohta moodustab ELi keskmisest 75% või vähem) või rahvastikutiheduse (teatavad piirkonnad, kus on vähem kui 12,5 elanikku km² kohta) arengule. Need suunised on eriti tähtsad ühtekuuluvuspoliitika jaoks.

98

Programmitöö perioodi 2014–2020 regionaalabi suunistega suurendatakse läbipaistvust, nõudes asjakohase teabe avaldamist kesksel veebisaidil⁷⁶. Suunistega vähendatakse riski, et abi moonutab siseturgu, sest suurettevõtjatele lubatud abi ülemmäärasid vähendatakse kõigis piirkondades peale vaeseimate piirkondade⁷⁷. Samuti muudetakse suunistega ergutava mõju kohaldamist. Näiteks nõutakse suunistes nüüd investeeringuteks ette nähtud abi valdkonnas, et abisaajad võrdleksid ja selgitaksid, mis oleks juhtunud siis, kui nad ei oleks abi saanud⁷⁸. Seda nõuet kohaldatakse ka VKEde suhtes, mistõttu on regionaalabi suunised ergutava mõju tõestamise poolest palju rangemad kui üldine grupierandi määrus (vt punkt 88).

99

Teatavatel tingimustel nõutakse regionaalabi suunistes ka abikavade järelhindamist. Konkurentsi peadirektoraat võib nõuda järelhindamist suure eelarve või uute omadustega abikavade korral või kui prognoositakse märkimisväärseid turu-, tehnoloogilisi või regulatiivseid muutusi⁷⁹. 2016. aasta 30. juuni seisuga olid liikmesriigid riigiabi suuniste, sealhulgas regionaalabi suuniste alusel esitanud kümme hindamiskava.

Hiljuti kehtestatud eeltingimused ja suurprojektide menetlus võivad parandada vastavust riigiabi eeskirjadele ühtekuuluvuspoliitikas

100

Programmitöö perioodi 2014–2020 ühissätete määrusega kehtestati kaks muudatust, mis on eriti tähtsad ühtekuuluvuspoliitika valdkonna riigiabi jaoks⁸⁰:

a)Eeltingimused;

b)uus vabatahtlik menetlus suurprojektide heakskiitmiseks.

Eeltingimusi mittetäitvad liikmesriigid ei ole samad, kus komisjon on leidnud minevikus kõige rohkem probleeme

101

Eeltingimused on eelnevalt määratletud kriteeriumidel põhinevad tingimused, mida komisjon peab ELi rahaliste vahendite tulemusliku ja tõhusa kasutamise vajalikuks eelduseks. Riigiabi on üks valdkond, kus on määratletud sellised tingimused. Komisjoni sõnul võib nende tingimuste täitmine vähendada vigade ja probleemsete riigiabi juhtumite arvu, sest see aitab liikmesriikides edendada juhtimis- ja kontrollisüsteeme, mis peaksid suurendama riigiabi eeskirjade järgimist.

102

Liikmesriigid pidid hindama, kas ja millises ulatuses olid nad saavutanud kolm järgmist kriteeriumit: riigiabi eeskirjade tulemuslik kohaldamine, personali koolitamine ja teavitamine ning haldussuutlikkus⁸¹. Viis liikmesriiki järeldasid kokkuleppel komisjoniga, et nad ei olnud partnerluslepingute heakskiitmise ajaks tingimusi täitnud (vt tabel 7).

Tabel 7

Liikmesriigid, kes ei täitnud riigiabi eeltingimuste kriteeriume

Kriteerium | Horvaatia | Tšehhi Vabariik | Itaalia | Rumeenia | Slovakkia
Riigiabi eeskirjade tõhusa kohaldamise kord | - | - | - | - | -
Personali koolitamise ja teavitamise kord | - | √ | - | √ | √
Haldussuutlikkuse tagamise kord | - | - | - | √ | -

Märkus:√tähendab, et kriteerium on täidetud.

-tähendab, et kriteerium ei ole täidetud.

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni andmete põhjal.

103

Kõigil juhtudel leppisid regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning asjaomane liikmesriik kokku liikmesriigi võetavates meetmetes, mis on dokumenteeritud tegevuskavades. Meetmete näited on esitatud 8. selgituses.

8. selgitus

Näited meetmetest, mida tuleb rakendada riigiabi eeltingimuste kriteeriumide täitmiseks

Tabelis 7 nimetatud liikmesriikide jaoks tuleb kehtestada kord järgmistes valdkondades.

Riigiabi eeskirjade tõhus kohaldamine. Näited kokkulepitud meetmetest:

kesksete riigiabi registrite loomine 2014. aasta üldise grupierandi määruse järgimiseks või vähese tähtsusega abi registreerimiseks (Itaalia ja Rumeenia)

Deggendorfi põhimõtte järgimise tagamine, avaldades näiteks nende ettevõtjate nimekirja, kellel on seni täitmata korraldusi abi tagastamiseks (Itaalia, Rumeenia ja Tšehhi Vabariik)

Personali koolitamine ja teavitamine. Näited kokkulepitud meetmetest:

nõue, et personal käiks vähemalt kahel riigiabi koolituskursusel aastas (Itaalia)

riigiabi ekspertide ja koordinaatorite tegevusvõrgustiku loomine (Horvaatia)

Haldussuutlikkuse tagamine. Näited kokkulepitud meetmetest:

nõue, et liikmesriik suurendaks oma haldussuutlikkust 10–15 uue ametikoha abil (Slovakkia)

struktuuri- ja investeerimisfonde haldavate riiklike ametiasutuste töötajate värbamise kava vastuvõtmine (Horvaatia)

Allikas: Riigiabi eeltingimuste tegevuskavadel põhinevad Euroopa Kontrollikoja andmed.

104

Meetmed tuleb ellu viia 2016. aasta lõpuks. Pärast seda, kui liikmesriigid on teavitanud tegevuskavade täitmisest, hindab komisjon nende elluviimist. Kui komisjon järeldab oma hinnangu põhjal, et tegevuskava ei ole nõuetekohaselt rakendatud, võib ta peatada maksed liikmesriigile⁸². 2016. aasta augusti lõpuks ei olnud komisjon veel lõpetanud selle hindamist, kas viis liikmesriiki olid rakendanud oma tegevuskava kõiki meetmeid.

105

Ühissätete määruses ei nõutud, et programmitöö perioodil 2007–2013 lähtuksid liikmesriigid enesehindamisel riigiabi eeskirjade järgimisest, kuid kehtestati kolm erikriteeriumit halduskorrale (vt tabel 7). Liikmesriikide enesehinnangute asjakohasuse hindamisel ei kasutanud komisjon mõjusalt ära olemasolevat järelevalveteavet, et koostada konkreetsed tegevuskavad nendele liikmesriikidele, kus varasemalt on leitud tõsiseid probleeme. Eelkõige leiti konkurentsi peadirektoraadi perioodi 2006–2014 kontrollitegevuse tulemusel mitu liikmesriiki, kellel oli sagedamini probleeme abimeetmete kavandamise ja rakendamisega kui liikmesriikidel, kes järeldasid, et nad ei olnud täitnud riigiabi eeltingimusi (vt punkt 55).

Suurprojektide alternatiivne heakskiitmismenetlus võib suurendada riigiabi probleemide lahendamist komisjonis, kuid menetlus ei ole kavandatud andma liikmesriikidele õiguskindlust

106

Programmitöö perioodiks 2007–2013 võttis komisjon suurprojektid vastu pärast seda, kui oli kontrollinud liikmesriikide saadetud projektitaotlusi (vt punktid 66–71). Programmitöö perioodil 2014–2020 kehtestati ühissätete määrusega⁸³ alternatiivne heakskiitmismenetlus, mille puhul hindab taotlusi sõltumatu ekspert, enne kui liikmesriik komisjoni teavitab (vt 9. selgitus). Alternatiivse menetluse kasutamine on vabatahtlik. 2016. aasta juuni seisuga oli alternatiivse menetluse raames esitatud ainult üks suurprojekti taotlus.

9. selgitus

Sõltumatute ekspertide määramine ja sõltumatu kvaliteedikontrolli kinnitamine

Sõltumatu ekspert kontrollib suurprojekti ettepanekut. Kontrolli käigus analüüsitakse, mis liiki abi meede puudutab ja kas see on kokkusobiv siseturuga. Kui projektitaotlus saab positiivse hinnangu, võib korraldusasutus suurprojekti heaks kiita ja saata selle komisjonile. Komisjon võib esitada heakskiidetud projekti kohta vastuväite kolme kuu jooksul, kui ta leiab sõltumatu kvaliteedikontrolli aruandes märkimisväärse puuduse.

Eksperdi valib liikmesriik ja kiidab heaks komisjon. Komisjon on juba eelnevalt heaks kiitnud eksperdirühma Jaspers (Joint assistance to support projects in European regions)⁸⁴.

107

Suurprojektide heakskiitmise alternatiivne menetlus võib parandada riigiabi probleemide lahendamist komisjonis, kuid see ei ole alati kavandatud andma liikmesriigile õiguskindlust seoses riigiabi eeskirjade järgimisega suurprojektide kohta otsuse tegemisel. Õiguskindluse saab ainult liikmesriigi teatise alusel, millele järgneb komisjoni riigiabi andmise otsus (vt punkt 70).

Komisjoni kehtestatud ühise riigiabi tegevuskava eesmärk on suurendada liikmesriikide haldussuutlikkust, mis nõuab pidevat tähelepanu

108

Märtsis 2015 leppisid konkurentsi peadirektoraat ning regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat kokku ühise riigiabi tegevuskava⁸⁵.

109

Tegevuskava koosnes algselt kuuest meetmest, mille eesmärk on kõigis liikmesriikides suurendada teadlikkust riigiabi kohta ja täiustada riigiabiga seotud oskusteavet: heade tavade väljaselgitamine ja levitamine, koolituskursused riigiabi asjatundjatele, riigipõhised töötoad, seminarid spetsialistidele, küsimuste ja vastuste andmebaasi (Euroopa konkurentsivõrgustiku teabe elektroonilise edastamise projekt (ECN-ET⁸⁶))edasiarendamine ning riigiabi käsitleva andmebaasi väljatöötamine. 2016. aastal lisas komisjon seitsmenda meetme (vt tabel 8).

Tabel 8

Komisjoni ühine riigiabi tegevuskava

Number | Meede ja tähtaeg | Kirjeldus | Olukord 2016. aasta augustis
1 | Heade tavade väljaselgitamine ja levitamine Esimesi tulemusi oodatakse 2015. aasta teiseks kvartaliks. | Eri liikmesriikides olemasolevate tõhusate vahendite loendi koostamine, et suurendada haldussuutlikkust ja välja selgitada head tavad, mida jagada. | Lõpetatud 2016. aastal
2 | Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde käsitlev koolitus riigiabiga tegelevatele riikide spetsialistidele¹ 2015. aasta tine kvartal | •hepäevane sihipärane koolitus Brüsselis riigiabiga tegelevatele riikide spetsialistidele. | Seisuga 2016 august ei ole veel toimunud
3 | Riigipõhised töötoad Alates 2015. aasta teisest kvartalist | Interaktiivsete riigipõhiste seminaride korraldamine liikmesriikides, kes ei täida riigiabi eeltingimusi või kus on avastatud tõsiseid kitsaskohti. | Seminarid on korraldatud 2014. aastal (Hispaania) ja 2015. aastal (Bulgaaria, Horvaatia, Tšehhi Vabariik, Itaalia, Rumeenia ja Slovakkia).
4 | Seminarid spetsialistidele, internetipõhised koolituskursused Järjepidev tegevus | Teadmiste levitamine väga spetsiifilistel sihipärastel seminaridel, kus keskendutakse konkreetsele teemale/küsimusele. | 2016. aasta jaanuaris toimus Brüsselis teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni teemaline töötuba.
5 | Küsimuste ja vastuste andmebaasi väljatöötamine Järjepidev tegevus | Uute eeskirjade tõlgendamist puudutavate suuniste andmine kõigile riigiabiga tegelevatele riikide spetsialistidele ühise IT-platvormi kaudu, mille ainuhaldaja on konkurentsi peadirektoraat. | 2016 aasta juuni seisuga on esitatud üle 600 küsimuse ja vastuse, need kantakse üle e-riigiabi WIKI-sse (eState aid WIKI) (vt 6. meede).
6 | Riigiabi WIKI väljatöötamine Järjepidev tegevus | Mitmeleheküljeline kokkuvõte ECN-ET võrgustiku kaudu esitatud asjakohastest küsimustest. | Avalikustati internetis veebruaris 2016 nimega eState aid WIKI (e-riigiabi WIKI). 2016 aasta juuni seisuga on esitatud ligi 270 küsimust ja vastust

7
Spetsiaalse koolitusmooduli välja arendamine
Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat, tööhõive peadirektoraat ja konkurentsi peadirektoraat töötavad välja kahepäevast riigiabi koolitust koostöös Euroopa Avaliku Halduse Instituudiga. Kaks koolitust toimub Brüsselis 2016. aasta novembris ja detsembris; liikmesriikide soovide kohaselt saab neid korraldada ka edaspidi.
Sihtrühm on Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutajad, kel on mõningane kogemus riigiabi alal.
Kavandatud aeg: november ja detsember 2016.

1 Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid on ERF, ÜF, ESF, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfond.

Allikas: komisjoni teabel põhinevad Euroopa Kontrollikoja andmed.

110

Ühise riigiabi tegevuskava seitsmest meetmest oli täielikult rakendatud 1. ja 3. meede; 5. ja 6. meede olid rakendatud ning need peaksid pidevalt toimima. 2016. aasta märtsi lõpuks ei olnud ülejäänud kolme meedet rakendatud: käimas oli ühe meetme kasutuselevõtu protsess (4. meede) ning kahe meetmega ei olnud veel alustatud (2. ja 7. meede).

111

Lisaks leidis kontrollikoda, et regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat olid märkimisväärselt suurendanud koolituskursuste arvu: viis kursust aastatel 2012–2013 ja 17 kursust aastatel 2014–2015. Konkurentsi peadirektoraat korraldas 19 liikmesriigi⁸⁷ palvel programmitöö perioodi 2014–2020 riigiabi õigusaktide reformi kohta 2014. ja 2015. aastal 37 koolituskursust. Lisaks oli konkurentsi peadirektoraat 2016. aasta jaanuariks korraldanud analüüsitabeleid käsitlevaid koolituskursuseid viies liikmesriigis⁸⁸.

112

Ühine riigiabi tegevuskava ja komisjoni pakutava koolitustegevuse suurendamine on osa ühisest jõupingutusest, et parandada riigiabi eeskirjade järgimist liikmesriikides, osaliselt seetõttu, et nende kohustused riigiabi valdkonnas on suurenenud. Need algatused on tähtsad, et vähendada riski, mis kaasneb sellega, et liikmesriikide roll abimeetmete kavandamisel ja rakendamisel on suurenenud. Kontrollikoja uuringutulemused näitavad, et väga hästi võeti vastu just e-riigiabi WIKI. Liikmesriigid on seda laialdaselt kasutanud: 2016. aasta 30. juuni seisuga on postitatud üle 270 küsimuse ja vastuse⁸⁹.

