EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tālrunis: +352 4398-1

Uzziņām: eca.europa.eu/lv/Pages/ContactForm.aspx

Tīmekļa vietne: eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa (http://europa.eu).

Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads

Print | ISBN 978-92-872-5875-5 | ISSN 1831-0877 | doi:10.2865/91548 | QJ-AB-16-024-LV-C
PDF | ISBN 978-92-872-5890-8 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/759810 | QJ-AB-16-024-LV-N
EPUB | ISBN 978-92-872-5851-9 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/746024 | QJ-AB-16-024-LV-E

© Eiropas Savienība, 2016. gads

Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS

Bezmaksas izdevumi

•Viens eksemplārs:
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

•Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:
Eiropas Savienības pārstāvniecībās
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),
ar Europe Direct dienesta starpniecību
(http://europa.eu/contact/index_lv.htm)
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras vietas Eiropas Savienībā) (*).

(*)Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas vai taksofonus).

Maksas izdevumi

•Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

Notikums | Datums
Revīzijas plāna pieņemšana / revīzijas sākums | 12.11.2014
Ziņojuma projekta oficiāla nosūtīšana Komisijai (vai citai revidējamai vienībai) | 16.6.2016
Galīgā ziņojuma pieņemšana pēc pretrunu procedūras | 7.9.2016
Komisijas (vai citas revidējamās vienības) oficiālās atbildes saņemtas visās valodās | 27.9.2016

LV | 2016 | Nr. 24

Īpašais ziņojums

Jāpastiprina centieni, lai
uzlabotu informētību
par valsts atbalsta
noteikumiem kohēzijas
politikas jomā un panāktu
atbilstību tiem

(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)

Revīzijas darba grupa

ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrēti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu un izdevumu apjoms, paredzamie notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.

Šo lietderības revīziju veica ERP locekļa Henri Grethen vadītā II apakšpalāta, kura revidē ieguldījuma kohēzijai, izaugsmei un iekļautībai izdevumu jomas. Revīziju vadīja par šo ziņojumu atbildīgais loceklis Oskar Herics, un tajā piedalījās biroja vadītāja Margit Spindelegger, atbildīgais vadītājs Niels Brokopp, darbuzdevuma vadītāji Gert Rammeloo un Angelika Zych, atašejs Ildiko Preiss un revidentes Dana Moraru, Maria Ploumaki un Laura Zanarini.

No kreisās uz labo: A. Zych, I. Preiss, G. Rammeloo, N. Brokopp, M. Spindelegger, O. Herics.

Saturs

Saīsinājumi

Glosārijs

Kopsavilkums

Ievads

Kas ir valsts atbalsts, un kāda ir tā finansiālā nozīme Eiropas Savienībā

Valsts atbalsta piešķiršanas kārtība

Dalībvalstīm par valsts atbalstu jāpaziņo Komisijai

Atbrīvojums no paziņošanas pienākuma

Galvenie dalībnieki, kas iesaistīti kohēzijas politikas darbības programmu pārvaldībā

Eiropas Revīzijas palātas un dalībvalstu augstāko revīzijas iestāžu veiktās revīzijas valsts atbalsta jomā

Revīzijas tvērums un pieeja

Apsvērumi

Komisija neveic visaptverošu ar valsts atbalstu saistīto kļūdu analīzi, un dalībvalstis nepietiekami koncentrējas uz valsts atbalstu

Daudz ar valsts atbalstu saistītu kļūdu Eiropas Reģionālās attīstības fonda, Kohēzijas fonda un, ievērojami mazākā mērā, Eiropas Sociālā fonda līdzekļu izmantošanā

Komisijas veikto uzraudzību vājināja visaptverošas analīzes trūkums un nepietiekama iekšējā koordinācija

Dalībvalstu revīzijas iestādes nepietiekami koncentrējas uz atbilstību valsts atbalsta noteikumiem

Komisija veica pasākumus, lai vienkāršotu piemērojamos tiesību aktus valsts atbalsta jomā un veicinātu dalībvalstu administratīvo spēju

Paplašinātā Vispārējo grupu atbrīvojuma regula atbildību no Komisijas pārnes uz dalībvalstīm

Nesen ieviestie ex ante nosacījumi un lielo projektu procedūra var uzlabot atbilstību valsts atbalsta noteikumiem kohēzijas politikas jomā

Komisijas izveidotā Valsts atbalsta kopīgas rīcības plāna mērķis ir stiprināt dalībvalstu administratīvo spēju, un tam ir vajadzīga pastāvīga uzmanība

Secinājumi un ieteikumi

I pielikums. |  | Valsts atbalsta izdevumi pa dalībvalstīm, 2010.–2014. gads, miljoni EUR
II pielikums. |  | Konkurences ģenerāldirektorāta veikto uzraudzības pasākumu rezultāti, 2006.–2014. gads
III pielikums. |  | Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ģenerāldirektorāta pieņemtie lielie projekti attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu
IV pielikums. |  | Tiesiskais regulējums valsts atbalsta jomā

Komisijas atbildes

Saīsinājumi

COCOF: Fondu koordinācijas komiteja

COMP ĢD: Konkurences ģenerāldirektorāts

EKT-EP: Eiropas Konkurences tīkls — elektroniskā pārraide

EMPL ĢD: Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts

ERAF: Eiropas Reģionālās attīstības fonds

ESF: Eiropas Sociālais fonds

ESIF: Eiropas strukturālie un investīciju fondi

GKZ: Gada kontroles ziņojums

ĢD: Ģenerāldirektorāts

IKP: Iekšzemes kopprodukts

IKT: Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas

IT: Informācijas tehnoloģijas

JASPERS: Kopēja palīdzība projektu sagatavošanai Eiropas reģionos

KF: Kohēzijas fonds

LESD: Līgums par Eiropas Savienības darbību

MAPAR: Revīzijas procesu, darbību un resursu pārvaldība

MVU: Mazie un vidējie uzņēmumi

PPS: Pārkāpumu pārvaldības sistēma

R&D: Pētniecība un attīstība

R&D&I: Pētniecība, attīstība un inovācija

REGIO ĢD: Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ģenerāldirektorāts

VGAR: Vispārējā grupu atbrīvojuma regula

Glosārijs

Augstākās revīzijas iestādes ir valsts iestādes, kas atbild par valsts ieņēmumu un izdevumu revīziju.

Darbības programmā ir izklāstītas dalībvalsts prioritātes, īpašie mērķi un plāns, kā noteiktā periodā, parasti septiņos gados, tiks izmantoti līdzekļi, lai finansētu projektus. Šiem projektiem ir jāpalīdz sasniegt vienu vai vairākus no darbības programmas prioritārā virziena līmenī noteiktajiem mērķiem. Programmas jāizstrādā attiecībā uz katru fondu, kas darbojas kohēzijas politikas jomā, t. i., Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu. Darbības programmas sagatavo dalībvalstis, un pirms jebkādu maksājumu veikšanas no ES budžeta tās apstiprina Komisija. Attiecīgajā periodā tās var grozīt tikai tad, ja abas puses tam piekrīt.

Eiropas Reģionālās attīstības fonda mērķis ir stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, izlīdzinot galvenās reģionālās atšķirības, ar finansiālu atbalstu infrastruktūras izveidei un produktīviem ieguldījumiem darbvietu radīšanā, galvenokārt uzņēmumiem.

Eiropas Sociālā fonda mērķis ir stiprināt ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, uzlabojot nodarbinātību un darba iespējas, galvenokārt ar apmācības pasākumiem, un veicinot augstāka līmeņa nodarbinātību un jaunu un labāku darbvietu radīšanu.

Eiropas strukturālie un investīciju fondi (ESI fondi) aptver piecus atsevišķus fondus, kuru mērķis ir mazināt reģionālās atšķirības Eiropas Savienībā un kuru politikas satvars ir noteikts septiņu gadu DFS budžeta periodam. Šie fondi ir Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF), Eiropas Sociālais fonds (ESF), Kohēzijas fonds (KF), Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds (EJZF).

Ekspertu grupa Eiropas strukturālo un investīciju fondu jautājumos (EGESIF) tika izveidota Komisijā ar mērķi sniegt konsultāciju Komisijai jautājumos saistībā ar tām programmām, kas pieņemtas un īstenotas saskaņā ar Eiropas strukturālo un investīciju fondu regulām. Tā ir viena no divām grupām, kas aizstāj Fondu koordinācijas komiteju (otra grupa ir COESIF — Eiropas strukturālo un investīciju fondu koordinācijas komiteja).

Finanšu korekciju mērķis ir pasargāt ES budžetu no kļūdainu vai nepareizu izdevumu sloga. Attiecībā uz izdevumiem, kuriem piemēro dalītu pārvaldību, nepareizi veikto maksājumu atgūšana ir galvenokārt dalībvalstu pienākums. Finanšu korekcijas var veikt, atņemot nepareizi veikto izdevumu summu no dalībvalstu izdevumu deklarācijām vai atgūstot līdzekļus no saņēmējiem. Finanšu korekcijas var noteikt arī Komisija.

Fondu koordinācijas komitejā (COCOF) ietilpst dalībvalstu pārstāvji, to izveidoja saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1083/2006 103. pantu, un tā sniedz padomus Komisijai par ERAF, ESF un KF īstenošanu. COCOF metodiskajiem norādījumiem ir ieteikumu raksturs, tajos ir minēti praktiski piemēri un sniegta informācija, taču tie nav ne juridiski saistoši, ne ierobežojoši.

Gada kontroles ziņojumi (GKZ) ir revīzijas iestāžu sniegtie ikgadējie ziņojumi, kuros izklāstīti visu to revīziju konstatējumi, kuras tās veikušas vienai noteiktai vai vairākām darbības programmām. GKZ ir galvenais dokuments, ar ko revīzijas iestādes sniedz pārliecību par attiecīgās(-o) darbības programmas(-u) pārvaldības un kontroles sistēmām, kā arī par līdzfinansēto projektu likumību un pareizību.

Kohēzijas fonda mērķis ir uzlabot ekonomisko un sociālo kohēziju Eiropas Savienībā, finansējot vides un transporta projektus dalībvalstīs, kuru NKP uz vienu iedzīvotāju ir mazāks par 90 % no ES vidējā līmeņa.

Kohēzijas politika ir viena no lielākajām politikas jomām, kurās tiek izmantots ES budžets. Tās mērķis ir samazināt atšķirības dažādu reģionu attīstībā, pārstrukturēt rūpnieciskās lejupslīdes reģionus un diversificēt lauku apvidus, kā arī veicināt pārrobežu, starptautisko un starpreģionālo sadarbību. To finansē Eiropas Reģionālās attīstības fonds, Eiropas Sociālais fonds un Kohēzijas fonds.

Lielie projekti ir projekti, kas finansiāli ir tik svarīgi, ka dalībvalstij ir vajadzīgs īpašs Komisijas lēmums, lai saņemtu ES līdzfinansējumu no Eiropas Reģionālās attīstības fonda vai Kohēzijas fonda. To kopējās izmaksas pārsniedz EUR 50 miljonus, un parasti tie ir liela mēroga infrastruktūras projekti transporta, vides un citās nozarēs, tādās kā kultūra, izglītība, enerģētika vai IKT.

Partnerattiecību nolīgumi ir nolīgumi, kas parakstīti starp Eiropas Komisiju un katru dalībvalsti attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu. Tajos ir izklāstīti valstu iestāžu plāni par to, kā izmantot finansējumu no Eiropas struktūrfondiem un investīciju fondiem, un norādīti katras valsts stratēģiskie mērķi un ieguldījumu prioritātes, tos sasaistot ar stratēģijas “Eiropa 2020” gudrai, ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei vispārējiem mērķiem. Tajos ir aprakstīti arī ex ante nosacījumi un sniegta informācija par izpildes vadības sistēmām. Tos sagatavo dalībvalsts, apspriežoties ar Komisiju, un Komisijai tie ir jāpieņem.

Plānošanas periods ir daudzgadu periods, kurā plāno un īsteno kohēzijas politikas izdevumus.