113

Seda, mil määral need meetmed edendavad riigiabiga seotud vigade avastamist ja ennetamist liikmesriikides, saab hinnata alles tulevikus.

27 Lisateavet projektide valimise ja katsetamise kohta saab kontrollikoja eelarveaastat 2014 käsitleva aastaaruande lisa 1.1 punktidest 4–10.

28 Finantsmõju väljaselgitamiseks võrdles kontrollikoda tehingu tegelikku väärtust ja väärtust, mis tehingul olnuks, kui see oleks tehtud kooskõlas kehtivate normidega. Põhjalikum teave kontrollikoja metoodika kohta on esitatud eelarveaastat 2014 käsitleva aastaaruande lisas 1.1.

29 Hinnanguline veamäär on statistiline prognoos vigade tõenäolise osakaalu kohta andmekogumis. Vt kontrollikoja eelarveaastat 2014 käsitleva aastaaruande lisa 1.1 punkt 15.

30 Perioodil 2010–2014 oli aasta keskmine hinnanguline veamäär ühtekuuluvuspoliitikas 5,7%.

31 Abi osakaal on abi summa, mis on väljendatud protsendina rahastamiskõlblikest kuludest. Vt näiteks määruse (EL) nr 651/2014 artikli 2 lõige 26.

32 Vt komisjoni ühiste põhimõtete projekt riigiabi siseturuga kokkusobivuse majanduslikuks hindamiseks, mis on kättesaadav konkurentsi peadirektoraadi veebisaidil.

33 VKEde puhul võib abi osakaal olla suurem, sest komisjon on seisukohal, et turutõrked, näiteks rahastamisvõimalused, on väikestele ettevõtjatele suuremad. Vt komisjoni „Ühenduse eeskirjade käsiraamat VKEdele antava riigiabi kohta”, 25.2.2009.

34 COM(2012) 209 final, 8. mai 2012, ELi riigiabi ajakohastamine.

35 Komisjoni 6. augusti 2008. aasta määruse (EÜ) nr 800/2008 (EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus)) artikli 8 lõige 3 (ELT L 214, 9.8.2008, lk 3). Sellele määrusele eelnes komisjoni 24. oktoobri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1628/2006, milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist investeeringuteks ette nähtud regionaalabi suhtes.

36 Komisjoni määruse (EL) nr 1407/2013 põhjendus 21.

37 Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi 2014. aasta tegevusaruande punkt 2.1.1 „Kontrolli tõhusus seoses seaduslikkuse ja korrektsusega”, lk 47.

38 Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikkel 59.

39 Finantskorrektsioone võib teha kas õigusnormide vastaselt tehtud kulude kuludeklaratsioonidest eemaldamise või raha abisaajatelt tagasinõudmise kaudu.

40 Kontrollikoja kindlakstehtud 13st finantsmõjuga veast viie puhul tehti finantskorrektsioone. Üks finantskorrektsioon puudutas ühte 19 veast, mille kontrollikoda oli liigitanud finantsmõjuta veaks.

41 Kohtuasja C-301/87 punktid 17–23.

42 ELi toimimise lepingu artikli 108 lõige 1. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõige 1: „Koostöös liikmesriikidega kontrollib komisjon pidevalt kõiki neis riikides olemasolevaid abisüsteeme. Ta paneb liikmesriikidele ette sobivaid meetmeid, mis on vajalikud siseturu järkjärguliseks arenguks või toimimiseks.”

43 Üksikabi on abi, mis on antud abikava raames või väljaspool seda. Konkurentsi peadirektoraat ei kontrollinud väljaspool abikava antud üksikabi enne 2015. aastat.

44 Neli tagasinõudmist 2009. aastal, üks 2011. aastal, üks 2012. aastal ja kaks 2014. aastal.

45 Vt komisjoni 9. jaanuari 2015. aasta otsus C(2014) 9362.

46 Komisjoni 8. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1828/2006 (milles sätestatakse rakenduseeskirjad nõukogu määrusele (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1080/2006, mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi (programmitöö periood 2007–2013)) artikkel 28 (ELT L 371, 27.12.2006, lk 1) ja komisjoni 8. juuli 2015. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/1970, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1303/2013 erisätetega, mis käsitlevad eeskirjade eiramisest teatamist seoses Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondiga (programmitöö periood 2014–2020) (ELT L 293, 10.11.2015, lk 1).

47 Vt „EÜ asutamislepingu artiklite 92 ja 93 ning Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artikli 61 kohaldamist lennundussektorile antava riigiabi korral” punkt 12 (EÜT C 350, 10.12.1994).

48 Vt „EÜ asutamislepingu artiklite 92 ja 93 ning Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artikli 61 kohaldamist lennundussektorile antava riigiabi korral” punkt 12 (EÜT C 350, 10.12.1994, lk 5).

49 Vt KOM(96) 126, lõplik, punkt 175 ning ühenduse suunised riigiabi kohta, lk 6 ja 10.

50 Kohtuasi T-128/98, Aéroports de Paris.

51 Liidetud kohtuasjad T-443/08 ja T-445/08, Leipzig Halle.

52 Näiteks 3. juuli 2013. aasta kirjas „Riigiabi küsimustik sadamate toimimise ja maksustamise kohta” märkis konkurentsi peadirektoraat, et pärast Euroopa Kohtu otsust Leipzig/Halle kohtuasjas sai komisjon palju teavitusi riigiabi hõlmavate sadamataristu investeerimisprojektide kohta. Vt COMP/E3/H3/IA/jf/20 13/68 609.

53 Komisjoni teatise eelnõu (mis käsitleb riigiabi mõistet vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikele 1) punkt 35, avaldatud 2014. aastal. Teatis kiideti heaks 19. mail 2016 (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/modernisation/notice_aid_en.html) ning sisaldab sarnast sõnastust.

54 Teatud projektide puhul on lävend 75 miljonit eurot. Vt määruse nr 1303/2013 artikkel 100.

55 Üldise grupierandi määruse raames on ainsat liiki abi, mille teavitamiskünnis on suurem kui 50 miljonit eurot, investeeringuteks ettenähtud regionaalabi, kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav investeeringuteks ettenähtud abi ning teatavatel tingimustel teadus- ja arendustegevuseks antav abi ning tegevusabi taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia puhul. Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste puhul on teavitamiskünnis 15 miljonit eurot. Määruse (EL) nr 651/2014 artikkel 4 ja komisjoni 20. detsembri 2011. aasta otsuse (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi suhtes) artikkel 2.

56 Kõikidel asjaomastel komisjoni talitustel peab olema aega vähemalt 10–15 tööpäeva oma hinnangu andmiseks projektitaotluste ja suurprojektide heakskiitmise otsuste kohta.

57 Euroopa Komisjoni juhis COCOFile nr 12–0059–01 „Riigiabi eeskirjadele vastavuse kontrollimine taristujuhtumite puhul”, 21. november 2012.

58 Üldiselt peavad auditeerimisasutused valima projekte juhuslikkuse alusel. Vt programmitöö perioodi 2007–2013 käsitleva komisjoni määruse (EÜ) nr 1828/2006 artikkel 17 ja programmitöö perioodi 2014–2020 käsitleva määruse (EÜ) nr 1303/2013 artikkel 127.

59 Komisjoni määruse (EÜ) nr 1828/2006 VI lisa.

60 Vt kontrollikoja eelarveaastat 2014 käsitleva aastaaruande punkt 6.65.

61 Vt kontrollikoja eelarveaastat 2015 käsitleva aastaaruande punkt 6.59.

62 Vt komisjoni 2015. aasta tulemustabel.

63 Kokku loodi 22 uut erandiliiki, nagu lairibataristule ning spordi- ja mitmeotstarbelisele vaba aja veetmise taristule antav abi. Mõned abi liigid, nagu abi naisettevõtjate asutatud uutele väikeettevõtetele, kaotati. Teised abi liigid, nagu innovatsiooni nõustamisteenused ja innovatsiooni toetavad teenused ning abi kõrge kvalifikatsiooniga töötajate laenamise korral, ühendati. Erandit hõlmava abi liikide koguarv suurenes 26-lt 43-le.

64 Kohaldamisala on laiendatud näiteks riskifinantseerimise abi, teadusuuringute taristu investeeringuteks ette nähtud abi ja keskkonnaabi puhul.

65 Kehtivate üldise grupierandi määrusega hõlmatud abi liikidest 30% puhul tõsteti teavitamise lävendit (näiteks teadus- ja arendustegevuse teavitamiskünnised on kahekordistunud). Abi osatähtsuse määra suurendati näiteks keskkonnakaitseks antav investeerimisabi puhul, 33–55 protsendilt 40–75 protsendini.

66 Vt komisjoni 21. mai 2014. aasta pressiteade IP 14 587.

67 Vt komisjoni 21. mai 2014. aasta märgukiri 14–369.

68 Teave, sealhulgas kõik abi andmise asjakohased aspektid, nagu abisumma, abi andev asutus ja abisaaja, avaldatakse riikide või piirkondade tasandi põhjalikul riigiabi veebisaidil hiljemalt alates 1. juulist 2016. Vt 2014. aasta üldise grupierandi määruse artikkel 9.

692008. aasta üldise grupierandi määruse artikkel 9.

70 https://webgate.ec.europa.eu/competition/transparency/public/search/chooseLanguage.

712014. aasta üldise grupierandi määruse artikli 1 lõige 2. Abi liigid on järgmised: regionaalabi, abi VKEdele ja rahastamisele juurdepääsu abi VKEdele, teadus- ja arendustegevuseks ja innovatsiooniks antav abi, keskkonnakaitseks antav abi ning abi lairibataristule.

722008. aasta üldises grupierandi määruses oli sarnane tingimus, vt artikkel 44.

73 Olukord, kus komisjon teeb otsuse abi kokkusobivuse kohta siseturuga pärast abi andmist, tekib, kui nõuete vastaselt on jäetud abi teavitamata ja komisjon saab sellest teada, näiteks huvitatud poole kaebuse kaudu.

742014. aasta üldise grupierandi määruse artikli 1 lõige 4 ja 2008. aasta üldise grupierandi määruse artikli 1 lõige 6.

75 Komisjon leiab, et erilist ohtu siseturule kujutab tegevusabi. Näiteks kuulub programmitöö perioodi 2014–2020 rakenduskavadesse vastutuse välistamise säte, mille kohaselt tuleb tegevusabi suhtes kohaldatavatele riigiabi eeskirjadele pöörata erilist tähelepanu.

76 Regionaalabi suunised aastateks 2014–2020, jaotis 3.8.

77 Vrd regionaalabi suunised aastateks 2014–2020, jaotis 5.4, ja regionaalabi suunised aastateks 2007–2013, jaotis 4.1.2.

78 Vrd regionaalabi suunised aastateks 2014–2020, jaotis 3.5, ja regionaalabi suunised aastateks 2007–2013, jaotise 4.1.1. punkt 38.

79 Vt 18. detsembri 2014. aasta juhised komisjonile ja liikmesriikidele juhtimis- ja kontrollisüsteemide hindamise ühise metoodika kohta liikmesriikides.

80 Määrus (EL) nr 1303/2013.

81 Määruse (EL) nr 1303/2013 artikkel 19.

82 Määruse (EL) nr 1303/2013 artikkel 19.

83 Määruse (EL) nr 1303/2013 artikkel 101.

84 Jaspers on tehnilise abi partnerlus regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi, Euroopa Investeerimispanga ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga vahel. See on liikmesriikidele tasuta.

85„Strengthening administrative capacity for the management of the funds of Member States in the field of State aid – a common action plan” („Haldussuutlikkuse tugevdamine liikmesriikide vahendite haldamiseks riigiabi valdkonnas: ühine tegevuskava”), mille komisjon võttis vastu 18. märtsil 2015.

86 Euroopa konkurentsivõrgustik – teabe elektrooniline edastamine (ECN-ET) on elektrooniline liides, mille kaudu võivad liikmesriigid küsida konkurentsi peadirektoraadilt riigiabiga seotud küsimusi. Tavaliselt avaldatakse nii küsimused kui ka konkurentsi peadirektoraadi vastused, et neid näeksid kõik liikmesriigid. Erandiks on näiteks olukord, kus väga konkreetse juhtumi avaldamine ei ole kasulik teistele liikmesriikidele.

87 Kõik liikmesriigid peale Austria, Iirimaa, Kreeka, Küprose, Leedu, Luksemburgi, Madalmaade, Malta ja Taani.

88 Bulgaaria, Horvaatia, Tšehhi Vabariik, Rumeenia ja Slovakkia.

89 Sellele eelnenud ECN-ET võrgus oli esitatud üle 600 küsimuse ja vastuse, need kantakse üle e-riigiabi WIKI-sse.

Järeldused ja soovitused

114

Alates 2012. aastast on kontrollikoja ühtekuuluvuspoliitika auditid näidanud, et riigiabi eeskirjade eiramise tase on kõrge. Kontrollikoja käesolevas aruandes juhitakse tähelepanu kohaldatavate eeskirjade alase teadlikkuse suurendamise vajalikkusele liikmesriigi tasandil ning komisjoni jätkuva toetuse vajalikkusele riigiabi eeskirjade rikkumiste ennetamisel, avastamisel ja parandamisel. Kokkuvõttes leiti, et:

a)perioodil 2010–2014 avastasid komisjon ja kontrollikoda riigiabi eeskirjade rikkumisi paljude auditite raames; ERFi ja Ühtekuuluvusfondi riigiabiga seotud vead moodustasid märkimisväärse osa kontrollikoja hinnangulises ühtekuuluvuspoliitika veamääras. Kontrollikoda leidis, et ühtekuuluvusvaldkonna rikkumiste avastamise määr komisjoni enda auditites ja kontrollidokumentides oli sarnane kontrollikoja leidudega. Liikmesriikide auditeerimisasutused avastasid aga riigiabi eeskirjade rikkumisi tunduvalt vähem kui komisjon või kontrollikoda. See näitab, et seni ei ole auditeerimisasutused keskendunud oma auditites piisavalt riigiabile.

b)2007–2013 programmitöö perioodil ei salvestanud komisjon enda avastatud või liikmesriikide teatatud riigiabiga seotud vigu viisil, mis oleks võimaldanud teha asjakohast analüüsi. Analüüs oleks aidanud komisjonil töötada välja paremini suunatud ja sihipärased ennetavad meetmed liikmesriikidele ja/või programmidele.

c)Eelkõige programmitöö perioodi 2007–2013 alguses ei kontrollinud komisjon süsteemselt suurprojektide vastavust riigiabi eeskirjadele. On risk, et mõned ELi kaasrahastatud suurprojektid ei ole siseturuga kokkusobivad, seda ka tänu asjaolule, et enne 2012. aastat ja Leipzig Halle otsust teatasid liikmesriigid komisjonile infrastruktuuriinvesteeringutest harva. Selleks, et edasisi riske maandada, karmistas komisjon oma sisemisi ennetusmeetmeid ning võttis kasutusele alternatiivse heakskiitmismenetluse, mis hõlmas programmitöö perioodi 2014–2020 sõltumatu kvaliteedikontrolli aruannet. Komisjoni järgi peaks suurprojektid heaks kiitma alles pärast sisemist riigiabi heakskiitmist, sõltumata liikmesriigi kasutatud taotlusmenetlusest.

d)Komisjon on võtnud meetmeid, et lihtsustada programmitöö perioodil 2014–2020 kohaldatavaid riigiabi õigusakte, mille tulemuseks on väiksem halduskoormus ning läbipaistvuse paranemine, kuid mis on suurendanud liikmesriikide vastutust abimeetmete kavandamise ja rakendamise eest. Liikmesriikide vastutuse suurenemisega kaasneb riigiabiga seotud vigade sagenemise oht: komisjoni kontrollitegevus on näidanud, et programmitöö perioodil 2007–2013 tegid liikmesriigid abikavade kavandamisel ja rakendamisel palju vigu. Selle riski maandamiseks on võtnud komisjon meetmeid liikmesriikide haldussuutlikkuse suurendamiseks riigiabi valdkonnas, kehtestades muu hulgas riigiabisüsteemidele eelnevalt nõutavad tingimused, et muuta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rakendamine tõhusamaks ja mõjusamaks (edaspidi „eeltingimused”). Eeltingimusi mittetäitvateks loetud liikmesriigid ei ole tingimata samad, kus komisjon on leidnud minevikus kõige rohkem probleeme Lisaks nõuavad need meetmed pidevat tähelepanu.