Revīzijas iestāde sniedz Komisijai pārliecību par darbības programmas pārvaldības sistēmu un iekšējās kontroles efektīvu darbību (un tādējādi par apliecināto izdevumu likumību un pareizību). Revīzijas iestādes parasti ir departamenti valstu kancelejās, finanšu ministrijās (vai ministrijām pakļautajās iekšējās kontroles struktūrās), citās ministrijās vai augstākajās revīzijas iestādēs. Tām jābūt funkcionāli neatkarīgām no iestādēm, kuras pārvalda fondus. Par sistēmu revīziju un darbību revīziju konstatējumiem revīzijas iestāde ziņo attiecīgās darbības programmas vadošajām un sertifikācijas iestādēm. Ziņojumi par sistēmu revīzijām un gada kontroles ziņojumi tiek iesniegti arī Komisijai. Ja revīzijas iestāde uzskata, ka vadošā iestāde nav veikusi vajadzīgos koriģējošos pasākumus, tai jāvērš šim jautājumam Komisijas uzmanība.

Saderības novērtējums ir atbalsta pasākuma negatīvās ietekmes uz tirdzniecību un konkurenci iekšējā tirgū salīdzināšana ar tā pozitīvo ietekmi, kas izpaužas kā skaidri noteiktu kopējas ieinteresētības mērķu sasniegšanas veicināšana. Salīdzinot šīs ietekmes, ņem vērā atbalsta ietekmi uz sociālo labklājību Eiropas Savienībā. Saderības novērtējums ir tikai un vienīgi Komisijas kompetencē.

Sertifikācijas iestādes veic vadošo iestāžu deklarēto izdevumu pirmā līmeņa pārbaudes un apliecina šo izdevumu likumību un pareizību. Parasti tās ir struktūrvienības finanšu ministrijās vai ministrijām pakļautajās iekšējās kontroles struktūrās.

Uzņēmums ir jebkura vienība, kas iesaistīta saimnieciskajā darbībā neatkarīgi no tās juridiskā statusa vai veida, kādā tā tiek finansēta.

Vadošā iestāde ir valsts, reģionālā vai vietējā publiskā sektora iestāde vai jebkura cita publiska vai privāta struktūra, ko darbības programmas pārvaldībai ir izraudzījusies dalībvalsts. Tās uzdevumi ietver finansējamo projektu atlasi, projektu īstenošanas uzraudzību un ziņošanu Komisijai par finanšu aspektiem un sasniegtajiem rezultātiem.

Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi ir saimnieciskā darbība, ko valsts iestādes ir noteikušas kā īpaši svarīgu iedzīvotājiem un kas netiktu veikta (vai tiktu veikta saskaņā ar citiem nosacījumiem), ja nebūtu valsts intervences. Piemēri: transporta tīkli, pasta pakalpojumi un sociālie pakalpojumi.

Kopsavilkums

I

Valsts atbalsts ir dalībvalsts piešķirts atbalsts, kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšrocību konkrētiem uzņēmumiem, ciktāl tas iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. Lai nodrošinātu iekšējā tirgus pareizu darbību, valsts atbalsts ir principā aizliegts. Tomēr noteikta lieluma atbalsts, kas piešķirts konkrētās nozarēs, ģeogrāfiskajos apgabalos vai īpašos apstākļos, var būt saderīgs ar iekšējo tirgu. No 2010. līdz 2014. gadam dalībvalstis ik gadu piešķīra valsts atbalstu vidēji EUR 76,6 miljardu apmērā, izņemot atbalstu finanšu nozarei, dzelzceļa nozarei un sabiedriskajiem pakalpojumiem, tādiem kā pasta pakalpojumi. Tas atbilst vairāk nekā 0,5 % no ES dalībvalstu IKP.

II

Kohēzijas politika ir viena no galvenajām ES budžeta izdevumu jomām. Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF), Kohēzijas fonda (KF) un Eiropas Sociālā fonda (ESF) kopējais budžets 2014.–2020. gada plānošanas periodā sasniedz EUR 352 miljardus, kas ir vairāk nekā 2007.–2013. gada plānošanas periodā (EUR 347 miljardi). Saskaņā ar Komisijas aplēsēm ERAF/KF un ESF izdevumi veidoja vairāk nekā vienu ceturto daļu no valsts atbalsta, kas Eiropas Savienībā tika piešķirts 2007.–2013. gada periodā.

III

Šajā revīzijā attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu Palāta novērtēja neatbilstības līmeni valsts atbalsta noteikumiem kohēzijas politikas jomā un to, cik lielā mērā Komisija apzinājās neatbilstības cēloņus. Revidenti arī pārbaudīja, vai Komisijas veiktie pasākumi attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu stiprinās tās un dalībvalstu spēju novērst, atklāt un labot valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus.

IV

Daudzās revīzijās 2010.–2014. gada periodā Komisija un Revīzijas palāta atklāja valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus; ar valsts atbalstu saistītās kļūdas ERAF un KF bija nozīmīgs faktors, kas ietekmēja Palātas aplēsto kļūdu līmeni kohēzijas politikas jomā. Palāta konstatēja, ka Komisijas atklāto pārkāpumu īpatsvars, veicot revīzijas un uzraudzību kohēzijas jomā, bija līdzīgs Palātas iegūtajiem rādītājiem. Savukārt dalībvalstu revīzijas iestādes valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus atklāja daudz retāk nekā Komisija vai Palāta. Tas norāda uz to, ka līdz šim revīzijas iestādes darba gaitā nebija pievērsušas pietiekamu uzmanību valsts atbalstam.

V

Komisija 2007.–2013. gada plānošanas periodā nereģistrēja tās atklātās kļūdas saistībā ar valsts atbalstu vai dalībvalstu paziņotās kļūdas tā, lai varētu veikt pienācīgu analīzi. Šāda analīze būtu Komisijai palīdzējusi izstrādāt mērķtiecīgākus un precīzākus preventīvos pasākumus dalībvalstīm un programmām.

VI

Finanšu ziņā apjomīgu projektu (lielo projektu) pieteikumos dalībvalstis norāda, vai tās uzskata, ka ieguldījumā ir iesaistīts valsts atbalsts, un Komisija šo informāciju var pārbaudīt. It sevišķi 2007.–2013. gada plānošanas perioda sākumā Komisija sistemātiski nepārbaudīja lielo projektu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem. Pastāv risks, ka daži ES līdzfinansētie lielie projekti nav saderīgi ar iekšējo tirgu, arī tāpēc, ka pirms 2012. gada un saskaņā ar skaidrojumu, kas sniegts Leipzig Halle spriedumā, dalībvalstis Komisijai reti paziņoja par investīcijām infrastruktūrā. Lai nākotnē šo risku mazinātu, Komisija pastiprināja iekšējos profilakses pasākumus un ieviesa alternatīvu apstiprināšanas procedūru, kurā ietilpst neatkarīga kvalitātes pārbaude attiecībā uz 2014.–2020. plānošanas periodu. Šī alternatīvā procedūra nav izstrādāta, lai vienmēr nodrošinātu juridisko noteiktību dalībvalstīm attiecībā uz atbilstību valsts atbalsta noteikumiem brīdī, kad tiek pieņemts lēmums par lielo projektu. Šādu noteiktību var gūt tikai, pamatojoties uz dalībvalsts paziņojumu, kuram seko Komisijas lēmums par valsts atbalstu.

VII

Komisija veica pasākumus, lai 2014.–2020. gada plānošanas periodā vienkāršotu piemērojamos tiesību aktus valsts atbalsta jomā, kā rezultātā ir samazinājies administratīvais slogs un palielinājusies pārredzamība, bet ir arī palielinājusies dalībvalstu atbildība par atbalsta pasākumu izstrādi un īstenošanu. Dalībvalstīm uzņemoties lielāku atbildību, palielinās kļūdu skaita pieauguma risks valsts atbalsta jomā: Komisijas veiktās uzraudzības rezultāti rāda, ka 2007.–2013. gada plānošanas periodā dalībvalstis ir pieļāvušas daudz kļūdu atbalsta shēmu izstrādē un īstenošanā. Lai mazinātu šo risku, Komisija veica pasākumus dalībvalstu administratīvās spējas veicināšanai valsts atbalsta jomā, tostarp ieviešot priekšnosacījumus valsts atbalsta sistēmām, lai tās veicinātu Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektīvu un lietderīgu izmantošanu (ex ante nosacījumi). Tomēr dalībvalstis, kuras uzskatīja par tādām, kas nepilda ex ante nosacījumus, ne obligāti ir tās dalībvalstis, kurās Komisija iepriekš konstatējusi visvairāk problēmu. Turklāt šiem pasākumiem jāpievērš pastāvīga uzmanība.

VIII

Palāta ir formulējusi turpmāk uzskaitītos ieteikumus.

a)Komisijai jāpiemēro koriģējoši pasākumi, ja atbalsta pasākumi neatbilst valsts atbalsta noteikumiem.

b)i)Komisijai jāizmanto MAPAR pārkāpumu reģistrēšanai tādā veidā, kas ļautu viegli analizēt, piemēram, pārkāpumu veidu, biežumu, smaguma pakāpi, ģeogrāfisko izcelsmi un cēloni. Datubāzē jāiekļauj arī informācija par turpmākajiem pasākumiem saistībā ar šiem pārkāpumiem (piemēram, veiktās finanšu korekcijas).

ii)Attiecībā uz PPS Komisijai jāpielāgo datubāzes struktūra, lai informāciju par (piemēram, valsts atbalsta noteikumu) pārkāpumiem varētu iegūt un analizēt visās dalībvalstīs un dažādos veidos.

iii)Regulāri jānodrošina COMP ĢD piekļuve visai svarīgajai informācijai par valsts atbalsta noteikumu pārkāpumiem, kura atrodas MAPAR un PPS.

iv)Komisijai, izmantojot informāciju, kas pieejama tās datubāzēs, ik pēc diviem gadiem jāpārbauda dalībvalstu spēja izpildīt valsts atbalsta noteikumus; tas jādara, veicot analīzi par, piemēram, Komisijas pašas vai dalībvalstu iestāžu atklāto valsts atbalsta kļūdu veidu, biežumu, smaguma pakāpi, ģeogrāfisko izcelsmi un cēloni. Komisijai jāizmanto šīs pārbaudes uzraudzības nolūkā, kā arī, lai novirzītu atbalsta pasākumus, piemēram, dalībvalstīm paredzētos apmācības pasākumus, jomās, kurās tie visvairāk nepieciešami.

c)Komisijai jāapstiprina lielie projekti tikai pēc tam, kad iekšēji pārbaudīta atbilstība valsts atbalsta noteikumiem, un konsekventi jāprasa dalībvalstīm vajadzības gadījumā paziņot par atbalstu, lai dalībvalstīm nodrošinātu juridisko noteiktību neatkarīgi no to izmantotās pieteikuma procedūras.

d)i)Komisijai jānodrošina, ka revīzijas iestādes pietiekamā apjomā un kvalitātē pārbauda atbilstību valsts atbalsta noteikumiem.

ii)Saistībā ar 2007.–2013. gada plānošanas perioda slēgšanu Komisijai jāprasa revīzijas iestādēm pārbaudīt to lielo projektu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, kuri apstiprināti līdz 2012. gada beigām.

iii)Komisijai jāizstrādā papildu norādījumi un jāietver tajos gadījumu pētījumi, kas atspoguļo labu praksi un izplatītākos valsts atbalsta noteikumu pārkāpumu veidus un cēloņus.

iv)Komisijai jāmudina dalībvalstis izveidot centrālu reģistru, lai uzraudzītu neliela apjoma dotāciju uzkrāšanos, kas kopā nedrīkst pārsniegt noteiktu summu (de minimis atbalsts).

v)Komisijai jāizveido centralizēta ES mēroga datubāze, kurā attiecīgās dalībvalstu iestādes varētu noskaidrot tādu uzņēmumu identitāti, uz kuriem attiecas valsts atbalsta atgūšanas rīkojumi, kā arī atbalsta atgūšanas procedūras statusu, lai attiecīgās dalībvalstu iestādes varētu nodrošināt atbilstību piemērojamajiem tiesību aktiem (Deggendorf princips). Piekļuve jāsniedz tikai atbilstoši vajadzībai uzzināt informāciju.

e)Ja ex ante nosacījumi attiecībā uz valsts atbalstu nebūs izpildīti līdz 2016. gada beigām, Komisijai jāizmanto savas pilnvaras, lai apturētu maksājumus attiecīgajām dalībvalstīm, kamēr tās nebūs novērsušas visus nozīmīgos trūkumus.