Puudub komisjoni põhjalik ülevaade riigiabiga seotud vigadest, liikmesriigid ei ole riigiabile piisavalt keskendunud ja komisjoni kontrollitegevuse järel on tagastatud tähtsusetu summa riigiabi

115

Perioodil 2010–2014 avastas kontrollikoda märkimisväärse arvu riigiabi eeskirjade rikkumisi 269 projekti hulgas, mida auditeeriti ühtekuuluvuse valdkonnas, millele neid eeskirju kohaldati. Riigiabiga seotud vead olid tähtis tegur, mis tõstis ühtekuuluvuspoliitikas kontrollikoja hinnangul esinevate vigade taset. Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi ühtekuuluvuse valdkonna auditite tulemused on sarnased kontrollikoja omadele (vt punktid 33–36 ja 47–48).

116

ELi eelarve kaitsmiseks kehtestab komisjon liikmesriikidele finantskorrektsioonid, kui avastatakse riigiabi eeskirjade rikkumisi. Perioodiks 2010–2014 rakendas regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat seitsme liikmesriigi suhtes 18 finantskorrektsiooni või oli nende rakendamise protsessis, kusjuures vähemalt osa nendest korrektsioonidest tulenes riigiabi eeskirjade rikkumisest. Kümme neist tulenesid regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi audititest, viis kontrollikoja audititest ning kolm regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi poolsest auditeerimisasutuste iga-aastaste kontrolliaruannete läbivaatamisest. Neist finantskorrektsioonidest 11 kogusummas 38,4 miljonit eurot, mis hõlmasid viit liikmesriiki, olid seotud ainult riigiabiga⁹⁰. Teiste finantskorrektsioonide riigiabi komponenti ei ole võimalik arvutada (vt punktid 49–51).

117

Komisjon peab regulaarselt kontrollima abimeetmeid, et kindlaks teha, kas ja mil määral need on kooskõlas riigiabi eeskirjadega. Kui konkurentsi peadirektoraat leiab, et antav abi on siseturuga kokkusobimatu, võib ta jätkuvalt nõuda abi tagastamist. Konkurentsi peadirektoraat on seni võtnud ainult piiratud parandusmeetmeid seoses kontrollitegevuse kaudu avastatud probleemide hulga ja tõsidusega. Kontrollitegevuse põhjal on konkurentsi peadirektoraat seisukohal, et perioodil 2009–2014 oli kõigist abikavadest keskmiselt ligikaudu 36%ga probleeme. Probleemid, mis mõjutavad kokkusobivust siseturuga (7,3% kõikidest kavadest), on iseäranis märkimisväärsed. Sellel perioodil oli konkurentsi peadirektoraadi kontrolli tulemusel kaheksa vabatahtlikku tagasimakset ja kaheksa ametlikku meedet, millest viimaste tõttu saadi tagasimakseid kokku 0,3 miljoni euro väärtuses (vt punktid 52–56).

1. soovitus

Komisjon peaks võtma parandusmeetmeid, kui abimeetmed on vastuolus riigiabi eeskirjadega.

Rakendamise tähtaeg: kohe.

118

Perioodil 2007–2013 ei registreerinud ei regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ega tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat nende avastatud riigiabi eeskirjadele mittevastavuse juhtumeid viisil, mis oleks võimaldanud neil riigiabiga seotud vigu asjakohaselt analüüsida (vt punktid 57–61).

119

Programmitöö perioodiks 2014–2020 on komisjon välja töötanud andmebaasi (MAPAR), et salvestada teavet riigiabi eeskirjade rikkumisjuhtumite kohta, mida ta avastab oma ERFi, ÜFi ja ESFi auditite käigus. Kuigi see süsteem on märgatav edasiminek, ei pääse sellele ligi konkurentsi peadirektoraat (vt punkt 57).

120

Liikmesriikide ametiasutuste teatatud riigiabiga seotud vead on kodeeritud komisjoni eiramisjuhtumite haldamise süsteemis (IMS). IMSil on palju puudusi, näiteks puuduvad riigiabi vigade tüpoloogia ja piisavad veakirjeldused ja vigade kodeerimine liikmesriikide keeltes, ning seega on praktikas selle kasutamine piiratud. Konkurentsi peadirektoraadil ei ole juurdepääsu ka eiramisjuhtumite haldamise süsteemile (vt punktid 58–59).

2. soovitus

a)Komisjon peaks kasutama andmebaasi MAPAR, et salvestada eiramisjuhtumid viisil, mis võimaldab lihtsalt analüüsida nende liiki, sagedust, tõsidust, geograafilist päritolu ja põhjust. Andmebaas peaks ühtlasi sisaldama teavet nende eiramisjuhtumite järelmeetmete kohta (näiteks kehtestatud finantskorrektsioonid).

Rakendamise tähtaeg: kohe.

b)Seoses IMSiga peaks komisjon muutma andmebaasi struktuuri, et rikkumisjuhtumeid (nagu riigiabi) käsitlevaid andmeid saaks kätte viisil, mis võimaldab analüüsi liikmesriigiti ja liigi kaupa.

Rakendamise tähtaeg: 2017. aasta lõpp.

c)Konkurentsi peadirektoraadile tuleks võimaldada regulaarne juurdepääs MAPARis ja IMSis sisalduvale kogu asjakohasele teabele riigiabiga seotud rikkumiste kohta.

Rakendamise tähtaeg: kohe.

121

Suurprojektide heakskiitmise otsuse tegemisel tugineb komisjon projekti asjakohasuse, elujõulisuse, jätkusuutlikkuse, keskkonnaprofiili ja taotletud rahastuse põhjenduse hindamisel, ning liikmesriigi edastatud teabel riigiabi kaasamise kohta. Menetlus ei ole aga alati kavandatud andma liikmesriigile õiguskindlust seoses riigiabi eeskirjade järgimisega suurprojektide kohta otsuse tegemisel. Õiguskindluse saab ainult liikmesriigi teatise alusel, millele järgneb komisjoni riigiabi andmise otsus (vt punktid 69–70).

122

Eelkõige programmitöö perioodi 2007–2013 alguses ei kontrollinud komisjon süsteemselt suurprojektide vastavust riigiabi eeskirjadele. Sellest tulenevalt on oht, et mõned ELi kaasrahastatud suurprojektid ei ole siseturuga kokkusobivad, seda ka tänu asjaolule, et enne 2012. aastat ja Leipzig Halle otsust teatasid liikmesriigid komisjonile infrastruktuuriinvesteeringutest harva. Selleks, et seda riski edaspidi maandada, karmistas komisjon oma sisemisi ennetusmeetmeid ning võttis kasutusele alternatiivse heakskiitmismenetluse, mis hõlmas programmitöö perioodi 2014–2020 sõltumatu kvaliteedikontrolli aruannet (vt punktid 62–65, 70 ja 106–107).

3. soovitus

a)Komisjon peaks suurprojektid heaks kiitma alles pärast sisemist riigiabi heakskiitmist ning järjepidevalt nõudma liikmesriikidelt vajadusel abist teatamist, et tagada õiguskindlus, sõltumata liikmesriigi kasutatud taotlusmenetlusest.

Rakendamise tähtaeg: kohe.

123

Perioodil 2010–2014 hindasid auditeerimisasutused, et ligikaudu kolmandik nende auditeeritud ERFi/ÜFi ja ESFi projektidest olid seotud riigiabiga. Nad avastasid riigiabiga seotud vigu neist projektidest ainult 3,6% puhul. Samal perioodil avastas kontrollikoda ERFi/ÜFi ja ESFi projektides riigiabiga seotud vigu nimetatud määrast üle viie korra rohkem. Kontrollikoja vaadeldud auditeerimisasutuste kasutatud kontrollnimekirjadest veidi rohkem kui ühes kolmandikus oli riigiabi jaotises märkimisväärseid puudujääke. Olukorda parandati 2015. aastal. Enamik auditeerimisasutuste iga-aastastes kontrolliaruannetes teatatud vigadest olid seotud vähese tähtsusega abiga. Nimetatud vigu võib aidata ennetada sellise keskse registri loomine, mis sisaldab täielikku teavet asjaomases liikmesriigis antud kogu vähese tähtsusega abi kohta (vt punkt 43 ja punktid 74–79).

124

Peaaegu kõik auditeerimisasutused pidasid ELi riigiabi õigusraamistikku vähemalt üsna keerukaks. Auditeerimisasutused väljendasid seoses auditite vastavusega riigiabi eeskirjadele vajadust täiendava abi, eelkõige juhtumiuuringuid sisaldava praktilise juhise järele. Konkreetsetes aspektides, näiteks tagastamisotsuste staatus, ei ole liikmesriikide ametiasutustel vajalikku teavet, et kontrollida kohaldatavate riigiabi eeskirjade järgimist (Deggendorfi põhimõte) (vt punktid 80–82 ja 95–96).

4. soovitus

a)Komisjon peaks tagama, et auditeerimisasutuste tehtud riigiabi eeskirjade järgimise kontrollide ulatus ja kvaliteet oleksid piisavad.

Rakendamise tähtaeg: 2017. aasta märts.

b)Arvestades programmitöö perioodi 2007–2013 sulgemist, peaks komisjon nõudma ametiasutustelt riigiabi eeskirjadele vastavuse kontrollimist nende suurprojektide puhul, mis kiideti heaks enne 2012. aasta lõppu.

Rakendamise tähtaeg: 2017. aasta märts.

c)Komisjon peaks välja töötama täiendava suunismaterjali, sealhulgas eelkõige juhtumiuuringuid sisaldava juhise, milles tuuakse näiteid heade tavade ning riigiabi eeskirjade rikkumiste kõige tavalisemate liikide ja põhjuste kohta.

Rakendamise tähtaeg: 2017. aasta lõpp.

d)Komisjon peaks ergutama liikmesriike looma keskse registri vähese tähtsusega abi kontrollimiseks.

Rakendamise tähtaeg: 2017. aasta lõpp.

e)Komisjon peaks looma kogu ELi hõlmava keskandmebaasi, mille abil saavad asjaomased liikmesriikide asutused teha kindlaks ettevõtjad, kellele kehtivad riigiabi tagastamise korraldused, ja tagastamismenetluste seisu, et neil oleks võimalik järgida Deggendorfi põhimõtet. Juurdepääsuõigus tuleks anda vaid isikutele, kes seda tööalaselt vajavad.

Rakendamise tähtaeg: 2017. aasta lõpp.

Komisjon on võtnud meetmeid, et lihtsustada kohaldatavaid riigiabi õigusakte, mis suurendavad liikmesriikide kohustusi, ja et edendada liikmesriikide haldussuutlikkust

125

Programmitöö perioodiks 2014–2020 võttis komisjon vastu uue üldise grupierandi määruse. 2014. aasta üldise grupierandi määruse reguleerimisala on märkimisväärselt laiem ja seetõttu on määruse kohaldamisalas veelgi rohkem abimeetmeid. Üldise grupierandi määruse reguleerimisala laiendamisega on komisjon märkimisväärselt vähendanud liikmesriikide ja enda halduskoormust, sest teavitada tuleb palju väiksemast arvust abimeetmetest. Liikmesriigid peavad tagama ja kontrollima suurema arvu abimeetmete vastavust riigiabi eeskirjadele, nagu abi osatähtsuse ülemmäärade järgimine ja ergutava mõju tõendamine. Regionaalabi suuniste sätted programmitöö perioodil 2014–2020 on üldiselt rangemad kui üldise grupierandi määruse sätted, mis ergutab veelgi määruse sätete kasutamist (vt punktid 85–87 ja 97–98).

126

Üldise grupierandi määruse reguleerimisala laiendamise tõttu võib liikmesriikide suurem roll iseenesest suurendada riigiabiga seotud vigade arvu: komisjoni kontrollitoimingud on näidanud, et liikmesriigid tegid programmitöö perioodil 2009–2014 abikavade kavandamisel ja rakendamisel palju vigu. Need probleemid halvendasid tõenäoliselt eeskirjade järgimist eelkõige üldise grupierandi määrusega hõlmatud kavade puhul (vt punktid 52–54).

127

Selle ohu vähendamiseks on aga üldise grupierandi määruse sätteid muudetud. 2014. aasta üldises grupierandi määruses on muudetud abikava alusel riigiabi saavate suurettevõtjate jaoks lihtsamaks ergutava mõju tõendamine. Üldises grupierandi määruses tehtud oluline muudatus on ka läbipaistvusnõuete märkimisväärne karmistamine, mis kontrollikoja arvates parandab eeldatavasti liikmesriikides riigiabi eeskirjade järgimist, sest huvitatud pooled saavad nii paremat teavet, et esitada ebaseaduslikku abi käsitlevaid kaebusi (vt punktid 88–91).

128

Selleks et parandada seda, kuidas liikmesriigid koostavad abikavasid, võttis komisjon programmitöö perioodi 2014–2020 jaoks kasutusele järelhindamised. Eelkõige viiakse hindamine läbi suurimate abikavade kohta – üldise grupierandi määruse alusel on kohustuslik hinnata teatavaid abi liike hõlmavaid abikavasid, mille aastaeelarve ületab 150 miljonit eurot. Liikmesriikidelt oodatakse oma esialgsete tulemuste esitamist 2017. aastaks (vt punktid 92 ja 99).

129

Ühissätete määrusega kehtestati eeltingimused liikmesriikide riigiabi süsteemidele. Nende tingimuste täitmine võib vähendada riigiabi eeskirjade rikkumisi. Enesehindamise põhjal ei olnud 2015. aasta lõpuks neid tingimusi veel täitnud viis liikmesriiki. Eeltingimusi mittetäitvad liikmesriigid ei ole samad, kus komisjon on leidnud minevikus kõige rohkem probleeme Lisaks nõuavad need meetmed pidevat tähelepanu. Et suurendada riigiabi valdkonnas haldussuutlikkust veelgi, võtsid regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ja konkurentsi peadirektoraat 2015. aasta märtsis vastu ühise riigiabi tegevuskava. Tänu tegevuskavale on näiteks komisjon korraldanud rohkem koolitusi ja on loodud internetiliides, mille liikmesriikide ametiasutused on hästi vastu võtnud ja kus neil on võimalus esitada komisjonile riigiabiga seotud küsimusi (vt punktid 101–105 ja 108–113).

130

Seda, mil määral kompenseerib komisjonipoolne haldussuutlikkuse suurendamine ja järelhindamise kasutuselevõtt liikmesriikide vastutuse suurendamise ning mil määral toovad need algatused kaasa riigiabiga seotud vigade parema avastamise ja ennetamise liikmesriikides, on võimalik hinnata alles tulevikus.

5. soovitus

a)Kui riigiabi puudutavad eeltingimused ei ole 2016. aasta lõpuks täidetud, peaks komisjon kasutama oma õigust peatada asjaomastele liikmesriikidele tehtavad maksed seniks, kuni kõik märkimisväärsed puudused on kõrvaldatud.

Rakendamise tähtaeg: pärast komisjonipoolse hindamise lõpuleviimist.

b)Kasutades oma andmebaasides olemasolevat teavet, peaks komisjon iga kahe aasta tagant kontrollima liikmesriikide suutlikkust järgida riigiabi eeskirju, analüüsides muu hulgas komisjoni enda või liikmesriikide ametiasutuste avastatud riigiabiga seotud vigade liiki, sagedust, tõsidust, geograafilist päritolu ja põhjuseid. Komisjon peaks kasutama seda tegevust kontrolli eesmärgil ja suunama toetustegevuse, näiteks koolituse pakkumise liikmesriikidesse, kus seda on kõige rohkem vaja.

Rakendamise tähtaeg: igal kahe aasta tagant alates 2017. aasta lõpust.

II auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Henri GRETHEN, võttis käesoleva aruande vastu 7. septembri 2016. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

president
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

90 Austria, Hispaania, Kreeka, Poola ja Prantsusmaa.

Lisad

I lisa

Perioodi 2010–2014 kulutused riigiabile liikmesriikide kaupa (miljonites eurodes)

Liikmesriik | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | Kokku | Osakaal kogusummast
Belgia | 2400 | 1655 | 1556 | 1614 | 1711 | 8936 | 2,33%
Bulgaaria | 40 | 43 | 77 | 121 | 240 | 520 | 0,14%
Tšehhi Vabariik | 1242 | 1406 | 1558 | 1714 | 2169 | 8089 | 2,11%
Taani | 2211 | 2369 | 2591 | 2561 | 2509 | 12 241 | 3,20%
Saksamaa | 16 266 | 14 000 | 13 574 | 13 808 | 39 559 | 97 208 | 25,39%
Eesti | 49 | 52 | 62 | 123 | 236 | 522 | 0,14%
Iirimaa | 1718 | 1057 | 853 | 1144 | 825 | 5597 | 1,46%
Kreeka | 2083 | 2509 | 1931 | 2903 | 1929 | 11 354 | 2,97%
Hispaania | 4898 | 4507 | 3905 | 3084 | 3197 | 19 591 | 5,12%
Prantsusmaa | 15 917 | 13 912 | 15 706 | 13 733 | 15 543 | 74 811 | 19,54%
Horvaatia | - | - | - | 258 | 276 | 534 | 0,14%
Itaalia | 4127 | 3840 | 4399 | 3469 | 5509 | 21 343 | 5,58%
Küpros | 121 | 140 | 116 | 104 | 100 | 580 | 0,15%
Läti | 202 | 284 | 398 | 378 | 492 | 1754 | 0,46%
Leedu | 180 | 222 | 230 | 208 | 181 | 1020 | 0,27%
Luksemburg | 108 | 114 | 101 | 164 | 168 | 655 | 0,17%
Ungari | 2051 | 1173 | 1167 | 1452 | 1702 | 7545 | 1,97%
Malta | 92 | 102 | 108 | 132 | 82 | 516 | 0,13%
Madalmaad | 2782 | 2827 | 2510 | 2064 | 2238 | 12 420 | 3,24%
Austria | 2085 | 1777 | 1914 | 1871 | 1 479 | 9 126 | 2,38%
Poola | 3 499 | 2 942 | 3 001 | 2 978 | 4 929 | 17 349 | 4,53%
Portugal | 1 535 | 1 553 | 933 | 471 | 732 | 5 224 | 1,36%
Rumeenia | 315 | 677 | 878 | 896 | 972 | 3 737 | 0,98%
Sloveenia | 375 | 455 | 459 | 472 | 453 | 2 214 | 0,58%
Slovakkia | 313 | 173 | 133 | 200 | 313 | 1 131 | 0,30%
Soome | 2 287 | 3 126 | 2 523 | 2 589 | 2 545 | 13 071 | 3,41%
Rootsi | 3 210 | 3 155 | 3 172 | 3 255 | 3 204 | 15 996 | 4,18%
Ühendkuningriik | 5 574 | 4 797 | 5 524 | 5 953 | 7 872 | 29 719 | 7,76%
Euroopa Liit | 75 680 | 68 866 | 69 376 | 67 719 | 101 161 | 382 802 | 100%

Märkus: Komisjoni andmetel suurenesid kulud 2014. aastal peamiselt (85%) seetõttu, et aruandlusse lisati rohkem taastuvenergia kavasid. Ilma nende kavade lisamiseta oleks teatatud riigiabi moodustanud 2014. aastal ligikaudu 73 miljardit eurot. Lisaks sellele on ELi rahalised vahendid lisatud ainult alates 2014. aastast.

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2015. aasta riigiabi tulemustabeli põhjal.

II lisa

Konkurentsi peadirektoraadi kontrollitegevuse tulemused (2006–2014)

| Seiratud kavade arv | Probleemsete juhtumite arv | Probleemsete juhtumite osakaal
Grupierandi raames antav abi | 121 (millest 2014. aastal 26) | 31 | 26%
Heakskiidetud abi | 166 (millest 2014. aastal 42) | 53 | 32%
Muu | 1 (millest 2014. aastal 0) | 1 | 100%
Üldist majandushuvi pakkuvad teenused | 8 (millest 2014. aastal 7) | 4 | 50%
Kokku | 296 (millest 2014. aastal 75) | 89 (millest 2014. aastal 27) | 30% (2014. aastal 36%)
Lairibaühendus | 7 | 2 | 29%
Kultuur | 11 | 3 | 27%
Tööhõive | 15 | 5 | 33%
Keskkond ja energeetika | 45 | 14 | 31%
Muu horisontaalne kontroll | 2 | 0 | 0%
Regionaalareng | 64 | 18 | 28%
Teadus- ja arendustegevus | 47 | 19 | 40%
Riskikapital | 10 | 6 | 60%
Valdkondlik areng | 5 | 1 | 20%
VKEd | 31 | 5 | 16%
Koolitus | 25 | 4 | 16%
Transport | 16 | 6 | 38%
Pääste ja restruktureerimine | 9 | 1 | 11%
Üldist majandushuvi pakkuvad teenused | 8 | 4 | 50%
Muu | 1 | 1 | 100 %
Belgia | 15 | 7 | 47%
Bulgaaria | 4 | 1 | 25%
Tšehhi Vabariik | 10 | 3 | 30%
Taani | 5 | 1 | 20%
Saksamaa | 26 | 3 | 12%
Eesti | 4 | 1 | 25%
Iirimaa | 11 | 1 | 9%
Kreeka | 11 | 6 | 55%
Hispaania | 21 | 5 | 24%
Prantsusmaa | 29 | 10 | 34%
Itaalia | 28 | 6 | 21%
Küpros | 4 | 1 | 25%
Läti | 3 | 1 | 33%
Leedu | 4 | 2 | 50%
Luksemburg | 4 | 2 | 50%
Ungari | 9 | 1 | 11%
Malta | 3 | 1 | 33%
Madalmaad | 13 | 6 | 46%
Austria | 11 | 4 | 36%
Poola | 17 | 4 | 24%
Portugal | 9 | 6 | 67%
Rumeenia | 6 | 1 | 17%
Sloveenia | 4 | 1 | 25%
Slovakkia | 5 | 0 | 0%
Soome | 4 | 1 | 25%
Rootsi | 7 | 0 | 0%
Ühendkuningriik | 29 | 15 | 52%

Allikas: Euroopa Komisjon.

III lisa

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi programmitöö perioodiks 2007–2013 vastu võetud suurprojektid

Liikmesriik | Vastuvõetud suurprojektide arv | Vastuvõetud suurprojektide osakaal | ELi keskmine panus heakskiidetud suurprojekti kohta (miljonites eurodes) | ELi kogupanus heakskiidetud suurprojektidesse (miljonites eurodes)
Belgia | 0 | 0,0% | - | 0,0
Bulgaaria | 18 | 2,0% | 108,8 | 1 958,4
Tšehhi Vabariik | 49 | 5,3% | 89,5 | 4 387,8
Taani | 0 | 0,0% | - | 0,0
Saksamaa | 44 | 4,8% | 41,6 | 1 830,3
Eesti | 9 | 1,0% | 50,8 | 457,3
Iirimaa | 3 | 0,3% | 24,8 | 74,5
Kreeka | 59 | 6,4% | 105,6 | 6 228,4
Hispaania | 70 | 7,6% | 83,6 | 5 852,3
Prantsusmaa | 36 | 3,9% | 28,8 | 1 035,7
Horvaatia | 12 | 1,3% | 39,2 | 470,3
Küpros | 3 | 0,3% | 34,0 | 102,0
Läti | 10 | 1,1% | 70,3 | 702,7
Leedu | 10 | 1,1% | 49,7 | 496,5
Luksemburg | 0 | 0,0% | - | 0,0
Ungari | 51 | 5,6% | 114,7 | 5 849,2
Malta | 7 | 0,8% | 40,9 | 286,3
Madalmaad | 0 | 0,0% | - | 0,0
Austria | 1 | 0,1% | 4,1 | 4,1
Poola | 274 | 29,8% | 98,6 | 27 022,9
Portugal | 39 | 4,2% | 47,5 | 1 852,0
Rumeenia | 100 | 10,9% | 80,4 | 8 044,4
Sloveenia | 16 | 1,7% | 58,2 | 931,1
Slovakkia | 33 | 3,6% | 79,8 | 2 634,8
Soome | 0 | 0,0% | - | 0,0
Rootsi | 0 | 0,0% | - | 0,0
Ühendkuningriik | 13 | 1,4% | 38,6 | 501,2
Kokku | 918 | 100,0% | 82,6 | 75 790,3

Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni andmete põhjal.

IV lisa

Riigiabi valdkonna õigusraamistik

ELi toimimise leping – lepingu artiklitega 107–109 on loodud alus kõigile riigiabi eeskirjadele. Lepingul on kõrgeim õiguslik staatus ja kõik muud õigusaktid peavad olema kooskõlas selle sätetega. Artikli 108 lõikes 4 ja artiklis 109 on ette nähtud määruste vastuvõtmine riigiabi valdkonnas.

Kohtupraktika – Euroopa Kohtu otsused, milles tõlgendatakse aluslepingu ja teisese õiguse sätteid. Euroopa Kohtu otsused on siduvad komisjonile ja liikmesriikidele. Komisjon peab kohandama oma lähenemisviisi vastavalt kohtu otsustele.

Määrused – institutsioonide vastu võetavad teisesed õigusaktid. Määruseid kohaldatakse üldiselt, need on tervikuna siduvad ja vahetult kohaldatavad liikmesriikides nende jõustumise kuupäeval (ilma et neid oleks vaja riikide õigusesse eraldi lisada)¹. Kõige tähtsam määrus riigiabi valdkonnas on üldine grupierandi määrus.

Pehme õigus

Suunised – pehme õiguse vahendid, millel ei ole õiguslikult siduvat jõudu, kuid millel võib olla õiguslikke tagajärgi. Euroopa Kohus on minevikus tühistanud komisjoni otsuseid seetõttu, et need on olnud vastuolus pehme õigusega. Suunistes sätestatakse kriteeriumid, mille alusel komisjon hindab teatatud abimeetmete kokkusobivust siseturuga. Tõenäoliselt peab komisjon suunistes sätestatud kriteeriumidega vastuolus olevaid teatatud abimeetmeid siseturuga kokkusobimatuks. Suunised kehtivad horisontaalsel tasandil (näiteks teadus- ja arendustegevust ning innovatsiooni käsitlevad suunised) ja valdkondlikul tasandil (näiteks lennujaamu ja lennuettevõtjaid käsitlevad suunised).

Analüüsitabelid – suunisdokumendid, mis on kavandatud konkreetselt selleks, et aidata liikmesriikidel hinnata, kas taristuprojektidele antavast abist tuleks teavitada komisjoni.

1 Vt ELi toimimise lepingu artikkel 288.

Komisjoni vastus

IV

Komisjon teeb auditeerimisasutustega pidevalt tihedat koostööd, et parandada nende suutlikkust riigiabi auditeerimise valdkonnas. Lisaks sihipärastele koolitustele, meetmetele ja juhistele esitas komisjon 2011. aastal auditeerimisasutustele kasutusvalmis riigiabi kontrollnimekirjad ja 2015. aasta novembris ajakohastatud kontrollnimekirjad.

Määrusega nõutakse, et auditeerimisasutused esitavad oma iga-aastastes kontrolliaruannetes auditite peamised tulemused, kuid mitte üksikasjalikku teavet kindlakstehtud vigade laadi kohta. Iga-aastaste kontrolliaruannete läbivaatamise raames kontrollivad komisjoni talitused muu hulgas süsteemiauditite ja tegevusauditite metoodikat (sh kontrollnimekirju) ning teostavad uuesti auditid, mille liikmesriikide auditeerimisasutused on juba teinud. Oma läbivaatamiste põhjal leiab komisjon, et mõnel juhul võivad auditeerimisasutused olla riigiabiga seotud vead avastanud, kuid esitanud need mõne muu kategooria all, mille tulemuseks võib olla nende tegelikust väiksemana esitamine iga-aastastes kontrolliaruannetes. Ent komisjon on teinud kindlaks ka puudusi ja palunud auditeerimisasutustel tõhustada oma kontrolli riigiabi küsimuste üle. Samuti on komisjoni enda kontrollide käigus hiljuti leitud, et kooskõlas kontrollikoja hinnanguga on auditeerimisasutuste kasutatavate riigiabi kontrollnimekirjade kvaliteet oluliselt paranenud.