Ievads

01

Konkurences politikas mērķis ir nodrošināt, ka uzņēmumi cits ar citu konkurē vienlīdzīgi, pamatojoties uz savām precēm un cenām un nesaņemot negodīgas priekšrocības. Tā kā ES vienotais tirgus garantē preču un pakalpojumu brīvu tirdzniecību visā Savienībā, konkurences politiku reglamentē Eiropas līmenī¹. Valsts atbalsta noteikumi ir ES konkurences politikas galvenais aspekts.

02

Uzņēmums, kam piešķirts valsts atbalsts, vairs nekonkurē vienlīdzīgi. Tāpēc Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) valsts atbalsts ir principā uzskatīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu². Tomēr ir teritorijas un apstākļi, kuros tirgus nedarbojas tā, kā tam vajadzētu; ja nav apmierinātas noteiktas vajadzības, pastāv atšķirības. Lai sasniegtu sabiedriskās politikas mērķus, Līgumā ir uzskaitītas valsts atbalsta kategorijas, kas ir vai var būt saderīgas ar iekšējo tirgu³. Komisija ir izstrādājusi vairākus noteikumus attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar šīm kategorijām.

Kas ir valsts atbalsts, un kāda ir tā finansiālā nozīme Eiropas Savienībā

03

Līgumā valsts atbalsts definēts kā dalībvalsts piešķirts atbalsts, kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšrocību konkrētiem uzņēmumiem, ciktāl tas iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. Lai atbalstu uzskatītu par valsts atbalstu, ir jābūt izpildītiem visiem definīcijā izklāstītajiem kritērijiem. Šie kritēriji ir uzskaitīti 1. tabulā.

1. tabula

Kritēriji, saskaņā ar kuriem atbalsts ir uzskatāms par valsts atbalstu

| Kritērijs un skaidrojums | Piemēri
1. | Atbalstu piešķir valsts vai no valsts līdzekļiem. Valsts līdzekļi ir līdzekļi, ko nodrošina dalībvalsts iestāde vai valstij piederoša vai tās kontrolēta vienība¹. | Subsīdijas, atbrīvojumi no nodokļa vai garantijas.
2. | Atbalstu piešķir uzņēmumiem. Uzņēmums ir jebkura vienība, kas iesaistīta saimnieciskajā darbībā neatkarīgi no tās juridiskā statusa vai veida, kādā tā tiek finansēta². Saimnieciskā darbība ir preču vai pakalpojumu piedāvāšana tirgū³. | Uzņēmums, kas ražo automašīnas, labdarības organizācija, kas piegādā pārtiku, vai valsts uzņēmums, kas sniedz pasta pakalpojumus.
3. | Atbalsts rada priekšrocību. Priekšrocība ir ekonomisks labums, kuru parastos tirgus apstākļos uzņēmums nebūtu saņēmis⁴. | Uzņēmumam piešķirts aizdevums ar procentu likmi, kas ir zemāka par tirgus likmi.
4. | Piešķirtā priekšrocība ir selektīva. Jebkurš atbalsta piešķiršanas pasākums, kas nav vienlīdzīgi pieejams visiem uzņēmumiem, kuri darbojas dalībvalstī, ir selektīvs. | Pasākumi, kas attiecas tikai uz lieliem uzņēmumiem vai uzņēmumiem konkrētā nozarē, piemēram, transporta vai enerģētikas nozarē.
5. | Atbalsts rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus. Par konkurences izkropļojumu uzskata situāciju, kad atbalsta saņēmējs darbojas nozarē, kurā pastāv vai varētu pastāvēt konkurence⁵. | Atbalsts, kas piešķirts tekstilrūpniecības uzņēmumam, jo tekstilrūpniecības nozarē pastāv konkurence.
6. | Atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. Ja atbalsts rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, pieņem, ka tas iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm, ja ietekme uz citu dalībvalsti ir vairāk nekā maznozīmīga⁶. | Atbalsts, kas piešķirts vietējam mēbeļu ražotājam, jo mēbeļu ražotāji (vietējie vai citi) ir dažādās ES dalībvalstīs.

1 17. punkts lietā 248/84, 38. punkts lietā C-482/99.

2 74. punkts apvienotajās lietās C-180/98 līdz C-184/98.

3 36. punkts lietā C-35/96.

4 60. punkts lietā C-39/94.

5 141.–147. punkts apvienotajās lietās T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 līdz T-607/97, T-1/98, T-3/98 līdz T-6/98 un T-23/98.

6 81. punkts apvienotajās lietās T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 līdz T-607/97, T-1/98, T-3/98 līdz T-6/98 un T-23/98.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas paziņojumu par valsts atbalsta jēdzienu.

04

No 2010. līdz 2014. gadam dalībvalstis valsts atbalsta veidā ik gadu iztērēja vidēji EUR 76,6 miljardus⁴. Tas atbilst vairāk nekā 0,5 % no ES dalībvalstu IKP (sk. 1. attēlu). Šī summa ir nepilnīga, jo tā neietver lielāko daļu atbalsta, kas piešķirts dzelzceļa nozarei un tādiem vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem kā transporta tīkli vai pasta pakalpojumi, par kuriem pilnīgi dati attiecībā uz 2010.–2014. gada periodu nav pieejami. Turklāt tā neietver atbalstu, kas piešķirts finanšu nozarei (“krīzes atbalstu”), kas nenorāda uz parastos apstākļos piešķirtā valsts atbalsta summu un šajā revīzijā nav ietverts. Pārskats par katras dalībvalsts izdevumiem valsts atbalsta jomā 2010.–2014. gada periodā ir sniegts I pielikumā. Turpmākajos gados, pēc 2014. gada Enerģētikas un vides aizsardzības atbalsta pamatnostādņu pieņemšanas iekļaujot ziņojumos vairāk atjaunojamo energoresursu atbalsta shēmu (RES), var vēl vairāk palielināties ziņošana Komisijai par valsts atbalstu.

1. attēls

Valsts atbalsts Eiropas Savienībā, 2010.–2014. gads

Piezīme. Saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju izdevumu pieaugums 2014. gadā ir galvenokārt (85 % gadījumu) saistīts ar to, ka ziņojumos tika iekļauts lielāks skaits atjaunojamo energoresursu atbalsta shēmu. Ja šīs shēmas nebūtu iekļautas, paziņotais valsts atbalsts 2014. gadā būtu sasniedzis aptuveni EUR 73 miljardus. Turklāt ES līdzekļi ir iekļauti tikai no 2014. gada.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas Valsts atbalsta 2015. gada progresa ziņojumu.

05

Kopumā pastāv savstarpēja saistība starp dalībvalstu IKP uz vienu iedzīvotāju un valsts atbalsta izdevumiem (sk. 2. attēlu). Dānija, Somija un Zviedrija ir trīs dalībvalstis, kuru piešķirtā valsts atbalsta summa uz vienu iedzīvotāju 2010.–2014. gada periodā bija vislielākā.

2. attēls

Dalībvalstu valsts atbalsta izdevumu un IKP uz vienu iedzīvotāju salīdzinājums, 2010.–2014. gads

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas Valsts atbalsta 2015. gada progresa ziņojumu un Eurostat datiem par iedzīvotājiem un IKP uz vienu iedzīvotāju faktiskajās cenās.

06

Kohēzijas politika ir viena no galvenajām ES budžeta izdevumu jomām; to īsteno, izmantojot Eiropas Reģionālās attīstības fondu (ERAF), Kohēzijas fondu (KF) un Eiropas Sociālo fondu (ESF). Tās mērķis ir atbalstīt ekonomikas attīstību un nodarbinātību mazāk attīstītajos ES reģionos⁵. Kopējais ES budžets kohēzijas politikai 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir EUR 352 miljardi, kas ir vairāk nekā 2007.–2013. gada plānošanas periodā (EUR 347 miljardi)⁶. No 2010. līdz 2014. gadam kohēzijas politikai tika iztērēti EUR 216 miljardi ES līdzekļu⁷.

07

Piešķirto kohēzijas politikas līdzekļu summu nosaka, ņemot vērā atšķirības IKP līmeņos, tādējādi nabadzīgākie reģioni saņem lielāku finansiālo atbalstu⁸. Līdz ar to šie līdzekļi vairākās dalībvalstīs veido būtisku daļu no kopējiem valsts izdevumiem (sk. 3. attēlu). Tas īpaši attiecas uz dalībvalstīm, kuras Eiropas Savienībā iestājās 2004. un 2007. gadā; piemēram, piešķirto kohēzijas politikas līdzekļu summa 2014. gadā pārsniedza 5 % no visiem valsts izdevumiem Igaunijā, Ungārijā, Latvijā, Lietuvā un Polijā.

3. attēls

Kohēzijas politikai izmantotie ES līdzekļi pa dalībvalstīm, 2010.–2014. gads

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas grāmatvedības datiem un Eurostat statistiku par valsts izdevumiem.

08

Saskaņā ar Līgumu valsts atbalsta noteikumus piemēro tikai atbalstam, ko dalībvalstis piešķir struktūrām, kuras veic saimniecisku darbību⁹. Tādējādi atbalstam, ko tieši piešķir Komisija vai jebkura cita ES struktūra, piemēram, Eiropas Investīciju banka, valsts atbalsta noteikumus nepiemēro. ES finansējumam, ko piešķir saskaņā ar kohēzijas politiku, piemēro valsts atbalsta noteikumus, jo šos līdzekļus pārvalda dalībvalstis. Komisija lēš, ka 2007.–2013. gada plānošanas periodā aptuveni 40 % no kohēzijas politikas līdzekļiem, proti, EUR 139 miljardi, tika piešķirti projektiem, kuriem piemēro valsts atbalsta noteikumus¹⁰. Saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju kopējie valsts atbalsta izdevumi šajā periodā bija EUR 504 miljardi¹¹. Tādējādi kohēzijas politikas līdzekļi kopumā veidoja vairāk nekā vienu ceturto daļu no kopējiem valsts atbalsta izdevumiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā.

Valsts atbalsta piešķiršanas kārtība

Dalībvalstīm par valsts atbalstu jāpaziņo Komisijai

09

Līgums paredz, ka Komisija jāinformē par visiem plāniem piešķirt vai mainīt atbalstu¹². Praksē tas nozīmē to, ka, ja dalībvalsts vēlas piešķirt valsts atbalstu, tai jāinformē Komisijas Konkurences ģenerāldirektorāts (COMP ĢD). Šo procesu sauc par paziņošanu.

10

Kad dalībvalsts par plānoto atbalsta piešķiršanu ir paziņojusi, COMP ĢD nosaka, vai atbalsts ir uzskatāms par valsts atbalstu. Ja tā ir, tas novērtē, vai atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu, atbalsta pozitīvo ietekmi (skaidri noteikta kopējas ieinteresētības mērķa sasniegšanas veicināšana) salīdzinot ar tā negatīvo ietekmi (konkurences un tirdzniecības izkropļošana). Šo saderības novērtējumu var veikt tikai un vienīgi Komisija¹³.

Atbrīvojums no paziņošanas pienākuma

11

Lai gan Līgums valsts atbalstu principā aizliedz, tajā ir arī uzskaitītas atbalsta kategorijas, kas var būt saderīgas ar iekšējo tirgu. Šajā kontekstā Komisija var izdot noteikumus, norādot kritērijus, saskaņā ar kuriem par šādu kategoriju atbalstu nav jāpaziņo¹⁴. Komisija izstrādā šos noteikumus, pamatojoties uz pieredzi atbalsta pasākumu novērtēšanā un ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas judikatūru.

Vispārējā grupu atbrīvojuma regula (VGAR)

12

Attiecībā uz atbalsta kategorijām, kuras Komisija uzskata par saderīgām ar iekšējo tirgu, tā pieņēma regulu, saskaņā ar kuru – ja ir izpildīti visi nosacījumi – par šādu atbalstu nav jāpaziņo, ja vien atbalsta summa nepārsniedz regulā minētās robežvērtības. Šo regulu sauc par Vispārējo grupu atbrīvojuma regulu (VGAR)¹⁵. Šādu kategoriju piemēri ir valsts atbalsts kultūrai un vides aizsardzībai.

13

VGAR būtiski vienkāršo Komisijas un dalībvalstu darbu. Tā ļauj dalībvalstīm veikt daudzus atbalsta pasākumus bez paziņošanas procedūru piemērošanas vai Komisijas veiktā detalizētā saderības novērtējuma. VGAR ir izklāstīti vairāki vispārīgi noteikumi, kā arī noteikumi, kas piemērojami katrai atbalsta kategorijai. Atbalstu, uz kuru attiecas VGAR un kas atbilst šiem noteikumiem, automātiski uzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu. Tomēr par lieliem atbalsta pasākumiem (kas pārsniedz paziņošanas robežvērtības), joprojām ir jāpaziņo, jo šādi pasākumi var radīt konkurences izkropļojumus¹⁶.

De minimis atbalsts

14

Komisija ir arī noteikusi, ka līdz EUR 200 000 liels atbalsts, kas triju gadu periodā piešķirts vienam saņēmējam, nerada konkurences izkropļojumus un arī neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm¹⁷. Šāda veida atbalstu sauc par de minimis atbalstu, un, tā kā tas neatbilst valsts atbalsta kritērijam par konkurences izkropļojumu radīšanu vai draudiem tos radīt, vai par tirdzniecības ietekmēšanu starp dalībvalstīm, to neklasificē kā valsts atbalstu un par to nav jāpaziņo COMP ĢD. Atbalsta robežvērtība vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem ir paaugstināta līdz EUR 500 000¹⁸.

Galvenie dalībnieki, kas iesaistīti kohēzijas politikas darbības programmu pārvaldībā

15

ERAF/KF un ESF darbības programmu pārvaldību dala dalībvalstis un Komisija. Dalībvalstis izraugās, pārvalda un kontrolē projektus, un Komisija uzrauga un pārbauda dalībvalstu pārvaldības un kontroles sistēmas. Komisija uzņemas galīgo atbildību par ES budžeta izpildi¹⁹.

Dalībvalstu līmenis

16

Dalībvalstu līmenī vadošās iestādes atbild par darbības programmu ikdienas administratīvo vadību. Izmantojot pārvaldības pārbaudes, tām jānodrošina, ka visiem līdzfinansētajiem projektiem ir tiesības saņemt ES finansējumu un ka deklarētie projektu izdevumi atbilst attiecināmības nosacījumiem, tostarp attiecībā uz valsts atbalsta noteikumiem. Sertifikācijas iestādes pārbauda projektu izdevumu pieprasījumus, kas saņemti no vadošajām iestādēm, un iesniedz tos Komisijai atlīdzības saņemšanai. Revīzijas iestādes veic darbību (t. i., projektu) un pārvaldības un kontroles sistēmu revīzijas un ziņo par tām Komisijai, iesniedzot gada kontroles ziņojumus (GKZ) un revīzijas atzinumus²⁰.

17

Turklāt valsts atbalsta biroji atkarībā no to pilnvarām var verificēt atbalsta shēmu atbilstību valsts līmenī (neatkarīgi no tā, vai ES tās līdzfinansē, vai ne) vai sniegt konsultācijas vai atzinumus citām struktūrām dalībvalstīs. Centralizēti valsts atbalsta biroji ir visās dalībvalstīs, izņemot Beļģiju, kuras valsts atbalsta biroji darbojas reģionālā līmenī. Dažās dalībvalstīs valsts atbalsta birojs ir Finanšu ministrijas vai Ekonomikas ministrijas struktūrvienība, citās dalībvalstīs tā ir neatkarīga struktūra vai valsts konkurences iestādes struktūrvienība. Valsts atbalsta biroji var darboties arī kā kontaktpunkts, kurā var saņemt ekspertu konsultācijas un palīdzību atbalsta shēmu izstrādē, tādējādi samazinot risku, ka netiks panākta atbilstība valsts atbalsta noteikumiem (sk. 1. izcēlumu).

1. izcēlums

Valsts atbalsta biroja veiktā valsts atbalsta pārbaude tiesību akta priekšlikuma posmā (Dānija)

Visām ministrijām, sagatavojot tiesību akta priekšlikumu, ir jāveic valsts atbalsta nozīmīguma sākotnējais novērtējums. Šo informāciju nosūta Valsts atbalsta sekretariātam (kurā strādā eksperti valsts atbalsta jomā) novērtēšanai. Ja tas uzskata, ka priekšlikums ir pretrunā valsts atbalsta noteikumiem, ministrijai tiesību akta priekšlikums ir jāpārstrādā. Valsts atbalsta sekretariāts palīdz ministrijai ar ieteikumiem un sniedz konsultācijas visā likumdošanas procesā.

Komisijas līmenis

18

Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ģenerāldirektorāts (REGIO ĢD) ir Komisijas departaments, kas atbild par dažādu Eiropas Savienības reģionu, īpaši mazāk labvēlīgo reģionu, ekonomiskās un sociālās attīstības veicināšanu; tas pārvalda ERAF un KF. Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ģenerāldirektorāts (EMPL ĢD) ir Komisijas departaments, kas atbild par nodarbinātības un sociālajiem jautājumiem Eiropas Savienībā; tas pārvalda ESF.

19

Abi ģenerāldirektorāti gūst pārliecību par ERAF/KF un ESF izdevumu atbilstību piemērojamajiem ES un valstu noteikumiem, galvenokārt pamatojoties uz revīzijas iestāžu darbu. Papildus revīzijas iestāžu darba izskatīšanai tie uzraudzības ietvaros veic arī patstāvīgas darbību un sistēmu revīzijas dalībvalstīs.

20

COMP ĢD ir Komisijas departaments, kas atbild par ES valsts atbalsta noteikumu pareizas piemērošanas nodrošināšanu visās jomās, izņemot lauksaimniecību un zivsaimniecību²¹. COMP ĢD izstrādā tiesību aktus valsts atbalsta jomā, pamatojoties uz Līgumu, un uzrauga to īstenošanu. Proti, tas regulāri uzrauga atbalsta shēmas, lai pārbaudītu, vai un cik lielā mērā tās atbilst valsts atbalsta noteikumiem²². Turklāt ieinteresētās puses, piemēram, dalībvalsts vai konkurējošais uzņēmums, var iesniegt sūdzību Komisijai, ja uzskata, ka konkrētam saņēmējam piešķirtais atbalsts ir nelikumīgs. Komisijai ir pienākums visas šīs sūdzības izskatīt²³.

21

Vienkāršots pārskats par dalībniekiem, kas iesaistīti kohēzijas politikā un valsts atbalsta piešķiršanas procesā, ir sniegts 4. attēlā.

4. attēls

Dalībnieki, kas iesaistīti kohēzijas politikā un valsts atbalsta piešķiršanas procesā

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

Eiropas Revīzijas palātas un dalībvalstu augstāko revīzijas iestāžu veiktās revīzijas valsts atbalsta jomā

22

Vienā no Palātas iepriekšējiem īpašajiem ziņojumiem 2011. gadā tika konstatētas nepilnības dalībvalstu sistēmās, kas nodrošina paziņošanu par valsts atbalstu, — galvenokārt pamatojoties uz vairāku sūdzību un uzraudzības gadījumu pārbaudi attiecībā uz 2008.–2010. gada periodu²⁴.

23

Turklāt no 2010. līdz 2014. gadam Palāta pārbaudīja daudzu ERAF/KF un ESF projektu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem. Šo revīziju rezultāti veidoja daļu pamata Palātas īpašajiem ERAF/KF un ESF izvērtējumiem, kas sniegti tās gada pārskatos²⁵.

24

Palāta veica aptauju 28 augstākajās revīzijas iestādēs, no kurām atbildēja 22. Lielākā daļa no tām apgalvoja, ka savās revīzijās tās dažādā mērā iekļāva valsts atbalsta pārbaudes²⁶. Ļoti maz bija tādu, kas veica arī īpašas valsts atbalsta revīzijas.

1 Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 26. pants.

2 LESD, 107. panta 1. punkts.

3 LESD, 107. panta 2. punkts: “Ar iekšējo tirgu ir saderīgs…” (piemēram, atbalsts, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, ko nodarījušas dabas katastrofas). LESD, 107. panta 3. punkts: “Turpmāk norādīto var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu…” (piemēram, atbalstu, kas veicina kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu).

4 Sk. Komisijas Valsts atbalsta 2015. gada progresa ziņojumu COMP ĢD tīmekļa vietnē.

5 Politiku īsteno saskaņā ar darbības programmām, kurās izklāstītas prioritātes, konkrēti mērķi un plāns, kā tiks izmantots ES finansējums.

6 Sk. attiecīgi Komisijas 2014. gada jūnija publikāciju “Ievads ES Kohēzijas politikā 2014.–2020. gadam” un 2007. gada janvāra publikāciju “Kohēzijas politika 2007.–2013. gadā: komentāri un oficiālie teksti”. Plānošanas periods ir daudzgadu periods, kurā plāno un īsteno struktūrfondu un Kohēzijas fonda izdevumus.

7 Sk. kohēzijas datu portālu Komisijas tīmekļa vietnē.

890. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulā (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

9 LESD, 107. pants.

10 Sk. Komisijas 2014. gada septembra politikas kopsavilkumu par reģionālā atbalsta pamatnostādnēm 2014.–2020. gadam.

11 Sk. Komisijas Valsts atbalsta 2011. un 2015. gada progresa ziņojumus.

12 LESD, 108. panta 2. un 3. punkts.

13 LESD, 108. pants.

14 Padomes 2015. gada 13. jūlija Regula (ES) 2015/1588 par to, kā piemērot Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. pantu attiecībā uz dažu kategoriju valsts horizontālo atbalstu (kodificēta redakcija) (OV L 248, 24.9.2015., 1. lpp.), ar ko aizstāj Padomes 1998. gada 7. maija Regulu (EK) Nr. 994/98 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 92. un 93. pantu attiecībā uz dažu kategoriju valsts horizontālo atbalstu, un it sevišķi LESD 108. panta 4. punkts.

15 Komisijas 2014. gada 17. jūnija Regula (ES) Nr. 651/2014, ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot Līguma 107. un 108. pantu (OV L 187, 26.6.2014., 1. lpp.).

16 Robežvērtības svārstās no EUR 400 000 noteiktam darbības sākšanas atbalstam līdz EUR 150 miljoniem noteiktam atbalstam atjaunojamiem energoresursiem.

17 Komisijas 2013. gada 18. decembra Regula (ES) Nr. 1407/2013 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam (OV L 352, 24.12.2013., 1. lpp.).

18 Komisijas 2012. gada 25. aprīļa Regula (ES) Nr. 360/2012 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam, ko piešķir uzņēmumiem, kuri sniedz pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (OV L 114, 26.4.2012., 8. lpp.).

1953. pants Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulā (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).

20 GKZ ir revīzijas iestāžu sniegtie ikgadējie ziņojumi, kuros izklāstīti visu to revīziju konstatējumi, kuras tās veikušas vienai noteiktai vai vairākām darbības programmām. GKZ ir galvenais dokuments, ar ko revīzijas iestādes sniedz pārliecību par attiecīgās(-o) darbības programmas(-u) pārvaldības un kontroles sistēmām, kā arī par līdzfinansēto projektu likumību un pareizību.