V

Komisjon märgib, et nii regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat kui ka tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat on kasutanud andmebaase rahastamisperioodi 2007–2013 auditite leidude esitamiseks. Kuigi andmebaase ei kavatsetud kasutada vigade allikate analüüsimise vahendina, ei takistanud see komisjonil võtta asjakohaseid ennetusmeetmeid teadaolevate korduvate riigiabiga seotud küsimuste käsitlemiseks. 2016. aasta märtsis jagas konkurentsi peadirektoraat oma riigiabi programmide järelkontrolli käigus saadud kogemusi regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadiga. Eelkõige esitas konkurentsi peadirektoraat regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadile ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadile 2015. aasta kontrollitsükli tulemused. Peale selle täiustab komisjon vajaduse korral peadirektoraatide vahelist teabevahetust riigiabiga seotud vigade kohta.

Seoses võetud ennetusmeetmetega rakendavad regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning konkurentsi peadirektoraat alates 2015. aasta märtsist terviklikku tegevuskava „Haldussuutlikkuse tugevdamine liikmesriikide vahendite haldamiseks riigiabi valdkonnas”. Programmitöö perioodiks 2014–2020 on õigusraamistikuga kehtestatud riigiabi kohta eeltingimused, et parandada tegevuskavade abil teatavate liikmesriikide haldussuutlikkust selles valdkonnas enne programmi rakendamist.

VI

Komisjon rõhutab, et riigiabimeetmetest teavitamise kohustus lasub liikmesriikidel ning et otsus suurprojekti kohta ei ole otsus suurprojekti vastavuse kohta riigiabi eeskirjadele. Lisaks peavad liikmesriigid hindama, kas projektidele on antud riigiabi või mitte, ning juhul, kui nad leiavad, et riigiabi on antud, tõendama suurprojekti ettepaneku esitamisel riigiabi nõuetele vastavust olenemata sellest, milline seotud otsustamismenetlus on ühissätete määruse alusel valitud.

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat pidas ametlike talitustevaheliste konsultatsioonide raames konkurentsi peadirektoraadiga suurprojektide üle nõu juba enne 2012. aasta lõppu, kuigi mitte süstemaatiliselt. Konkurentsi peadirektoraadiga suurprojektide heakskiitmisel tehtavat talitustesisest koostööd täiustati pärast otsust kohtuasjas Leipzig-Halle. Ennetusmeetmetena on kehtestatud nõuetekohane kontrolli- ja tasakaalustussüsteem, mille eesmärk on vältida perioodil 2014–2020 suurprojektide kohta riigiabi eeskirjadega vastuolus olevate otsuste tegemist.

Seepärast leiab komisjon, et ennetusmeetmed ning perioodiks 2014–2020 nii projekti ettevalmistamise etapi kui ka projektiga seotud otsuste tegemise etapi puhul ettenähtud koostöö konkurentsi peadirektoraadiga maandavad asjakohaselt kontrollikoja nimetatud riske.

Kui minna kaugemale ning püüda saavutada õiguskindlust seoses riigiabi nõuetele vastavusega süstemaatiliste ametlike teadete kaudu, millele järgneb riigiabi käsitlev komisjoni otsus kõikide suurprojektide kohta (sõltumata õiguslikest nõuetest), oleks see vastuolus riigiabi ajakohastamise protsessiga, aga ka üldise lihtsustamise ja kõikide sidusrühmade halduskoormuse vähendamise eesmärgiga ning tooks kaasa täiendava riski seoses ERFist/ÜFist rahastatavate suurprojektide õigeaegse rakendamisega.

VII

Riigiabi ajakohastamise kontekstis, millega suurendati liikmesriikide vastutust abi andmisel, tugevdas konkurentsi peadirektoraat oma valimipõhist kontrolli riigiabi meetmete rakendamise üle. Konkurentsi peadirektoraadi kontroll on suunatud vigadele ja õigusnormide rikkumistele riigiabi meetmete rakendamisel, kuid samuti aitab see teada saada, kuidas liikmesriigid abimeetmeid praktikas tegelikult rakendavad. See võimaldab konkurentsi peadirektoraadil koguda häid ja halbu tavasid ning jagada neid liikmesriikidega (liikmesriikide töörühmade, riiklike koordinaatorite võrgustiku jms kaudu).

Peale selle koostas konkurentsi peadirektoraat üldise grupierandi määruse (komisjoni 17. juuni 2014. aasta määrus (EL) nr 651/2014) kohased kontrollnimekirjad ja jagas neid liikmesriikidega, et neil oleks lihtsam eelnevalt kontrollida, kas kõik kohaldatavad nõuetele vastavuse tingimused on täidetud. Üldise grupierandi määruse kohaseid kontrollnimekirju jagatakse ka regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadiga ja ühtekuuluvuspoliitika valdkonna auditeerimisasutustega.

Lisaks pakub konkurentsi peadirektoraat sihtotstarbelist IT-platvormi, kus ta vastab liikmesriikide tõlgendamisalastele küsimustele (e-riigiabi WIKI) ja avaldab nende küsimuste ja vastuste põhjal ka korduvaid küsimusi käsitlevaid dokumente.

Mis puudutab riigiabi eeltingimuste hindamist, siis nagu on sätestatud ühissätete määruses, peab see põhinema ühissätete määruse XI lisas määratletud kolmel kriteeriumil. Riigiabi eeskirjadele vastavus programmitöö perioodil 2007–2013 ei ole iseenesest nõuete täitmise kriteerium. Komisjon jätkab aga kõikide riigiabi eeskirjadele vastavusega seotud küsimuste kontrollimist kõikides liikmesriikides ja võtab vajaduse korral asjakohased meetmed.

VIII a)

Komisjon nõustub soovitusega ja leiab, et ta juba rakendab seda.

Kui kontrolli käigus avastatakse riigiabi eeskirjadele mittevastavuse juhtumid, kasutab komisjon olemasolevaid parandusmeetmeid.

Siinkohal on oluline eristada abi ebaseaduslikkust ja siseturuga kokkusobimatust. Abimeede on ebaseaduslik, kui enne selle võtmist ei ole komisjoni teavitatud ja kui see ei ole hõlmatud üldise grupierandi määrusega. Komisjon saab aga nõuda sellise meetme raames antud abi tagastamist, kui meede on siseturuga kokkusobimatu (st seda ei saa pidada kokkusobivaks mis tahes suuniste põhjal või otse aluslepingu põhjal).

Kui konkurentsi peadirektoraat avastab kontrolli käigus ebaseadusliku abimeetme, uurib ta kõigepealt, kas sellist meedet võib pidada siseturuga kokkusobivaks.

Abi tagastamist hõlmavaid parandusmeetmeid saab kasutada üksnes juhul, kui avastatud vea tulemusel on antud siseturuga kokkusobimatut abi.

Muud liiki vigade puhul on asjakohasem kohandada kava ülesehitust ja/või kontrollimehhanisme. Mõne vea puhul oleks parandusmeetmeid keeruline ellu viia (nt oli abi siseturuga kokkusobimatu selle andmise ajal, kuid hiljem läbi vaadatud eeskirjade põhjal võib seda kokkusobivaks pidada).

VIII b) i)

Komisjon nõustub soovitusega ja juba rakendab seda oma auditeerimisvahendis MAPAR.

MAPARi puhul on tegemist põhjaliku andmebaasiga, kuhu kantakse kõik kindlakstehtud õigusnormide rikkumised, sealhulgas riigiabiga seotud vead. Konkreetselt riigiabiga seotud õigusrikkumiste puhul on MAPARis praegu määratletud seitset liiki leiud.

Peale selle võimaldab MAPAR auditileide käsitlevat teavet paremini struktureerida. See pakub igakülgset paindlikkust leidude, sealhulgas riigiabi käsitlevate leidude mis tahes kategooria või alamkategooria lisamiseks või muutmiseks vastavalt kindlakstehtud auditialastele vajadustele või leidudele.

Samuti on MAPARi auditeerimisvahend kavandatud nii, et asjakohastel komisjoni talitustel on võimalik võtta kõikide kindlakstehtud õigusnormide rikkumiste suhtes järelmeetmeid, sealhulgas teha finantskorrektsioone.

VIII b) ii)

Komisjon nõustub kontrollikoja soovitusega ja kohandab vigade liigitamise süsteemi, et oleks võimalik teha analüüse.

VIII b) iii)

Komisjon nõustub soovitusega ja juba rakendab seda.

MAPARi puhul edastavad tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat korra aastas konkurentsi peadirektoraadile asjakohased riigiabi käsitlevad andmed spetsiaalselt kohandatud aruandluse (komisjoni auditite käigus ilmnenud riigiabiga seotud leidude liigitamise süsteemi) põhjal.

Seoses komisjoni talituste vahelise teabevahetusega laiendavad regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning konkurentsi peadirektoraat teabe jagamiseks oma teabevahetuskanaleid. Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat jagavad omavahel tulemusi ja peavad riigiabiga seotud auditiküsimustes vajaduse korral nõu konkurentsi peadirektoraadiga.

Andmebaasi IMS puhul antakse konkurentsi peadirektoraadile juurdepääs teabele teadmisvajaduse põhiselt.

VIII b) iv)

Komisjon nõustub soovitusega.

Komisjon kontrollib liikmesriikide võimet täita riigiabi eeskirju, tuginedes oma andmebaasides olevale teabele, mis tuleneb eelkõige kättesaadavatest auditileidudest.

Komisjon kasutab sellise kontrollimise tulemusi, et paremini suunata oma kontrolli- ja koolitustegevust, mida ta liikmesriikide asjaomastele programme haldavatele asutustele pakub.

VIII c)

Komisjon nõustub soovitusega ja on selle juba rakendanud, kuna liikmesriigid peavad suurprojekti taotlust esitades tõendama, et nad on riigiabi eeskirjadele vastavust põhjalikult kontrollinud, olenemata sellest, milline seotud otsustamismenetlus on ühissätete määruse alusel valitud, sealhulgas vajaduse korral riigiabist teavitamise teel.

Juhul kui riigiabi kohta tuleb teha komisjoni otsus, peab liikmesriik enne komisjonile suurprojekti taotluse või suurprojekti teate esitamist ootama, kuni komisjon on riigiabi otsuse heaks kiitnud.

Tegemist on ennetusmeetmega, mille eesmärk on vältida perioodil 2014–2020 suurprojektide kohta riigiabi eeskirjadega vastuolus olevate otsuste tegemist.

VIII d) i)

Komisjon nõustub soovitusega ja on selle juba rakendanud.

Komisjon kontrollib auditeerimisasutuste mitmesuguste auditimenetluste raames tehtava riigiabi käsitleva töö kvaliteeti komisjoni riskipõhistes auditites auditeerimisasutuste tehtud töö kohta, mis hõlmavad metoodikat (sh kontrollnimekirju), mida auditeerimisasutused süsteemiauditite ja tegevusauditite puhul kasutavad; auditeerimisasutuste juba tehtud auditite uue teostamise käigus, et kontrollida esitatud tulemuste kehtivust, või auditeerimisasutuste poolt komisjonile esitatud iga-aastaste kontrolliaruannete läbivaatamise käigus, et veenduda, kas auditeerimisasutuse arvamus tugineb kindlalt süsteemi- ja tegevusauditite tulemustele.

Mõnel juhul on komisjon juba soovitanud asjaomastel auditeerimisasutustel oma kontrollnimekirju tõhustada, et need hõlmaksid ulatuslikumalt riigiabi kontrollimist. Komisjon tagab ka edaspidi, et auditeerimisasutused kasutavad nõuetekohaseid kontrollnimekirju.

VIII d) ii)

Komisjon ei nõustu selle soovitusega, sest see on vastuolus komisjoni eesmärgiga, mida püütakse saavutada 2012. aastal liikmesriikidele esitatud juhiste kaudu – mitte kontrollida süstemaatiliselt üle projekte, mille kohta on tehtud otsus enne asjaomast kuupäeva (jättes liikmesriikidele võimaluse teade esitada või mitte), ning tagada liikmesriikidele ja abisaajatele stabiilsus seoses selliste projektide käsitlemisega.

VIII d) iii)

Komisjon nõustub soovitusega ja juba rakendab seda.

Riigiabi tegevuskava rakendamise kontekstis tegutseb komisjon juba oma riigiabi käsitlevate otsuste põhjal, mida kasutatakse juhtumiuuringutena: näiteks põhineb üle poole temaatiliste seminaride (seni on korraldatud seminarid teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni valdkonnas ja energia valdkonnas) programmidest konkreetsetel juhtumitel (tegelikud riigiabi käsitlevad otsused).

Komisjoni talitused pakuvad juhiseid ka tabelite, kontrollnimekirjade või kiirvastustena abi andvate asutuste esitatud tõlgendamisalastele küsimustele. Küsimuste ja vastuste põhjal avaldatakse korduvaid küsimusi käsitlevaid dokumente.

Komisjon jätkab kõikidele asjaomastele asutustele, sealhulgas Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programme haldavatele asutustele suunatud juhiste ajakohastamist, kui muutused seda nõuavad.

Samuti pakub hiljuti vastu võetud komisjoni teatis, mis käsitleb abi mõistet, juhiseid selle kohta, millal ELi riigiabi kontroll avaliku sektori kulutusi hõlmab ja millal mitte.

VIII d) iv)

Komisjon ei nõustu selle soovitusega, sest vähese tähtsusega abi määrusega jäetakse liikmesriikide otsustada, kas luua vähese tähtsusega abi jälgimiseks keskne register või tugineda oma töös muudele vahenditele (nt abisaajate kinnitustele).

Kuigi vähese tähtsusega abi keskne register oleks eelistatav, ei seata vähese tähtsusega abi määruse artikliga 6 liikmesriikidele kohustust sellist registrit omada ning võimaldatakse neil rakendada kumuleerimiseeskirja muude vahendite abil. Liikmesriikidele valikuvõimaluse jätmine on kooskõlas üldpõhimõttega, mille kohaselt liikmesriigid saavad otsustada enda jaoks kõige sobilikuma halduskorralduse. Samuti täheldas komisjon vähese tähtsusega abi määruse läbivaatamist käsitleva esimese konsultatsiooni ajal mitme liikmesriigi negatiivset reaktsiooni vähese tähtsusega abi kohustusliku registri ideele.

(http://ec.europa.eu/competition/consultations/2013_de_minimis/index_en.html)

VIII d) v)

Komisjon ei nõustu soovitusega, sest ta on seisukohal, et Deggendorfi põhimõtet saab rakendada vaid üksiku liikmesriigi tasandil. Komisjon kavatseb selgitada seda teemat 2014. aasta üldise grupierandi määruse käimasoleva läbivaatamise käigus.

Kui liikmesriigil peaks olema kahtlusi või raskusi seoses selle kindlakstegemisega, kas teatava ettevõtja suhtes kehtib tagastamiskorraldus, saab ta vastastikuse koostöö raames pöörduda konkurentsi peadirektoraadi poole.

VIII e)

Komisjon nõustub selle soovitusega.

Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega tegeleva nelja peadirektoraadi peadirektorid juba kohtuvad korrapäraselt eeltingimuste täitmisega seotud maksete peatamise komitees. Jätkatakse praeguse, nii ennetava (liikmesriikide tegevuskavade rakendamine eeltingimuste täitmata jätmise korral) kui ka korrigeeriva (vajaduse korral maksete peatamine) lähenemisviisi ranget ja järjepidevat kohaldamist.

Ühine vastus punktidele 34–36

Komisjon on hoolikalt jälginud kõiki viimastel aastatel selles valdkonnas kontrollikoja ja komisjoni enda auditileidude põhjal avastatud riigiabiga seotud küsimusi ning taotlenud asjaomaste liikmesriikide ja programmide puhul finantskorrektsioonide tegemist, kui ta on seda vajalikuks pidanud (vt punktid 50 ja 51).

Komisjon märgib aga, et nagu kontrollikoda on tabelis 2 näidanud, on tema valimites avastatud riigiabiga seotud vigade arv hiljuti kahanenud. Finantsmõjuga vigade arv vähenes viielt juhtumilt 2013. aastal kolmele juhtumile 2014. aastal. Komisjon eeldab selle suundumuse jätkumist, muu hulgas tulenevalt 2014. aasta üldise grupierandi määruse (määrus (EL) nr 651/2014) kohaldamisest.

Ühine vastus punktidele 37–44

Komisjon nõustub riigiabi valdkonnas esinevate nende vigade liigitusega, mille kontrollikoda esitas ja mille komisjon on avastanud ka oma auditite kaudu (vt punktid 47 ja 48). Lähtudes varasemate vigadega seoses saadud kogemustest, selgitas ja lihtsustas komisjon eeskirju (eriti ergutavat mõju käsitlevaid eeskirju) 2014. aasta üldise grupierandi määruses.

53

Komisjon märgib, et kontrollikoja aruandes käsitletud ajavahemikul hõlmas komisjoni kontroll riigiabi üle ligikaudu 6–9% iga aasta riigiabi kogukuludest. Märkimisväärset hulka kavadest on nende kestusaja jooksul vähemalt ühel korral kontrollitud.

55

Võttes arvesse üksikute liikmesriikide puhul kontrollitud kavade piiratud arvu, võib probleemsete juhtumite osakaal olla seotud kontrollitud kavade koguarvuga. Näiteks Leedu ja Luksemburgi puhul põhineb probleemsete juhtumite 50%-line osakaal üksnes nelja kava kontrollimisel (st neljast kaks kava leiti olevat probleemsed). „Probleemne” on termin, mida konkurentsi peadirektoraat kasutab selleks, et tähistada mitmesuguseid riigiabi eeskirjade rikkumisi, alustades vormipuudustest, nagu kumulatsioonieeskirjade vale sõnastamine, ja lõpetades õigusprobleemidega, nagu üldist grupierandi määrust käsitlevas kavas kajastatud asjaomase määruse tingimuste puudumine.

56

Konkurentsi peadirektoraadi tehtud kontrollide tulemusel võeti mitu parandusmeedet, sealhulgas siseturuga kokkusobimatu abi vabatahtlik ja kohustuslik tagastamine.

Komisjon jälgib koos asjaomase liikmesriigiga juhtumeid, mille puhul abi vabatahtlikult tagastatakse. Kõikide vabatahtliku tagastamise juhtumite kohta ei peeta eraldi arvestust. Mõnel juhul ei ole tagastamine asjakohane, sest kuigi meede on ebaseaduslik, võib seda pidada siseturuga kokkusobivaks, või kuna varem siseturuga kokkusobimatu meede muutus riigiabi eeskirjade hilisema muutmise tõttu kokkusobivaks.

Sellistel juhtudel esitab komisjon soovitusi ja palub lõppkokkuvõttes liikmesriikidel abikava ülesehitust vajaduse korral muuta.

57

Komisjon märgib, et nii regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat kui ka tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat on kasutanud andmebaase programmitöö perioodi 2007–2013 auditite leidude esitamiseks. Kuigi andmebaase ei kavatsetud kasutada vigade allikate analüüsimise vahendina, ei takistanud see komisjonil võtta asjakohaseid ennetusmeetmeid teadaolevate korduvate riigiabiga seotud küsimuste, näiteks VKEde boonuse või ergutava mõju käsitlemiseks.

Programmitöö perioodiks 2014–2020 on asutusesisest kontrollivahendit, mida komisjon kasutab oma auditileidude suhtes järelmeetmete võtmiseks, oluliselt täiustatud ühise IT-vahendi MAPARi (auditiprotsesside, -ülesannete ja -ressursside haldamine) kasutuselevõtuga auditiprotsessi haldamiseks ja jälgimiseks ERFi, ÜFi ja ESFi puhul.

Kõikide asjaomaste komisjoni talituste teabevoo ja analüüsivõimekuse parandamiseks leppisid tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat 2016. aasta keskel konkurentsi peadirektoraadiga kokku, et edaspidi edastavad nad konkurentsi peadirektoraadile korra aastas asjakohased andmed oma riigiabi käsitlevate auditite leidude kohta.

59

IMS on vahend, mille kaudu liikmesriigid teatavad õigusnormide rikkumistest (sealhulgas pettustest). Õigusnormide rikkumise liik näidatakse ripploendite (koodide) kaudu, samas kui kasutatud tegutsemisviisi kirjeldatakse teksti vormis, mis täiendab kodifitseeritud väljade kaudu esitatud teavet. Analüüse saab teha õigusnormide rikkumise liigi põhjal. IMS ei ole riigiabi kontrollimise vahend, kuid juba olemasolevatele ripploenditele on võimalik lisada eraldi liik riigiabi kohta.

61

Komisjon märgib, et ta võttis perioodi 2007–2013 jooksul ennetusmeetmeid korduvate riigiabiga seotud küsimuste käsitlemiseks, eeskätt komisjoni asjakohaste talituste vahelise korrapärase teabevahetuse tulemusel. Näiteks on komisjoni peadirektoraadid alates programmitöö perioodi 2007–2013 algusest jaganud auditiaruandeid. Samuti konsulteeritakse riigiabiga seotud auditiküsimustes vajaduse korral konkurentsi peadirektoraadiga enne auditi järelduste lõplikku sõnastamist.

Vt ka punkt 60 ja komisjoni vastus punktile 57.

2015. aasta märtsis leppisid komisjoni talitused kokku konkreetseid suunatud meetmeid sisaldavas riigiabi tegevuskavas, tuginedes kättesaadavate auditileidude põhjal saadud kogemustele (vt kontrollikoja tähelepanekud punktides 108–110).

Lisaks kehtestatakse 2013. aasta detsembris programmitöö perioodiks 2014–2020 vastu võetud õigusraamistikuga riigiabi käsitlev eeltingimus, et suurendada liikmesriikide suutlikkust täita riigiabi eeskirju enne programmide rakendamist.

62

Komisjon märgib, et vademeekum käsitleb transpordisektorit. Komisjon ei väida, et selle sektori suhtes ei kohaldata riigiabi eeskirju, vaid et üldiste riigiabi eeskirjade asemel kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 93 kohaselt riigiabi erieeskirju (kokkusobivus). Vademeekumis sisalduvat avaldust ei tuleks mõista sellisena, et riigiabiks liigitamine iseenesest on transpordisektoris erinev.

Ühine vastus punktidele 69–71

Komisjon märgib, et riigiabimeetmetest teavitamise kohustus lasub liikmesriikidel ning et otsus suurprojekti kohta ei ole otsus suurprojekti vastavuse kohta riigiabi eeskirjadele.

Eristada tuleb kohtuotsusele Leipzig-Halle eelnevat ja järgnevat olukorda ning programmitöö perioode 2007–2013 ja 2014–2020.

Komisjon rõhutab, et regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat pidas ametlike talitustevaheliste konsultatsioonide raames konkurentsi peadirektoraadiga suurprojektide üle nõu juba enne 2012. aasta lõppu, kuigi mitte süstemaatiliselt.

Pärast otsust kohtuasjas Leipzig-Halle on regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning konkurentsi peadirektoraat tõhustanud oma koostööd suurprojektide taotluste hindamisel. Komisjon rõhutab, et viimastel aastatel ei ole olnud ühtegi suurprojekti, mille kohta komisjon oleks võtnud vastu ERFi või ÜFi rahastamist heaks kiitva otsuse ning mille kohta oleks hiljem riigiabi eeskirjade alusel vastu võetud negatiivne otsus. See näitab, et kehtestatud koostöökorraldus toimib tegelikkuses hästi.

Perioodil 2014–2020 peab liikmesriik koostama suurprojekti taotluse, milles tuleb enne selle regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadile esitamist tõendada vastavust riigiabi eeskirjadele olenemata sellest, millise suurprojekte käsitlevate otsuste tegemise menetluse liikmesriik valib (ühissätete määruse artikli 102 lõige 1 või lõige 2). Kui riigiabi käsitlev otsus on vajalik, tuleb see igal juhul vastu võtta enne, kui suurprojekti saab regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadile esitada.

Lisaks kontrollikoja osutatud tõhusamale koostööle on kehtestatud täiendav ennetusmeede: liikmesriikide ja sõltumatu kvaliteedikontrolli ekspertide võimalus võtta projekti ettevalmistamise etapis ühendust konkurentsi peadirektoraadiga, kui neil on kahtlusi selle kohta, kas vastavast suurprojektist tuleb riigiabi teavitamise menetluse alusel konkurentsi peadirektoraati teavitada või mitte.

Seepärast leiab komisjon, et praegused ennetusmeetmed ning perioodiks 2014–2020 nii projekti ettevalmistamise etapi kui ka projektiga seotud otsuste tegemise etapi puhul kehtestatud koostöö konkurentsi peadirektoraadiga maandavad asjakohaselt riske, mida kontrollikoda punktis 70 nimetas.

Ühine vastus punktidele 74–79

Määrusega nõutakse, et auditeerimisasutused esitavad oma iga-aastastes kontrolliaruannetes auditite peamised tulemused, kuid mitte üksikasjalikku teavet tegevusauditite raames kindlakstehtud vigade laadi kohta. Seda võib aga teha vabatahtlikult.

Peale selle leiab komisjon oma läbivaatamiste põhjal, et mõnel juhul võivad auditeerimisasutused olla riigiabiga seotud vead avastanud, kuid esitanud need mõne muu kategooria all (näiteks mittevastavus liikmesriigi abikõlblikkuse eeskirjadele), mille tulemuseks võib olla nende tegelikust väiksemana esitamine iga-aastastes kontrolliaruannetes.

Et suurendada auditeerimisasutuste suutlikkust riigiabi valdkonnas auditeid teha, teevad komisjoni talitused nendega ka pidevalt tihedat koostööd koolituste, juhiste ja kogemuste vahetamise kaudu, sealhulgas spetsiaalsete auditi kontrollnimekirjade jagamise teel, mida komisjon tegi 2011. aastal ja uuesti 2015. aastal, mil jagati ajakohastatud kontrollnimekirju. Iga-aastaste kontrolliaruannete läbivaatamise käigus kontrollib komisjon, kas auditeerimisasutuse arvamus tugineb kindlalt süsteemi- ja tegevusauditite tulemustele.

Samuti on komisjoni enda kontrollide käigus hiljuti leitud, et kooskõlas kontrollikoja hinnanguga on auditeerimisasutuste kasutatavate riigiabi kontrollnimekirjade kvaliteet oluliselt paranenud (vt punkt 79).

Ühine vastus punktidele 81 ja 82

Viimastel aastatel on komisjoni talitused oma koolitustoetust liikmesriikidele olulisel määral suurendanud. Esiteks on nad korraldanud suure arvu seminare ja õpikodasid kogu ELis või toetanud nende korraldamist (näiteks pakkusid nad üldise grupierandi määruse alast koolitust enamikus liikmesriikides, sealhulgas kõikidele auditeerimisasutustele; vt punkt 111). Peale selle pakuvad nad juhiseid tabelite, kontrollnimekirjade või kiirvastustena abi andvate asutuste või auditeerimisasutuste esitatud tõlgendamisalastele küsimustele.

Hiljuti vastu võetud komisjoni teatis, mis käsitleb abi mõistet, pakub samuti juhiseid selle kohta, millal ELi riigiabi kontroll avaliku sektori kulutusi hõlmab ja millal mitte. Kõnealused juhised peaksid aitama avaliku sektori asutustel ja ettevõtjatel kindlaks teha, millal võib pakkuda avalikke toetusmeetmeid, ilma et neid oleks vaja ELi riigiabi eeskirjade kohaselt heaks kiita.

Komisjoni talitused võtavad teadmiseks kontrollikoja tehtud uuringu ning asjaolu, et muudele võimalustele eelistati juhtumiuuringuid sisaldavat praktilist juhist ja täiendavaid koolitusmeetmeid. Riigiabi valdkonnas võib juhtumi konkreetsetel asjaoludel olla suur roll selle hindamises. Konkurentsi peadirektoraat leiab, et komisjoni otsused riigiabi kohta on parimad näited, millest liikmesriigid saavad kasulikke juhiseid.

Komisjon jätkab auditeerimisasutuste toetamist ja julgustab neid tihedamalt suhtlema liikmesriikide riigiabiametitega.

Ühine vastus punktidele 92–94

Üldise grupierandi määruse 2014. aasta läbivaatamise põhieesmärk oli selgitada ja lihtsustada riigiabi eeskirju ning vähendada liikmesriikide halduskoormust. Üldise grupierandi määruse kohaldamisala laiendamise tulemusel vähenes eelkõige oluliselt selliste riigiabi meetmete arv, millest tuleb komisjoni teavitada. See peaks hõlbustama ka Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tegevust.

93

Üldine grupierandi määrus käsitleb teavitamisvajadust. Selle kohaldamisala laieneb meetmetele, mida ei olnud enne üldise grupierandi määruse jõustumist 2014. aastal teavitamiskohustusest vabastatud. Pärast komisjoni hinnangut võidi need meetmed kuulutada kokkusobivaks ka enne 2014. aasta üldise grupierandi määruse jõustumist.

96

Komisjon on seisukohal, et Deggendorfi põhimõtet saab rakendada vaid üksiku liikmesriigi tasandil. Komisjon kavatseb selgitada seda teemat 2014. aasta üldise grupierandi määruse käimasoleva läbivaatamise käigus.

Kui liikmesriigil peaks olema kahtlusi või raskusi seoses selle kindlakstegemisega, kas teatava ettevõtja suhtes kehtib tagastamiskorraldus, saab ta vastastikuse koostöö raames pöörduda konkurentsi peadirektoraadi poole.

Ühine vastus punktidele 102–104

Liikmesriigid võtsid vastu tegevuskavad, mis tuleb rakendada ja ellu viia 2016. aasta lõpuks. Komisjoni talitused (regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning konkurentsi peadirektoraat) kontrollivad seda põhjalikult ja nõuete täitmata jätmise korral võib komisjon lõppkokkuvõttes maksed peatada.

105

Komisjon märgib, et eeltingimused on seotud Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rakendamisega, samal ajal kui konkurentsi peadirektoraadi kontrollitavad kavad ei pruugi tingimata hõlmata rahastamist Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest.