21 Par valsts atbalsta kontroli lauksaimniecībā un lauku attīstībā, kā arī jūrlietās un zivsaimniecībā ir atbildīgs attiecīgi Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts un Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāts.

22 Atbalsta shēma ir likums vai tiesību akts, kurā vispārīgi noteikts, kāda veida saņēmēji un ar kādiem noteikumiem var saņemt valsts atbalstu.

23 Padomes Regula (ES) Nr. 2015/1589, 24. pants.

24 Īpašais ziņojums Nr. 15/2011 “Vai Komisijas procedūras nodrošina valsts atbalsta kontroles efektīvu pārvaldību” (http://eca.europa.eu).

25 Sk., piemēram, Palātas gada pārskata par 2014. finanšu gadu 6. nodaļu (OV C 373, 10.11.2015.).

26 Augstākās revīzijas iestādes ir valsts iestādes, kas atbild par valsts ieņēmumu un izdevumu revīziju.

Revīzijas tvērums un pieeja

25

Pēdējos gados, veicot ikgadējās atbilstības revīzijas, Palāta konstatēja daudzas kļūdas, kas attiecas uz atbilstību valsts atbalsta noteikumiem kohēzijas politikas jomā. Šajā ziņojumā ir aplūkots, vai Komisija veica pietiekamus pasākumus, lai izprastu šīs situācijas cēloņus, un analizēts, vai Komisijas veiktie pasākumi stiprinās tās un dalībvalstu spēju novērst, atklāt un labot valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus.

26

Šajā revīzijā Palāta novērtēja neatbilstības līmeni valsts atbalsta noteikumiem kohēzijas politikas jomā (t. i., ERAF/KF un ESF) 2007.–2013. gada plānošanas periodā un to, cik lielā mērā Komisija apzinājās neatbilstības cēloņus. Palātas īpašā analīze bija galvenokārt vērsta uz 2010.–2014. gada periodu. Palāta arī pārbaudīja, vai Komisijas veiktie pasākumi attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu varētu mazināt neatbilstību valsts atbalsta noteikumiem.

27

Konkrēti, Palāta pārbaudīja,

a)vai Komisijai bija visaptverošs un atjaunināts pārskats par cēloņiem, kas izraisa neatbilstību valsts atbalsta noteikumiem kohēzijas politikas jomā, un vai Komisijas ģenerāldirektorāti un dalībvalstis atklāja valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus. Palāta arī pārbaudīja, vai, reaģējot uz kļūdām valsts atbalsta jomā, Komisija veica pienācīgu skaitu koriģējošo pasākumu un

b)vai Komisija veica atbilstīgus pasākumus, lai turpmāk novērstu valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus kohēzijas politikas jomā.

28

Turklāt Palāta sīki analizēja atbilstības revīziju konstatējumus un izmantoja piemērus, lai ilustrētu biežās ar valsts atbalstu saistītās kļūdas. Palāta arī pārbaudīja Komisijas izmantoto apstiprināšanas procedūru attiecībā uz atsevišķiem finanšu ziņā īpaši nozīmīgiem projektiem (“lielajiem projektiem”).

29

Revīzija ietvēra dokumentu pārbaudi (piemēram, revīzijas iestāžu gada pārskatu, Komisijas gada pārskatu un Komisijas regulu analīzi) un Komisijas pārstāvju iztaujāšanu.

30

Dalībvalstu līmenī Palāta veica divas aptaujas:

a)113 revīzijas iestāžu aptauju 28 dalībvalstīs, kas atbild par 440 ERAF/KF un ESF 2007.–2013. gada darbības programmām; uz šo aptauju atbildēja 100 iestādes (88 %), un

b)31 valsts atbalsta biroja aptauju 28 dalībvalstīs; uz to atbildēja 24 biroji (77 %).

31

Visbeidzot, Palāta apmeklēja četras dalībvalstis (Dāniju, Ungāriju, Poliju un Portugāli), lai pārbaudītu vairākus atšķirīgus valsts atbalsta procesus, kurus izmanto dažādas iestādes.

Apsvērumi

Komisija neveic visaptverošu ar valsts atbalstu saistīto kļūdu analīzi, un dalībvalstis nepietiekami koncentrējas uz valsts atbalstu

32

Analizējot ikgadējo atbilstības revīziju rezultātus, Palāta centās noteikt neatbilstības apmēru valsts atbalsta noteikumiem kohēzijas politikas jomā un noskaidrot, vai Komisijai bija pārskats par valsts atbalsta kļūdām visās dalībvalstīs. Šāds pienācīgi sagatavots pārskats palīdzētu Komisijai novirzīt resursus, lai revidētu, uzraudzītu un atbalstītu dalībvalstis. Mēs salīdzinājām Komisijas un dalībvalstu atklātās valsts atbalsta kļūdas ar mūsu pašu atklātajām un izpētījām koriģējošos pasākumus, kurus Komisija bija veikusi, reaģējot uz konstatētajām kļūdām.

Daudz ar valsts atbalstu saistītu kļūdu Eiropas Reģionālās attīstības fonda, Kohēzijas fonda un, ievērojami mazākā mērā, Eiropas Sociālā fonda līdzekļu izmantošanā

Palātas veiktās ar valsts atbalstu saistīto projektu revīzijas

33

Ikgadējās atbilstības revīzijās 2010.–2014. gada periodā Palāta revidēja 1573 pēc nejaušības principa izraudzītus ERAF/KF un ESF projektus²⁷. No 828 ERAF/KF projektiem 220 projekti (26,6 %) bija saistīti ar valsts atbalstu. No 745 ESF projektiem ar valsts atbalstu bija saistīti 49 (6,6 %).

34

Palāta kopumā 50 gadījumos konstatēja neatbilstību valsts atbalsta noteikumiem. No šiem 50 gadījumiem 46 attiecās uz ERAF/KF projektiem un četri uz ESF projektiem. Ar valsts atbalstu saistītās kļūdas ESF projektos ir iespējamas daudz mazākā mērā, galvenokārt tāpēc, ka projekti parasti ir daudz mazāki un ir lielāka iespēja, ka uz tiem attiecas de minimis atbalsts.

35

Gan ar valsts atbalstu saistīto projektu skaits, gan arī to projektu īpatsvars, kuriem konstatētas valsts atbalsta kļūdas, no 2010. līdz 2014. gadam kopumā palielinājās, norādot uz to, ka šo kļūdu novēršanai ieviestie kontroles mehānismi laika gaitā nebija uzlabojušies. Kļūdu skaita pieaugums galvenokārt attiecās uz tiem projektiem, kuriem nebija finansiālas ietekmes uz ES budžeta finansējuma apjomu (sk. 2. tabulu)²⁸. Palāta konstatēja valsts atbalsta kļūdas 20,9 % ERAF/KF projektu, kas saistīti ar valsts atbalstu. Attiecīgais ESF rādītājs bija 8,2 %.

2. tabula

Palātas ikgadējās atbilstības revīzijās atklātās ar valsts atbalstu saistītās kļūdas, 2010.–2014. gads

Fonds (1) | Gads (2) | Revidēto projektu skaits (3) | Ar valsts atbalstu saistīto projektu skaits (4) | % (4/3) | Ar valsts atbalstu saistīto kļūdu skaits (5) | % (5/4) | Valsts atbalsta kļūdas ar finansiālu ietekmi | Valsts atbalsta kļūdas bez finansiālas ietekmes
ERAF/KF | 2010 | 163 | 37 | 22,7 % | 2 | 5,4 % | 2 | 0
2011 | 168 | 43 | 25,6 % | 8 | 18,6 % | 4 | 4
2012 | 168 | 30 | 17,9 % | 6 | 20,0 % | 2 | 4
2013 | 168 | 51 | 30,4 % | 16 | 31,4 % | 5 | 11
2014 | 161 | 59 | 36,6 % | 14 | 23,7 % | 3 | 11
ERAF/KF kopā | 828 | 220 | 26,6 % | 46 | 20,9 % | 16 | 30
ESF | 2010 | 66 | 0 | 0,0 % | 0 | 0,0 % | 0 | 0
2011 | 166 | 8 | 4,8 % | 0 | 0,0 % | 0 | 0
2012 | 168 | 3 | 1,8 % | 3 | 100,0 % | 0 | 3
2013 | 175 | 14 | 8,0 % | 1 | 7,1 % | 0 | 1
2014 | 170 | 24 | 14,1 % | 0 | 0,0 % | 0 | 0
ESF kopā | 745 | 49 | 6,6 % | 4 | 8,2 % | 0 | 4
Kopā | 1573 | 269 | 17,1 % | 50 | 18,6 % | 16 | 34

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

36

No 50 gadījumiem, kuros tika konstatēta neatbilstība valsts atbalsta noteikumiem, 16 gadījumos (32 %) Palāta uzskatīja, ka konstatētajām kļūdām bija finansiāla ietekme uz ES budžeta finansējuma apjomu. Visi šie 16 gadījumi attiecās uz ERAF/KF projektiem un bija būtisks faktors, kas ietekmēja Palātas aplēsto kļūdu līmeni kohēzijas politikas jomā, it sevišķi kopš 2013. gada (sk. 5. attēlu)²⁹. 2010.–2014. gada periodā 13,5 % no Palātas vidējā ikgadējā aplēstā kļūdu līmeņa kohēzijas politikas jomā bija attiecināmi uz valsts atbalsta kļūdām³⁰.

5. attēls

Ar valsts atbalstu saistīto kļūdu daļa no aplēstā kļūdu līmeņa kohēzijas politikas jomā, 2010.–2014. gads

Piezīme. Ar valsts atbalstu saistīto kļūdu daļa no aplēstā kļūdu līmeņa kohēzijas politikas jomā ir atkarīga no valsts atbalsta kļūdu smaguma pakāpes un skaita.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

Atklāto ar valsts atbalstu saistīto kļūdu četras galvenās kategorijas

37

Ar valsts atbalstu saistītās kļūdas, ko Palāta atklāja savās ikgadējās atbilstības revīzijās no 2010. līdz 2014. gadam, var iedalīt četrās kategorijās (sk. 6. attēlu):

a)pārāk augsta atbalsta intensitāte;

b)stimulējošas ietekmes trūkums;

c)neatklāts valsts atbalsts vai nepaziņošana par to un

d)neizpildītas uzraudzības vai formālās prasības.

38

No visām 16 ar valsts atbalstu saistītajām kļūdām, kurām bija finansiāla ietekme, 15 kļūdas attiecās uz kategorijām “Pārāk augsta atbalsta intensitāte” un “Stimulējošas ietekmes trūkums”.

6. attēls

Ar valsts atbalstu saistīto kļūdu veids un skaits, 2010.–2014. gads

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

Pārāk augsta atbalsta intensitāte

39

Komisija nosaka atbalsta intensitātes robežlielumu³¹ nolūkā ierobežot valsts atbalsta summas līdz minimumam, kas vajadzīgs, lai atbalstītā darbība varētu notikt³². Daudzos gadījumos (arī atkarībā no atbalsta kategorijas) atbalsta intensitātes robežlielumu var palielināt maziem un vidējiem uzņēmumiem³³. Šo palielinājumu sauc par “MVU piemaksu”. Šajā kategorijā tika bieži pieļauta kļūda, kad vadošā iestāde lielu uzņēmumu uzskatīja par MVU un piešķīra tam MVU piemaksu, uz ko tam nebija tiesību (sk. 2. izcēlumu).

2. izcēlums

Nepareizas atbalsta intensitātes piemērs (Slovēnija)

Kādā ERAF projektā Slovēnijā, kuru Palāta pārbaudīja 2013. gada atbilstības revīzijas ietvaros, saskaņā ar paziņoto shēmu tika piešķirts atbalsts pētniecības un attīstības pasākumiem autobūves nozarē. Saņēmējs bija noteikts, pamatojoties uz konsorcija nolīgumu starp deviņiem partneriem, no kuriem viens bija MVU. Visi pārējie partneri bija lieli uzņēmumi. Saņēmējam bija piešķirta MVU piemaksa, lai gan tas veica pētniecības pasākumus tikai lielo uzņēmumu uzdevumā. Daļai attiecināmo izdevumu vajadzēja piemērot intensitātes robežlielumu 25 % apmērā, nevis 50 %, kas tika piemēroti. Rezultātā nebūtu bijis jāpiešķir atbalstu EUR 0,4 miljonu apmērā.

Stimulējošas ietekmes trūkums

40

Valsts atbalsts būs efektīvs vēlamā sabiedriskās politikas mērķa sasniegšanā tikai tādā gadījumā, ja tam būs stimulējoša ietekme, t. i., tas mudinās atbalsta saņēmēju veikt darbības, ko bez šā atbalsta tas nebūtu veicis³⁴. Tāpēc atbalsta saņēmējam ir jāpierāda, ka atbalstītais projekts bez atbalsta netiktu īstenots. Piemēram, saskaņā ar 2008. gada VGAR noteikumiem atbalsta stimulējošā ietekme uz lieliem uzņēmumiem, kuri saņēma valsts atbalstu, bija jāpierāda, apliecinot, ka pēc atbalsta piešķiršanas ir būtiski paplašināta projekta darbības joma vai palielināts tā apjoms, iztērētā summa vai izpildes ātrums (sk. 3. izcēlumu)³⁵.

3. izcēlums

Stimulējošas ietekmes trūkuma piemērs (Polija)

Kādā ERAF projektā Polijā, kura ietvaros tika būvēts loģistikas centrs un kuru Palāta pārbaudīja 2010. gada atbilstības revīzijā, saņēmējs projekta pieteikumā nebija parādījis, ka atbalsts būtiski palielinātu projekta darbības jomu, apjomu, iztērēto summu vai izpildes ātrumu, kā prasīts 2008. gada VGAR. Tā rezultātā projekts, kurš būtu varējis piesaistīt 23,2 miljonus EUR no ES finansējuma, nebija attiecināms un dalībvalsts to vēlāk atsauca.

41

Palāta arī konstatēja gadījumus, kad darbs bija uzsākts jau pirms projekta pieteikuma iesniegšanas atbalsta piešķiršanas iestādei. Arī tas norāda uz to, ka projekta izpildei atbalsts nebija vajadzīgs.

Neatklāts valsts atbalsts vai nepaziņošana par to

42

Attiecībā uz kļūdu kategoriju, kur vadošā iestāde bija nepareizi klasificējusi atbalstu projektam par tādu, kas nav uzskatāms par valsts atbalstu, vai kā citādi nebija paziņojusi Komisijai par valsts atbalstu, Palāta vispirms pievērsa uzmanību tam, vai atbalsts varētu būt atbrīvots no paziņošanas pienākuma, piemēram, saskaņā ar VGAR. Tikai gadījumā, ja atbrīvojumam nebija pamata, Palāta uzskatīja, ka kļūdai bija finansiāla ietekme (sk. 4. izcēlumu).

4. izcēlums

Nepaziņošanas piemērs (Čehijas Republika)

Kādā ERAF projektā Čehijas Republikā, kuru Palāta pārbaudīja 2014. gada atbilstības revīzijā, attiecībā uz pētniecības infrastruktūras būvniecību vadošā iestāde par atbalstu nepaziņoja Komisijai, uzskatot, ka projekta pētniecības pasākumi nav saistīti ar saimniecisko darbību. Lai gan atbalsta saņēmēja veiktie pētniecības pasākumi daļēji nebija saistīti ar saimniecisko darbību, būtiskai pasākumu daļai tas veica arī pētījumus uz līgumu pamata. Tādējādi revidētā dotācija EUR 1,8 miljonu apmērā bija uzskatāma par valsts atbalstu, un to varēja piešķirt tikai pēc paziņošanas Komisijai un Komisijas apstiprinājuma saņemšanas.

Nav izpildītas uzraudzības vai formālās prasības

43

Lai nodrošinātu, ka pasākumi, kuri uzskatāmi par valsts atbalstu, ir saderīgi ar iekšējo tirgu, vadošajām iestādēm ir jāievēro tām noteiktās uzraudzības, pārbaudes un citas formālās prasības. Šīs prasības piemēro arī de minimis atbalstam (sk. 14. punktu). Ar šo kategoriju saistītā konkrētā problēma ir tā, ka uzņēmumi var vairākkārt saņemt finansiālu atbalstu no vairākiem avotiem. Šīs dažādās atbalsta dotācijas kopā var pārsniegt de minimis robežlielumu. Vairākas kļūdas šajā kategorijā bija saistītas ar to, ka netika pārbaudīta de minimis atbalsta uzkrāšanās (sk. 5. izcēlumu).

5. izcēlums

Uzraudzības vai formālo prasību neievērošanas piemērs (Francija)

Kādā ERAF projektā Francijā, kuru Palāta pārbaudīja 2011. gada atbilstības revīzijā, attiecībā uz rūpniecības ēkas būvniecību vadošā iestāde piešķirto atbalstu apstiprināja kā de minimis atbalstu. Taču tā neņēma vērā divas iepriekšējās atbalsta dotācijas, kas triju gadu periodā bija piešķirtas tam pašam atbalsta saņēmējam. Finansiālas ietekmes nebija, jo atbalsta kopējā summa de minimis robežlielumu nepārsniedza.

44

Tomēr trūkumi uzraudzībā var arī būt par iemeslu atbalsta neattiecināmībai, ja, piemēram, kopējais apstiprinātais atbalsts pārsniedz de minimis robežlielumu. De minimis regula paredz divas de minimis atbalsta uzraudzības iespējas: vai nu paša atbalsta saņēmēja deklarāciju, kurā apstiprināts, ka atbalsta rezultātā de minimis robežlielums netiks pārsniegts, vai izmantojot centrālu reģistru³⁶. Izveidojot centrālu reģistru, kurā ir pilnīga informācija par de minimis atbalstu, kas piešķirts attiecīgajā dalībvalstī, šādas kļūdas ir iespējams novērst (sk. 6. izcēlumu).

6. izcēlums

Centrāla reģistra izmantošana attiecībā uz de minimis atbalstu (Portugāle)

Portugālē jebkurš piešķirtais de minimis atbalsts ir jāievada centrālā reģistrā, ko pārvalda ERAF/KF un ESF sertifikācijas iestāde. Tad reģistrs automātiski aprēķina atbalsta saņēmējam piešķirtā atbalsta uzkrājumu, norādot, vai de minimis robežlielums ir pārsniegts vai ne. Ja robežlielums ir pārsniegts, atbalsta piešķiršanas iestādei ir jāpieņem lēmums par iepriekš reģistrētā atbalsta anulēšanu un atsaukšanu no reģistra. Sertifikācijas iestāde divas reizes gadā pārbauda, vai piešķirtais atbalsts, kas pārsniedz de minimis robežlielumu, pēc tam tiek atsaukts.

Komisijas veikto uzraudzību vājināja visaptverošas analīzes trūkums un nepietiekama iekšējā koordinācija

45

Komisija, īstenojot savu uzraudzības funkciju, veic dažādus pārbaudes pasākumus saistībā ar valsts atbalstu. Kohēzijas politikas jomā REGIO ĢD un EMPL ĢD īsteno pārbaudes uz vietas, galvenokārt veicot ERAF/KF un ESF projektu un sistēmu revīziju; valsts atbalsta jomā COMP ĢD īsteno kontroles pasākumus, galvenokārt veicot uzraudzību un izskatot sūdzības.

46

Palāta pārbaudīja, vai un kādā apmērā Komisija ir konstatējusi valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus, vai attiecīgā informācija ir ievadīta datubāzē, analizēta un izplatīta Komisijas struktūrvienībām, kā arī, cik lielā mērā Komisija ir īstenojusi atbilstīgus pasākumus, lai veiktu korektīvas darbības saistībā ar gadījumiem, kad Komisija vai Palāta konstatējusi neatbilstību valsts atbalsta noteikumiem.

REGIO ĢD atklāj ievērojamu valsts atbalsta kļūdu daudzumu

47

Saistībā ar ERAF un KF projektiem Palāta analizēja nejaušas izlases paraugu, kurā bija iekļauti 25 no pavisam 131 revīzijas ziņojuma, ko REGIO ĢD sagatavoja 2013. un 2014. gadā. REGIO ĢD ir atlasījis projektus un programmas, pamatojoties uz riska novērtējumu³⁷. Visi ziņojumi attiecās gan uz projektu, gan arī uz sistēmu revīzijām, izņemot vienu ziņojumu, kurš attiecās tikai uz projektu revīzijām. 25 ziņojumos bija aptverti pavisam 202 projekti.

48

Palātas veiktā analīze parādīja, ka uz 38 no 202 projektiem attiecās konstatējumi valsts atbalsta jomā. Tas atbilst 19 % no visiem projektiem, kas pārbaudīti šo 25 Komisijas revīziju laikā (sk. 3. tabulu). Šāds pārkāpumu atklāšanas rādītājs ir līdzīgs Palātas konstatējumiem (sk. 35. punktu un 2. tabulu).

3. tabula

Ar valsts atbalstu saistītie konstatējumi REGIO ĢD revīzijās 2013.–2014. gadā

| Revīzijas ziņojumu skaits | Revīzijas ziņojumu īpatsvars | Projektu skaits | Projektu īpatsvars
Bez konstatējumiem valsts atbalsta jomā | 16 | 64 % | 110 + 54¹ | 81 %
Ar konstatējumiem valsts atbalsta jomā, kas saistīti tikai ar darbībām (projektiem) | 5 | 20 % | 38 | 19 %
Ar konstatējumiem valsts atbalsta jomā, kas saistīti gan ar darbībām (projektiem), gan arī ar sistēmām | 2 | 8 %
Ar konstatējumiem valsts atbalsta jomā, kas saistīti tikai ar sistēmām | 2 | 8 % | - | -
Kopā | 25 | 100 % | 202 | 100 %

1 110 projekti, attiecībā uz kuriem netika izdarīti konstatējumi, bija apskatīti 16 ziņojumos, kuros nebija izdarīts neviens konstatējums valsts atbalsta jomā, savukārt 54 projekti, uz kuriem neattiecās neviens konstatējums valsts atbalsta jomā, bija apskatīti 9 citos ziņojumos.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas datiem.

REGIO ĢD veica vairākas finanšu korekcijas saistībā ar valsts atbalsta noteikumu pārkāpumiem 2010.–2014. gada periodā

49

Komisijas pienākums ir veikt atbilstīgus pasākumus, lai koriģētu sistēmas trūkumus vai kļūdas, kuras konstatētas projektos³⁸. Ja konstatē nopietnus trūkumus vai ja dalībvalsts nav pienācīgi izpildījusi savu pienākumu konstatēt un koriģēt nepareizi veiktus izdevumus, Komisija var pieņemt lēmumu par finanšu korekciju. Finanšu korekciju mērķis ir pasargāt ES budžetu no kļūdainu vai nepareizu izdevumu sloga³⁹.

50

REGIO ĢD, pamatojoties uz tā veiktajām revīzijām, 2010.–2014. gadā īstenoja desmit finanšu korekcijas, kuras bija vismaz daļēji saistītas ar valsts atbalstu. Šīs finanšu korekcijas attiecās uz piecām dalībvalstīm (Austriju, Čehijas Republiku, Spāniju, Franciju un Rumāniju). Sešas no šīm finanšu korekcijām, kuru kopējā summa sasniedza EUR 3,2 miljonus un kuras attiecās uz divām dalībvalstīm, bija saistītas tikai ar valsts atbalstu (Spānija un Francija). Turklāt REGIO ĢD pēc revīzijas iestāžu GKZ pārskatīšanas veica trīs finanšu korekcijas, kuras bija vismaz daļēji saistītas ar valsts atbalstu. Viena no šīm finanšu korekcijām, kuras kopējā summa sasniedza EUR 32,5 miljonus un kura attiecās uz vienu dalībvalsti (Spāniju), bija saistīta tikai ar valsts atbalstu. Nav iespējams noteikt valsts atbalsta komponenta apmēru finanšu korekcijās, kuras tikai daļēji bija saistītas ar valsts atbalstu. Nebija pieejama informācija par kopējo kļūdu vai sistēmu nepilnību skaitu, kuras REGIO ĢD konstatēja 2010.–2014. gada periodā.