Nagu kontrollikoda osutas, on ühissätete määruses ühtlasi sätestatud, et riigiabi eeltingimuste hindamine peab põhinema ühissätete määruse XI lisas määratletud kolmel alamkriteeriumil. Riigiabi eeskirjadele vastavus perioodil 2007–2013 iseenesest ei ole nõuete täitmise kriteerium.

Komisjon jätkab aga kõikide riigiabi eeskirjadele vastavusega seotud küsimuste kontrollimist kõikides liikmesriikides ja võtab vajaduse korral asjakohased meetmed.

106

Suurprojektide heakskiitmise menetlus perioodil 2014–2020 on eelmise perioodiga võrreldes paranenud (vt ühine vastus punktidele 69–71).

Komisjoni talitused on võtnud kohustuse teha täiendavaid jõupingutusi, et ühtlustada uue sõltumatu kvaliteedikontrolli menetluse kaudu esitatud (ühissätete määruse artikli 102 lõige 1) ning Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest kaasrahastavate suurprojektide käsitlemist.

Selles kontekstis on konkurentsi peadirektoraat kehtestanud sisemenetlused, et tagada sõltumatu kvaliteedikontrolli menetluses osalevate suurprojektidega seotud konsultatsioonide tõhus ja tulemuslik käsitlemine.

Sõltumatu kvaliteedikontrolli aruanne peaks sisaldama põhjalikku analüüsi meetmega antava abi laadi ja/või selle kokkusobivuse kohta mõne erandi või olemasoleva kava põhjal. Peale selle võivad sõltumatu kvaliteedikontrolli eksperdid komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 480/2014 artikli 23 alusel võtta ühendust konkurentsi peadirektoraadiga, et selgitada suurprojekti puhul kerkivaid riigiabiga seotud küsimusi.

Seepärast tuleb ka sellises uues sõltumatu kvaliteedikontrolli menetluses selgitada konkurentsi peadirektoraadile teatatud riigiabiga seotud küsimusi, enne kui suurprojekti dokumendid saab komisjonile esitada.

107

Komisjon rõhutab, et liikmesriigid peavad suurprojekti ettepaneku esitamisel tõendama, et nad on riigiabi nõuetele vastavust põhjalikult kontrollinud, olenemata sellest, millise seotud otsustamismenetluse nad valivad (ühissätete määruse artikli 102 lõige 1 või lõige 2). Ilma sellise riigiabi nõuetele vastavuse üksikasjaliku hinnanguta ei saa suurprojekti taotlusi komisjonile esitada.

Komisjoni saab ühissätete määruse artikli 102 lõike 1 kohaselt teavitada ainult sellistest projektidest, mille kohta on koostatud positiivne sõltumatu kvaliteedikontrolli aruanne, mis tähendab seda, et liikmesriik peab olema täitnud kõik nõuded, sealhulgas riigiabiga seotud nõuded.

Komisjoni talitused on seisukohal, et sellel menetlusel võib olla mitu head külge, sest selle puhul hindab taotlust esitav liikmesriik riigiabi üksikasjalikumalt ning sõltumatutest ekspertidest koosnev sõltumatu kvaliteedikontrolli rühm kontrollib riigiabi küsimusi põhjalikult. Lisaks on konkurentsi peadirektoraat kehtestanud korralduse, mis võimaldab sõltumatu kvaliteedikontrolli rühmal läbivaadatavate suurprojektide puhul kerkivates riigiabi küsimustes peadirektoraadiga konsulteerida.

Kui minna kaugemale ning püüda saavutada õiguskindlust seoses riigiabi nõuetele vastavusega süstemaatiliste ametlike teadete kaudu, millele järgneb riigiabi käsitlev komisjoni otsus kõikide suurprojektide kohta (sõltumata õiguslikest nõuetest), oleks see vastuolus riigiabi ajakohastamise protsessiga, aga ka üldise lihtsustamise ja kõikide sidusrühmade halduskoormuse vähendamise eesmärgiga ning tooks kaasa täiendava riski seoses ERFist/ÜFist rahastatavate suurprojektide õigeaegse rakendamisega.

114

Komisjon toetab liikmesriikide suutlikkust riigiabi eeskirju õigesti tõlgendada ja/või rakendada, sest peamiselt vastutavad nemad kõnealuste eeskirjade täitmiseks asjakohaste meetmete võtmise eest.

Puuduste kõrvaldamiseks rakendavad komisjoni talitused (regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi ning konkurentsi peadirektoraadi tasandil) ühist riigiabi tegevuskava „Haldussuutlikkuse tugevdamine liikmesriikide vahendite haldamiseks riigiabi valdkonnas”. Mitmele liikmesriigile pakuti koolitusi ning sihtrühmaks on kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide haldamises ja rakendamises osalevad asjakohased asutused: korraldusasutused, vahendusasutused ning samuti peamised abisaajad.

Peale selle on ühissätete määrusega rahastamisperioodiks 2014–2020 ette nähtud riigiabiga seotud eeltingimus, mille eesmärk on tagada eeltingimused ELi riigiabi eeskirjade tõhusaks kohaldamiseks. Nende liikmesriikide jaoks, kes kõnealust eeltingimust ei täida, on koostatud tegevuskavad, mis tuleb rakendada ja lõpule viia 2016. aasta lõpuks. Komisjoni talitused kontrollivad seda põhjalikult ja nõuete täitmata jätmise korral võib komisjon lõppkokkuvõttes maksed peatada.

114 a)

Komisjon teeb auditeerimisasutustega pidevalt tihedat koostööd, et parandada nende suutlikkust riigiabi auditeerimise valdkonnas. Lisaks sihipärastele koolitustele, meetmetele ja juhistele esitas komisjon auditeerimisasutustele 2011. aastal kasutusvalmis riigiabi kontrollnimekirjad ja 2015. aasta novembris ajakohastatud kontrollnimekirjad. Komisjoni oma kontrollide käigus on hiljuti leitud, et kooskõlas kontrollikoja hinnanguga on auditeerimisasutuste kasutatavate riigiabi kontrollnimekirjade kvaliteet oluliselt paranenud.

Iga-aastaste kontrolliaruannete läbivaatamise raames kontrollivad komisjoni talitused muu hulgas süsteemiauditite ja tegevusauditite metoodikat (sh kontrollnimekirju) ning teostavad uuesti auditid, mille liikmesriikide auditeerimisasutused on juba teinud. Sellistes auditite käigus on komisjoni talitused teinud kindlaks puudusi ja palunud auditeerimisasutustel tõhustada oma kontrolli riigiabi küsimuste üle.

114 b)

Komisjon märgib, et nii regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat kui ka tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat on kasutanud andmebaase rahastamisperioodi 2007–2013 auditite leidude esitamiseks. Kuigi andmebaase ei kavatsetud kasutada vigade allikate analüüsimise vahendina, ei takistanud see komisjonil võtta asjakohaseid ennetusmeetmeid teadaolevate korduvate riigiabiga seotud küsimuste käsitlemiseks. 2016. aasta märtsis jagas konkurentsi peadirektoraat oma riigiabi programmide järelkontrolli käigus saadud kogemusi regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadiga. Eelkõige esitas konkurentsi peadirektoraat regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadile ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadile 2015. aasta kontrollitsükli tulemused. Peale selle täiustab komisjon vajaduse korral peadirektoraatide vahelist teabevahetust riigiabiga seotud vigade kohta.

Seoses võetud ennetusmeetmetega kehtestatakse programmitöö perioodi 2014–2020 õigusraamistikuga riigiabi käsitlevad eeltingimused.

Lisaks rakendavad regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning konkurentsi peadirektoraat alates 2015. aasta märtsist terviklikku tegevuskava, et suurendada haldussuutlikkust struktuurifondide vahendite haldamiseks riigiabi valdkonnas.

Vt ka komisjoni vastused punktidele 57 ja 61.

114 c)

Komisjon rõhutab, et kohustus riigiabimeetmetest eelnevalt teavitada lasub liikmesriikidel ning et otsus suurprojekti kohta ei ole otsus suurprojekti vastavuse kohta riigiabi eeskirjadele.

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat pidas ametlike talitustevaheliste konsultatsioonide raames konkurentsi peadirektoraadiga suurprojektide üle nõu juba enne 2012. aasta lõppu, kuigi mitte süstemaatiliselt.

Ennetusmeetmetena on suurprojektide teabenõuete ja mõlema suurprojekte käsitlevate otsuste tegemise menetluse (ühissätete määruse artikli 102 lõige 1 ja lõige 2) puhul kehtestatud nõuetekohane kontrolli- ja tasakaalustussüsteem, mille eesmärk on vältida perioodil 2014–2020 suurprojektide kohta riigiabi eeskirjadega vastuolus olevate otsuste tegemist.

Vt ka komisjoni vastus punktile 69.

114 d)

Riigiabi ajakohastamise kontekstis, millega suurendati liikmesriikide vastutust abi andmisel, tugevdas konkurentsi peadirektoraat oma valimipõhist kontrolli riigiabi meetmete rakendamise üle. Konkurentsi peadirektoraadi kontroll on suunatud vigadele ja õigusnormide rikkumistele riigiabi meetmete rakendamisel, kuid samuti aitab see teada saada, kuidas liikmesriigid abimeetmeid praktikas tegelikult rakendavad, mis võimaldab konkurentsi peadirektoraadil koguda häid ja halbu tavasid.

Konkurentsi peadirektoraat jagab kontrolli käigus saadud kogemusi liikmesriikidega (liikmesriikide töörühmade, riiklike koordinaatorite võrgustiku jms kaudu).

Peale selle koostas konkurentsi peadirektoraat üldise grupierandi määruse (komisjoni 17. juuni 2014. aasta määrus (EL) nr 651/2014) kohased kontrollnimekirjad ja jagas neid liikmesriikidega, et neil oleks lihtsam eelnevalt kontrollida, kas kõik kohaldatavad nõuetele vastavuse tingimused on täidetud. Üldise grupierandi määruse kohaseid kontrollnimekirju jagatakse ka regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadi ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadiga ja ühtekuuluvuspoliitika valdkonna auditeerimisasutustega.

Lisaks pakub konkurentsi peadirektoraat sihtotstarbelist IT-platvormi, kus ta vastab liikmesriikide tõlgendamisalastele küsimustele (e-riigiabi WIKI) ja avaldab nende küsimuste ja vastuste põhjal ka korduvaid küsimusi käsitlevaid dokumente.

Mis puudutab riigiabi eeltingimuste hindamist, siis nagu on sätestatud ühissätete määruses, peab see põhinema ühissätete määruse XI lisas määratletud kolmel kriteeriumil. Riigiabi eeskirjadele vastavus programmitöö perioodil 2007–2013 ei ole iseenesest nõuete täitmise kriteerium.

Komisjon jätkab aga riigiabi eeskirjadele vastavusega seotud küsimuste kontrollimist kõikides liikmesriikides ja võtab vajaduse korral asjakohased meetmed.

117

Konkurentsi peadirektoraat on seisukohal, et kui kontrolli käigus avastatakse riigiabi eeskirjadele mittevastavus, kasutab ta nõuetekohaselt olemasolevaid parandusmeetmeid.

Komisjon saab kasutada vabatahtlikku või sunniviisilist tagastamist hõlmavaid parandusmeetmeid üksnes juhul, kui antud abi on siseturuga kokkusobimatu.

Muud liiki vigade puhul on asjakohasem kohandada kava ülesehitust ja/või kontrollimehhanisme. Mõne vea puhul oleks parandusmeetmeid keeruline ellu viia (nt oli abi siseturuga kokkusobimatu selle andmise ajal, kuid hiljem läbi vaadatud eeskirjade põhjal võib seda kokkusobivaks pidada). Igal juhul esitatakse liikmesriigile soovitusi ning kui see on asjakohane, nähakse ette kava uus kontrollimine teatava aja möödudes, et teha kindlaks, kas soovitused on rakendatud.

Komisjon jälgib koos asjaomase liikmesriigiga juhtumeid, mille puhul abi vabatahtlikult tagastatakse. Kõikide vabatahtliku tagastamise juhtumite kohta ei peeta eraldi arvestust. Komisjon leiab aga, et siseturuga kokkusobimatu abi vabatahtlik tagastamine, mida liikmesriigid rakendavad, on kasulik vahend, millega ebaõiglane eelis turult kiiresti ja tõhusalt kõrvaldada ning motiveerida liikmesriike ebaseaduslikku abi mitte andma.

1. soovitus

Komisjon nõustub soovitusega ja leiab, et ta juba rakendab seda.

Kui kontrolli käigus avastatakse riigiabi eeskirjadele mittevastavuse juhtumid, kasutab komisjon olemasolevaid parandusmeetmeid.

Siinkohal on oluline eristada abi ebaseaduslikkust ja siseturuga kokkusobimatust. Abimeede on ebaseaduslik, kui enne selle andmist ei ole komisjoni teavitatud ja kui see ei ole hõlmatud üldise grupierandi määrusega. Komisjon saab aga nõuda sellise meetme raames antud abi tagastamist, kui meede on siseturuga kokkusobimatu (st seda ei saa pidada kokkusobivaks mis tahes suuniste põhjal või otse aluslepingu põhjal).

Kui konkurentsi peadirektoraat avastab kontrolli käigus ebaseadusliku abimeetme, uurib ta kõigepealt, kas sellist meedet võib pidada siseturuga kokkusobivaks.

Abi tagastamist hõlmavaid parandusmeetmeid saab kasutada üksnes juhul, kui avastatud vea tagajärjel on antud siseturuga kokkusobimatut abi.

Muud liiki vigade puhul on asjakohasem kohandada kava ülesehitust ja/või kontrollimehhanisme. Mõne vea puhul oleks parandusmeetmeid keeruline ellu viia (nt oli abi siseturuga kokkusobimatu selle andmise ajal, kuid hiljem läbi vaadatud eeskirjade põhjal võib seda kokkusobivaks pidada).

118

Komisjon märgib, et nii regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat kui ka tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat on kasutanud andmebaase rahastamisperioodi 2007–2013 auditite leidude esitamiseks. Kuigi andmebaase ei kavatsetud kasutada vigade allikate analüüsimise vahendina, ei takistanud see komisjonil teha kindlaks korduvaid eri liiki vigasid selles valdkonnas ning rakendada konkreetseid ja suunatud meetmeid riigiabiga seotud vigade vältimiseks.

Vt ka komisjoni vastused punktidele 57 ja 61.

119

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat suudavad anda üksikasjalikuma ülevaate õigusnormide rikkumise liigist oma auditeerimise IT-vahendi MAPARi põhjal, mis hõlmab programmitöö perioodi 2014–2020 ERFi/ÜFi ja ESFi kohta. Üks MAPARi vahendi eesmärk on kindlakstehtud vigade ja õigusnormide rikkumiste registreerimine ja liigitamine, pakkudes seega üksikasjalike auditileidude andmebaasi. Auditeerimisasutustega peetava pideva dialoogi kontekstis jätkavad komisjoni talitused ka koostööd liikmesriikidega, et töötada välja riigiabiga seotud vigade liigitamise ühine süsteem, mis põhineb MAPARil ja mida selles kajastatakse.