51

Divus gadus pēc katras ikgadējās atbilstības revīzijas Palāta analizē, vai Komisija ir veikusi atbilstīgus un savlaicīgus koriģējošos pasākumus saistībā ar Palātas konstatētajām kļūdām. REGIO ĢD bija īstenojis vai īstenoja piecas finanšu korekcijas saistībā ar piecām Palātas konstatētām valsts atbalsta kļūdām 2010.–2013. gada periodā⁴⁰. Šīs finanšu korekcijas attiecās uz četrām dalībvalstīm (Spāniju, Grieķiju, Austriju un Poliju). Četras no šīm finanšu korekcijām, kuru kopējā summa sasniedza EUR 2,7 miljonus un kuras attiecās uz tām pašām četrām dalībvalstīm, bija saistītas tikai ar valsts atbalstu. Komisija vēl nebija pabeigusi izstrādāt savu nostāju attiecībā uz ierosināto finanšu korekciju EUR 0,3 miljonu apmērā, kas bija saistīta ar sesto valsts atbalsta kļūdu.

COMP ĢD īstenoto valsts atbalsta uzraudzības pasākumu laikā tiek atklātas daudzas problemātiskas atbalsta shēmas

52

Komisijai ir regulāri jāuzrauga atbalsta shēmas, lai pārbaudītu, vai un cik lielā mērā tās atbilst valsts atbalsta noteikumiem, kā arī jāveic attiecīgi pasākumi, īpaši tad, ja piešķirtais atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu. Šādi pasākumi ietver piešķirtā nesaderīgā atbalsta atgūšanu⁴¹. Tāpēc Palāta pārbaudīja COMP ĢD veikto uzraudzības pasākumu rezultātus 2009.–2014. gada periodā; šie rezultāti sniegti 4. tabulā. Komisija turpina uzraudzīt iepriekš apstiprinātās atbalsta shēmas⁴².

4. tabula

COMP ĢD veiktās uzraudzības rezultāti 2009.–2014. gads¹

Atbalsta shēma | Uzraudzīto shēmu skaits | Problemātisko gadījumu skaits (un īpatsvars)³ | To problemātisko gadījumu skaits (un īpatsvars), kas ietekmē saderību
Atbalsts, uz ko attiecas grupu atbrīvojums | 73 | 24 (32,9 %) | 9 (12,3 %)
Paziņotais atbalsts | 138 | 50 (36,2 %) | 7 (5,1 %)
Cits² | 1 | 1 (100,0 %) | 0 (%)
Pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi | 8 | 4 (50,0 %) | 0 (%)
Kopā | 220 | 79 (35,9 %) | 16 (7,3 %)

1 Palāta ir iekļāvusi 2009. gadu, jo Komisijas veiktās uzraudzības rezultāti attiecas uz 2009. un 2010. gadu.

2 COMP ĢD atklāja vienu atbalsta shēmu, kura nebija nedz shēma saskaņā ar VGAR, nedz pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi shēma, nedz arī apstiprināta shēma (tādējādi tā bija nelikumīga shēma).

3 “Problemātisks” ir vārds, ko lieto COMP ĢD, lai norādītu uz valsts atbalsta noteikumu pārkāpumiem, — no formālām nepilnībām, piemēram, kumulācijas noteikumu nepareiza formulējuma, līdz juridiskiem jautājumiem, piemēram, VGAR nosacījumu trūkumam saskaņā ar VGAR izveidotā shēmā.

Avots: Eiropas Komisija.

53

Palāta konstatēja, ka COMP ĢD uzraugāmās atbalsta shēmas bija izvēlējies, pamatojoties uz riska novērtējumu un ņemot vērā piešķirtā atbalsta summu. 2009.–2014. gada periodā vidēji gadā tika izmantota 2401 atbalsta shēma ar deklarētiem izdevumiem. Šajā periodā COMP ĢD uzraudzīja pavisam 220 atbalsta shēmu (no 30 līdz 75 atbalsta shēmām gadā). COMP ĢD lēš, ka shēmas, ko tas uzraudzīja 2009.–2014. gadā, ietvēra vairāk nekā 20 % no valsts atbalsta, kas tika piešķirts saskaņā ar atbalsta shēmām. Lielākā daļa atbalsta shēmu ilgst vairākus gadus, un izdevumi tiek deklarēti katru gadu.

54

Pamatojoties uz tās veikto uzraudzību 2009.–2014. gada periodā, Komisija konstatēja, ka aptuveni 36 % no visām atbalsta shēmām bija skārušas kādas problēmas. Šīs problēmas bija saistītas ar nepilnībām atbalsta shēmu izstrādē (piemēram, tika izmantoti nelikumīgi atbrīvojumi no stimulējošas ietekmes noteikumiem vai nebija noteikumu par maksimālo atbalsta intensitāti) vai individuālā atbalsta īstenošanā (piemēram, bija nelikumīgi pārkāpts pienākums paziņot par individuālo atbalstu, kas pārsniedz VGAR noteiktās robežvērtības, vai sniegts atbalsts lieliem uzņēmumiem, lai gan atbalsta shēma paredzēta tikai MVU)⁴³. Problēmas, kas ietekmēja saderību (7,3 % no visiem gadījumiem), ir īpaši būtiskas. Šādos gadījumos Komisija var veikt pasākumus, lai atgūtu atbalstu. Problēmas, kas ietekmēja saderību, bija īpaši bieži sastopamas saskaņā ar VGAR izveidotajās shēmās (12,3 % no visiem VGAR gadījumiem).

55

Plašāka informācija par 2006.–2014. gadu dalībvalstu un atbalsta kategoriju dalījumā ir sniegta II pielikumā, kurā redzams, ka COMP ĢD uzskatīja — piecās dalībvalstīs (Grieķijā, Lietuvā, Luksemburgā, Portugālē un Apvienotajā Karalistē) puse vai vairāk nekā puse no visām atbalsta shēmām bija problemātiskas. Kaut arī COMP ĢD uzraudzības rezultāti nav kohēzijas politikai specifiski, II pielikumā parādīts, ka reģionālā attīstība ir atbalsta kategorija, uz kuru visbiežāk attiecas COMP ĢD uzraudzība.

COMP ĢD īstenotajiem uzraudzības pasākumiem 2009.–2014. gadā nebija ievērojamu rezultātu valsts atbalsta atgūšanā

56

Komisijas veiktā valsts atbalsta uzraudzība 2009.–2014. gada periodā sekmēja to, ka iesaistītās dalībvalstis astoņos gadījumos panāca nepareizi veiktu izdevumu brīvprātīgu atgūšanu no atbalsta saņēmējiem⁴⁴. Turklāt Komisija sāka īstenot astoņas oficiālas darbības, proti, izmeklēšanas procedūras. Īstenojot vienu no šīm procedūrām, ko 2014. gadā uzsāka pret Kipru, 2015. gadā tika atgūti EUR 0,3 miljoni, kas bija piešķirti pasākumam, kuram nepareizi piemēroja atbrīvojumu saskaņā ar VGAR⁴⁵.

Komisijas datubāzes nebija iespējams izmantot, lai analizētu valsts atbalsta kļūdas 2007.–2013. gada plānošanas periodā

57

Nedz REGIO ĢD, nedz arī EMPL ĢD 2007.–2013. gada plānošanas periodā nereģistrēja gadījumus, kad tika konstatēta neatbilstība valsts atbalsta noteikumiem, tādā veidā, kas ļautu tiem veikt atbilstīgu valsts atbalsta kļūdu analīzi. REGIO ĢD un EMPL ĢD 2014.–2020. gada plānošanas periodam izveidoja datubāzi MAPAR (Revīzijas procesu, darbību un resursu pārvaldība), lai reģistrētu visus to veikto ERAF, KF un ESF revīziju laikā izdarītos konstatējumus, klasificējot tos pēc veida, kategorijas un smaguma pakāpes. Valsts atbalsta kļūdas ir atsevišķa kategorija šajā datubāzē. Taču Palāta konstatēja, ka COMP ĢD nebija piekļuves MAPAR.

58

Vēl viena datubāze, ko pārvalda OLAF un kas ir pieejama REGIO ĢD un EMPL ĢD, taču nav pieejama COMP ĢD, ir Pārkāpumu pārvaldības sistēma (PPS), ko Komisija izmanto, lai reizi ceturksnī vāktu informāciju no dalībvalstīm par visiem pārkāpumiem, kuri saistīti ar ES ieguldījumu vairāk nekā EUR 10 000 apmērā⁴⁶. 2010.–2014. gada periodā dalībvalstis ziņoja par 31 pārkāpumu saistībā ar valsts atbalstu. Lai gan pārkāpumu skaits bija neliels, Komisija neveica to analīzi.

59

Palāta konstatēja šādus trūkumus informācijas par pārkāpumiem sniegšanā Pārkāpumu pārvaldības sistēmā:

a)netika veikta valsts atbalsta kļūdu konkrēta klasifikācija, un tādējādi nebija nodrošināta kļūdu kategorizēšanas saskaņotība starp dalībvalstīm. Valsts atbalsta kļūdas būtu vajadzējis atrast, meklējot atslēgvārdus “valsts atbalsts” visās oficiālajās valodās;

b)daudzos gadījumos sniegtā informācija neatklāj kļūdu veidu vai tipu. Piemēram, valsts atbalsta kļūda var būt aprakstīta tikai kā “problēma valsts atbalsta jomā”.

60

Lai gan arī COMP ĢD rīcībā nebija datubāzes, tas veica savu uzraudzības pasākumu ietvaros konstatēto problēmu horizontālo analīzi par 2007.–2013. gada plānošanas periodu, izmantojot Excel izklājlapu. COMP ĢD šo informāciju nedarīja pieejamu nedz REGIO ĢD, nedz arī EMPL ĢD. 2016. gada martā COMP ĢD sāka to darīt.

61

Pilnvērtīgu datubāzu neesamība un nepietiekama informācijas apmaiņa par atklātajām valsts atbalsta kļūdām starp Komisijas ģenerāldirektorātiem neļāva veikt visaptverošu valsts atbalsta kļūdu analīzi kohēzijas jomā. Šāda analīze būtu Komisijai palīdzējusi izstrādāt mērķtiecīgākus un precīzākus preventīvos pasākumus dalībvalstīm un/vai programmām (sk. 101.–105. punktu).

Komisija pēc Tiesas sprieduma pieņemšanas 2011. gadā pastiprināja valsts atbalsta kontroles pasākumus attiecībā uz publiskās infrastruktūras projektiem

62

Komisija 1994. gadā pieņēma pamatnostādnes, kurās tā noteica, ka publiskās infrastruktūras projektu īstenošana ir ekonomikas politikas vispārējs pasākums, uz ko neattiecas noteikumi par valsts atbalstu⁴⁷. Tādēļ dalībvalstis Komisijai nesniedza paziņojumus par valsts finansētiem ieguldījumiem lidostās, ostās vai līdzīgos publiskās infrastruktūras objektos. Šajās pamatnostādnēs Komisija tomēr jau norādīja, ka lidostās veiktās saimnieciskās darbības, no kurām aviosabiedrības gūst tiešu vai netiešu labumu, var uzskatīt par valsts atbalstu⁴⁸. Atšķirība starp “publisko” infrastruktūru un “mērķorientēto” infrastruktūru tika minēta 1995. gada ziņojumā par konkurenci un vēlāk Komisijas 2003. gada rokasgrāmatā par valsts atbalstu⁴⁹. Tomēr šajā rokasgrāmatā teikts, ka vispārīgie valsts atbalsta noteikumi neattiecas konkrēti uz dzelzceļa, gaisa, iekšzemes ūdensceļu un jūras transportu. Pagājušā gadsimta 90. gados vairāki faktori, tādi kā tirgus liberalizācija, privatizācija un tehnikas progress, veicināja darbības jomas paplašināšanos infrastruktūras objektu komerciālai izmantošanai. Komisija, sākot ar 1998. gadu un atbilstoši savai interpretācijai, uzskatīja atbalstu, kas piešķirts dažādiem publiskās infrastruktūras projektiem, par valsts atbalstu.