Peale selle võimaldab selline kohandatud aruandlus MAPARisse sisestatud vigade kohta nende liigi alusel regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraadil ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadil edastada konkurentsi peadirektoraadile igal aastal asjakohased andmed nende tehtud riigiabi auditite leidude kohta.

Vt ka komisjoni vastused punktidele 57, 59 ja 61.

120

IMS on vahend, mille kaudu liikmesriigid teatavad õigusnormide rikkumistest (sealhulgas pettustest). Õigusnormide rikkumise liik näidatakse ripploendite (koodide) kaudu, samas kui kasutatud tegutsemisviisi kirjeldatakse teksti vormis, mis täiendab kodifitseeritud väljade kaudu esitatud teavet. Analüüse saab teha õigusnormide rikkumise liigi põhjal. IMS ei ole riigiabi kontrollimise vahend, kuid juba olemasolevatele ripploenditele on võimalik lisada eraldi liik riigiabi kohta.

2. soovitus a)

Komisjon nõustub soovitusega ja juba rakendab seda oma auditeerimisvahendis MAPAR.

MAPARi puhul on tegemist põhjaliku andmebaasiga, kuhu kantakse kõik kindlakstehtud õigusnormide rikkumised, sealhulgas riigiabiga seotud vead. Konkreetselt riigiabiga seotud õigusrikkumiste kohta aruannete esitamiseks on MAPARis praegu määratletud seitset liiki leiud.

Peale selle võimaldab MAPAR auditileide käsitlevat teavet paremini struktureerida. See pakub igakülgset paindlikkust leidude, sealhulgas riigiabi käsitlevate leidude mis tahes kategooria või alamkategooria lisamiseks või muutmiseks vastavalt kindlakstehtud auditialastele vajadustele või leidudele.

Samuti on MAPARi auditeerimisvahend kavandatud nii, et asjakohastel komisjoni talitustel on võimalik võtta kõikide kindlakstehtud õigusnormide rikkumiste suhtes järelmeetmeid, sealhulgas teha finantskorrektsioone.

Komisjon osutab ka vastusele, mille ta esitas punktile 57.

2. soovitus b)

Komisjon nõustub kontrollikoja soovitusega ja kohandab vigade liigitamise süsteemi, et oleks võimalik teha analüüse.

2. soovitus c)

Komisjon nõustub soovitusega ja juba rakendab seda.

MAPARi puhul edastavad tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat korra aastas konkurentsi peadirektoraadile asjakohased riigiabi käsitlevad andmed spetsiaalselt kohandatud aruandluse (komisjoni auditite käigus ilmnenud riigiabiga seotud leidude liigitamise süsteemi) põhjal.

Seoses komisjoni talituste vahelise teabevahetusega laiendavad regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning konkurentsi peadirektoraat teabe jagamiseks oma teabevahetuskanaleid. Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat jagavad omavahel tulemusi ja peavad riigiabiga seotud auditiküsimustes vajaduse korral nõu konkurentsi peadirektoraadiga.

Andmebaasi IMS puhul antakse konkurentsi peadirektoraadile juurdepääs teabele teadmisvajaduse põhiselt.

Ühine vastus punktidele 121 ja 122

Komisjon rõhutab, et kohustus riigiabimeetmetest eelnevalt teavitada lasub liikmesriikidel ning et otsus suurprojekti kohta ei ole otsus suurprojekti vastavuse kohta riigiabi eeskirjadele.

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat pidas ametlike talitustevaheliste konsultatsioonide raames konkurentsi peadirektoraadiga suurprojektide üle nõu enne 2012. aasta lõppu, kuigi mitte süstemaatiliselt.

Komisjon kehtestas ennetusmeetmed ja tõhustas oma talituste vahelist koostööd tagamaks, et programmitöö perioodil 2014–2020 vastavad kõik suurprojektid, mille liikmesriigid esitavad ja mille kohta komisjon otsuse teeb, uutele riigiabi käsitlevatele õigusaktidele.

Kui minna kaugemale ning püüda saavutada õiguskindlust kõikide suurprojektide kohta esitatavate ametlike riigiabi teadete kaudu, oleks see vastuolus mitte üksnes riigiabi ajakohastamise protsessiga, vaid ka üldise lihtsustamise ja kõikide sidusrühmade halduskoormuse vähendamise eesmärgiga ning tooks kaasa täiendava riski seoses ERFist/ÜFist rahastatavate suurprojektide õigeaegse rakendamisega.

Vt ka komisjoni vastused punktidele 69 ja 107 ning punkti 114 alapunktile c.

3. soovitus

Komisjon nõustub soovitusega ja on selle juba rakendanud, sest liikmesriigid saavad esitada komisjonile suurprojekti ettepaneku vaid siis, kui kõiki riigiabi nõuetele vastavuse küsimusi on selgitatud, sealhulgas vajaduse korral riigiabist teavitamise kaudu.

Samuti tõhustas komisjon oma talituste vahelist koostööd tagamaks, et programmitöö perioodil 2014–2020 on liikmesriigid kõikide suurprojektide puhul, mille nad esitavad ja mille kohta komisjon otsuse teeb, põhjalikult hinnanud nende vastavust hiljuti ajakohastatud õigusaktidele riigiabi kohta.

123

Perioodi 2007–2013 õigusraamistikuga nõutakse, et auditeerimisasutused esitavad oma iga-aastastes kontrolliaruannetes auditite peamised tulemused, kuid mitte üksikasjalikku teavet tegevusauditite raames kindlakstehtud vigade laadi kohta. Seda võib aga teha vabatahtlikult. Seepärast võib auditeerimisasutuste edastatud teave näidata nende suutlikkust riigiabiga seotud vigu avastada tegelikust väiksemana.

Et suurendada auditeerimisasutuste suutlikkust riigiabi valdkonnas auditeid teha, teevad komisjoni talitused nendega ka pidevalt tihedat koostööd koolituste, juhiste ja kogemuste vahetamise kaudu, sealhulgas spetsiaalsete auditi kontrollnimekirjade jagamise teel, mida komisjon tegi 2011. aastal ja uuesti 2015. aastal.

Samuti on komisjoni enda kontrollide käigus hiljuti leitud, et kooskõlas kontrollikoja hinnanguga on auditeerimisasutuste kasutatavate riigiabi kontrollnimekirjade kvaliteet oluliselt paranenud (vt punkt 79).

124

Komisjoni talitused on liikmesriikide auditeerimis- ja koordineerimisasutustega juba jaganud üldise grupierandi määruse kohaseid kontrollnimekirju, mis võimaldavad neil eelnevalt kontrollida kõikide nõuetele vastavuse tingimuste täitmist või tõhustada selles valdkonnas tehtavaid auditeid. Liikmesriikidega jagatakse eri viisil (töörühmad, riiklike koordinaatorite võrgustik, mitmepoolsed või kahepoolsed auditite koordineerimise koosolekud jne) ka avastatud probleemide liigitamise süsteemi, häid ja halbu tavasid ning kontrolli käigus saadud kogemusi. Lisaks pakutakse riigiabi eeskirjade tõlgendusi tõlgendamisalaste küsimuste süsteemi (e-riigiabi WIKI), analüüsitabelite ja muu sellise kaudu.

Komisjon on seisukohal, et Deggendorfi põhimõtet saab rakendada vaid üksiku liikmesriigi tasandil. Komisjon kavatseb selgitada seda teemat 2014. aasta üldise grupierandi määruse käimasoleva läbivaatamise käigus.

Kui liikmesriigil peaks olema kahtlusi või raskusi seoses selle kindlakstegemisega, kas teatava ettevõtja suhtes kehtib tagastamiskorraldus, saab ta vastastikuse koostöö raames pöörduda konkurentsi peadirektoraadi poole.

4. soovitus a)

Komisjon nõustub soovitusega ja on selle juba rakendanud.

Komisjon kontrollib auditeerimisasutuste mitmesuguste auditimenetluste raames tehtava riigiabi käsitleva töö kvaliteeti komisjoni riskipõhistes auditites auditeerimisasutuste tehtud töö kohta, mis hõlmavad metoodikat (sh kontrollnimekirju), mida auditeerimisasutused süsteemiauditite ja tegevusauditite puhul kasutavad; auditeerimisasutuste juba tehtud auditite uue teostamise käigus, et kontrollida esitatud tulemuste kehtivust, või auditeerimisasutuste poolt komisjonile esitatud iga-aastaste kontrolliaruannete läbivaatamise käigus, et veenduda, kas auditeerimisasutuse arvamus tugineb kindlalt süsteemi- ja tegevusauditite tulemustele.

Mõnel juhul on komisjon juba soovitanud asjaomastel auditeerimisasutustel oma kontrollnimekirju tõhustada, et need hõlmaksid ulatuslikumalt riigiabi kontrollimist. Komisjon tagab ka edaspidi, et auditeerimisasutused kasutavad nõuetekohaseid kontrollnimekirju.

4. soovitus b)

Komisjon ei nõustu selle soovitusega, sest see on vastuolus komisjoni eesmärkidega, mida püütakse saavutada 2012. aastal liikmesriikidele esitatud juhiste kaudu – mitte kontrollida süstemaatiliselt üle projekte, mille kohta on tehtud otsus enne asjaomast kuupäeva (jättes liikmesriikide võimaluse teavitada või mitte), ning tagada liikmesriikidele ja abisaajatele stabiilsus seoses selliste projektide kohtlemisega.

4. soovitus c)

Komisjon nõustub soovitusega ja juba rakendab seda.

Riigiabi tegevuskava rakendamise kontekstis tegutseb komisjon juba oma riigiabi käsitlevate otsuste põhjal, mida kasutatakse juhtumiuuringutena: näiteks põhineb üle poole temaatiliste seminaride (seni on korraldatud seminarid teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni valdkonnas ja energia valdkonnas) programmidest konkreetsetel juhtumitel (tegelikud riigiabi käsitlevad otsused).

Komisjoni talitused pakuvad juhiseid ka tabelite, kontrollnimekirjade või kiirvastustena abi andvate asutuste esitatud tõlgendamisalastele küsimustele. Küsimuste ja vastuste põhjal avaldatakse korduvaid küsimusi käsitlevaid dokumente.

Komisjon jätkab kõikidele asjaomastele asutustele, sealhulgas Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programme haldavatele asutustele suunatud juhiste ajakohastamist, kui muutused seda nõuavad.

Samuti pakub hiljuti vastu võetud komisjoni teatis, mis käsitleb abi mõistet, juhiseid selle kohta, millal ELi riigiabi kontroll avaliku sektori kulutusi hõlmab ja millal mitte.

4. soovitus d)

Komisjon ei nõustu selle soovitusega, sest vähese tähtsusega abi määrusega jäetakse liikmesriikide otsustada, kas luua vähese tähtsusega abi jälgimiseks keskne register või tugineda oma töös muudele vahenditele (nt abisaajate kinnitustele).

Kuigi vähese tähtsusega abi keskne register oleks eelistatav, ei seata vähese tähtsusega abi määruse artikliga 6 liikmesriikidele kohustust sellist registrit omada ning võimaldatakse neil rakendada kumuleerimiseeskirja muude vahendite abil (nt abisaajate kinnituste põhjal). Liikmesriikidele valikuvõimaluse jätmine on kooskõlas üldpõhimõttega, mille kohaselt liikmesriigid saavad otsustada enda jaoks kõige sobilikuma halduskorralduse. Samuti täheldas komisjon vähese tähtsusega abi määruse läbivaatamist käsitleva esimese konsultatsiooni kontekstis mitme liikmesriigi negatiivset reaktsiooni vähese tähtsusega abi kohustusliku registri ideele.

(http://ec.europa.eu/competition/consultations/2013_de_minimis/index_en.html)

4. soovitus e)

Komisjon ei nõustu soovitusega, sest ta on seisukohal, et Deggendorfi põhimõtet saab rakendada vaid üksiku liikmesriigi tasandil. Komisjon kavatseb selgitada seda teemat 2014. aasta üldise grupierandi määruse käimasoleva läbivaatamise käigus.

Kui liikmesriigil peaks olema kahtlusi või raskusi seoses selle kindlakstegemisega, kas teatava ettevõtja suhtes kehtib tagastamiskorraldus, saab ta vastastikuse koostöö raames pöörduda konkurentsi peadirektoraadi poole.

129

Mis puudutab riigiabi eeltingimuste hindamist, siis nagu on sätestatud ühissätete määruses, peab see põhinema ühissätete määruse XI lisas määratletud kolmel kriteeriumil. Riigiabi eeskirjadele vastavus programmitöö perioodil 2007–2013 ei ole iseenesest nõuete täitmise kriteerium.

Komisjon jätkab aga kõikide riigiabi eeskirjadele vastavusega seotud küsimuste kontrollimist kõikides liikmesriikides ja võtab vajaduse korral asjakohased meetmed.

5. soovitus a)

Komisjon nõustub selle soovitusega.

Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega tegeleva nelja peadirektoraadi peadirektorid juba kohtuvad korrapäraselt eeltingimuste täitmisega seotud maksete peatamise komitees. Jätkatakse praeguse, nii ennetava (liikmesriikide tegevuskavade rakendamine eeltingimuste täitmata jätmise korral) kui ka korrigeeriva (vajaduse korral maksete peatamine) lähenemisviisi ranget ja järjepidevat kohaldamist.

5. soovitus b)

Komisjon nõustub soovitusega.

Komisjon nõustub soovitusega kontrollida liikmesriikide võimet täita riigiabi eeskirju, tuginedes oma andmebaasides olevale teabele, mis tuleneb eelkõige kättesaadavatest auditileidudest.

Komisjon kasutab sellise kontrollimise tulemusi, et paremini suunata oma kontrolli- ja koolitustegevust, mida ta liikmesriikide asjaomastele programme haldavatele asutustele pakub.

QJ-AB-16-024-ET-E    ISSN 1977-5652

Viimastel aastatel on kontrollikoja auditid näidanud, et ühtekuuluvuspoliitikas on riigiabi eeskirjade eiramise tase väga kõrge. Komisjon ja kontrollikoda avastasid oluliselt rohkem riigiabi eeskirjade rikkumisi kui liikmesriigid, mis näitab teadlikkuse suurendamise vajadust ning komisjoni jätkuva toetuse vajalikkust. Programmitöö perioodil 2007–2013 ei võimaldanud komisjoni andmebaasid riigiabiga seotud vigu asjakohaselt analüüsida ning komisjoni järelevalve abil ei suudetud väljamakstud riigiabi olulisel määral sisse nõuda.
Komisjon on võtnud meetmeid, et lihtsustada kohaldatavaid riigiabi õigusakte ning edendada liikmesriikide haldussuutlikkust. Programmitöö perioodiks 2014–2020 on vastutus riigiabimeetmete rakendamise eest antud üle liikmesriikidele, millega kaasneb riigiabiga seotud vigade sagenemise oht.