63

Tiesa 2000. un 2011. gadā pieņēma spriedumus, kuri apstiprināja uzskatu, ka valsts finansēti infrastruktūras ieguldījumi var būt saistīti ar valsts atbalstu (sk. 7. izcēlumu).

7. izcēlums

Divi svarīgi Tiesas spriedumi, kas saistīti ar publiskās infrastruktūras projektu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem

Spriedumā lietā Aéroports de Paris Vispārējā tiesa 2000. gada decembrī nolēma, ka lidostas ekspluatācija, kurā ietilpst lidostas pakalpojumu sniegšana aviosabiedrībām un pakalpojumu sniedzējiem lidostās, ir uzskatāma par saimniecisku darbību, uz ko attiecas valsts atbalsta noteikumi⁵⁰.

Spriedumā lietā Leipzig Halle Vispārējā tiesa 2011. gada martā nolēma, ka, ja infrastruktūras (piemēram, skrejceļa) izbūve ir nedalāmi saistīta ar saimniecisko darbību (piemēram, pasažieru pārvadāšanu ar lidmašīnu), pati būvniecība ir saimnieciska darbība⁵¹.

64

COMP ĢD 2012. gada augustā izdeva vadlīnijas (sauktas arī par analītiskām shēmām), lai palīdzētu dalībvalstīm izvērtēt, vai atbalsts, kas piešķirts infrastruktūras projektiem, būtu jāpaziņo Komisijai, pamatojoties uz spriedumu lietā Leipzig Halle.

65

Tikai pēc sprieduma lietā Leipzig Halle pieņemšanas un Komisijas 2012. gada norādījumiem dalībvalstīm palielinājās paziņojumu par infrastruktūras projektiem skaits⁵². Komisija 2014. gadā, atsaucoties uz spriedumiem lietā Aéroports de Paris un Leipzig Halle, pauda viedokli, ka Tiesas spriedumi ir piemērojami “jebkurai infrastruktūrai, kuru ekspluatē saimnieciskās darbības ietvaros”, neatkarīgi no nozares⁵³.

Nav atbilstīgas koordinācijas starp Komisijas ģenerāldirektorātiem, lai nodrošinātu, ka lēmumos par lieliem projektiem arī līdz 2012. gada beigām tiktu ņemti vērā valsts atbalsta noteikumi

66

Daži ERAF/KF projekti ir finansiāli tik apjomīgi, ka nepieciešams īpašs Komisijas lēmums, lai dalībvalsts varētu saņemt ES līdzfinansējumu. Šādu projektu kopējās attiecināmās izmaksas pārsniedz EUR 50 miljonus, un parasti tie ir vērienīgi infrastruktūras projekti⁵⁴. Šādus projektus sauc par lielajiem projektiem. Ja lielajam projektam piešķirtais atbalsts uzskatāms par valsts atbalstu, ir arī iespējams, ka tas jāpaziņo apmēra dēļ⁵⁵.

67

Komisija 2007.–2013. gada plānošanas periodā pieņēma lēmumus par 918 lielajiem projektiem, kuros ES ieguldījums pārsniedza EUR 75 miljardus; vidējais ES ieguldījums šajos projektos bija EUR 82,6 miljoni. Kopā šie projekti veidoja vairāk nekā 25 % no kopējā ERAF/KF finansējuma, turklāt bija būtiskas atšķirības starp dalībvalstīm (sk. 7. attēlu).

68

Plašāka informācija par Komisijas pieņemtajiem lielajiem projektiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā sniegta III pielikumā.

7. attēls

ES ieguldījums lielajos projektos, kas izteikts procentos no kopējiem ERAF/KF izdevumiem pa dalībvalstīm

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas datiem.

69

Dalībvalstīm tiek prasīts lielo projektu pieteikumos iekļaut dažādu informāciju, lai ļautu Komisijai pieņem pamatotu lēmumu, kas balstīts uz projekta atbilstības, dzīvotspējas, ilgtspējas, vides profila un pieprasītā finansējuma pamatojuma novērtējumu, kā arī dalībvalsts sniegto informāciju par to, vai tiek izmantots valsts atbalsts. Saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju kopš 2012. gada beigām REGIO ĢD, ievērojot iekšējās procedūras, oficiāli konsultējas ar COMP ĢD par visiem lielo projektu pieteikumiem, un šajā posmā COMP ĢD var norādīt REGIO ĢD, ka par projektu ir jāpaziņo. Turklāt REGIO ĢD kā vadošajam ģenerāldirektorātam ir jāapspriežas ar COMP ĢD un citiem atbildīgajiem ģenerāldirektorātiem par katra lielā projekta apstiprinājuma lēmumu⁵⁶.

70

Šādas apspriedes ir īpaši būtiskas, ja dalībvalstis lielā projekta pieteikumā norāda, ka valsts atbalsts netiek izmantots, jo šādā gadījumā COMP ĢD paziņojumu nesaņem. Taču, pat ja Komisija apstiprina lielo projektu, pieņemot attiecīgu lēmumu, nav garantijas, ka projekts atbilst valsts atbalsta noteikumiem. Komisijas pieņemto lēmumu par lielajiem projektiem analīze parādīja, ka netika minēts fakts, ka lēmumā nav neietverts apstiprinājums par projekta atbilstību piemērojamajiem tiesību aktiem valsts atbalsta jomā.

71

No 918 lielajiem projektiem, kuri bija pieņemti 2007.–2013. gada plānošanas periodam, Komisija līdz 2012. gada beigām pieņēma 440 projektus. Attiecībā uz šiem projektiem COMP ĢD sistemātiski nepārbaudīja, vai ieguldījumos publiskajā infrastruktūrā varētu būt izmantots valsts atbalsts. Turklāt 2012. gada novembrī Komisija izdeva norādījumus dalībvalstīm, paziņojot, ka neplāno sistemātiski pārbaudīt to lielo infrastruktūras projektu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, uz kuriem attiecas šie norādījumi, jo uz šādiem projektiem jau attiecas lēmums, kurš pieņemts pirms šo norādījumu pieņemšanas⁵⁷. Tādējādi principā pastāv iespēja, ka dalībvalsts ir saņēmusi Komisijas lēmumu, ar ko tiek apstiprināts liels projekts, lai gan tas ir pretrunā valsts atbalsta noteikumiem.

Dalībvalstu revīzijas iestādes nepietiekami koncentrējas uz atbilstību valsts atbalsta noteikumiem

72

Dalībvalstu revīzijas iestādes ir svarīgs elements kontroles ķēdē, uz ko balstās Komisijas pārliecība par kohēzijas politiku. Tādēļ ir svarīgi, lai revīzijas iestādēm būtu nepieciešamās zināšanas un lai tās veiktu atbilstīgas kvalitātes pārbaudes pasākumus. Tas ir īpaši svarīgi, pārbaudot atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, kuru pārkāpumi ir būtisks kļūdu un nepareizi veiktu izdevumu avots kohēzijas politikas jomā, — šāda situācija uz ESF attiecas daudz mazākā mērā, nekā uz ERAF un KF (sk. 33.–36. punktu).

73

Palāta, veicot apsekojumu, pieprasīja revīzijas iestādēm sniegt informāciju par to veikto revīziju rezultātiem saistībā ar valsts atbalstu, kā arī pārbaudīja to, kā tiek paziņotas valsts atbalsta kļūdas revīzijas iestāžu gada kontroles ziņojumos (GKZ) attiecībā uz ERAF/KF darbības programmām. Palāta, veicot ikgadējās atbilstības revīzijas, pārskatīja revīzijas iestāžu kontrolsarakstus, kurus tās izmantoja, lai veiktu revīziju par atbilstību valsts atbalsta noteikumiem. Palāta arī jautāja revīzijas iestādēm, vai tās saņēma pietiekamu atbalstu no Komisijas un cik bieži tās sadarbojās ar citām dalībvalsts iestādēm (piemēram, valsts atbalsta birojiem) valsts atbalsta jomā.

Revīzijas iestādes konstatēja ievērojami mazāk gadījumu, kas saistīti ar neatbilstību valsts atbalsta noteikumiem, nekā Komisija vai Palāta

74

Pamatojoties uz apsekojuma laikā sniegto informāciju, revīzijas iestādes lēsa, ka 2010.–2014. gada periodā aptuveni viena trešā daļa (32,4 %) to pārbaudīto ERAF/KF un ESF projektu bija saistīti ar valsts atbalstu. Revīzijas iestādes atklāja valsts atbalsta kļūdas vidēji 3,6 % šo projektu (sk. 8. attēlu). Šajā periodā Palāta ERAF/KF un ESF projektos konstatēja vismaz piecas reizes vairāk valsts atbalsta kļūdu (sk. 35. punktu, 2. tabulu), lai gan Palāta izmanto līdzīgas parauga atlases metodes⁵⁸.

8. attēls

Valsts atbalsts revīzijas iestāžu veiktajās projektu revīzijās 2010.–2014. gadā

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz apsekojuma rezultātiem.

75

Palāta analizēja arī 1026 gada kontroles ziņojumus par ERAF/KF darbības programmām, kuri tika iesniegti REGIO ĢD 2010.–2014. gada periodā (sk. 5. tabulu). Revīzijas iestādēm tika prasīts gada kontroles ziņojumos paziņot par projektu revīziju “galvenajiem rezultātiem”⁵⁹. Palāta īpaši meklēja ziņojumus par valsts atbalsta kļūdām. Palāta konstatēja, ka atsauce uz valsts atbalsta kļūdām bija norādīta tikai 40 no 1026 gada kontroles ziņojumiem (3,9 %). Izplatītākās kļūdas, kuras bija paziņotas gada kontroles ziņojumos, attiecās uz de minimis atbalstu.

5. tabula

REGIO ĢD iesniegtie GKZ 2010.–2014. gadā

Gads | Pārskatīto GKZ skaits | GKZ skaits, kuros konstatēti pārkāpumi valsts atbalsta jomā | Konstatēto pārkāpumu biežums
2010. g. | 199 | 4 | 2,0 %
2011. g. | 211 | 8 | 3,8 %
2012. g. | 203 | 9 | 4,4 %
2013. g. | 209 | 9 | 4,3 %
2014. g. | 204 | 10 | 4,9 %
Kopā | 1026 | 40 | 3,9 %

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz REGIO ĢD iesniegto GKZ analīzi.

76

Palātas veiktā analīze parādīja, ka tādu GKZ īpatsvars, kuros bija ziņots par valsts atbalsta kļūdām, dalībvalstīs atšķīrās; Palāta konstatēja, ka par Dāniju bija iesniegti pavisam pieci GKZ, kuros bija minētas valsts atbalsta kļūdas, par Kipru, Igauniju un Franciju bija iesniegti četri šādi GKZ, savukārt par Ungāriju un Lietuvu — trīs. Attiecībā uz astoņām dalībvalstīm (Beļģija, Īrija, Itālija, Luksemburga, Malta, Austrija, Slovēnija un Slovākija) Palāta neatrada GKZ, kuros būtu minētas valsts atbalsta kļūdas.

77

Salīdzinājumā ar Komisijas (sk. 47.–56. punktu) un Palātas (sk. 33.–44. punktu) veikto pārbaužu rezultātiem revīzijas iestādes konstatēja ievērojami zemāku valsts atbalsta kļūdu līmeni.

78

Veicot ikgadējo atbilstības revīziju par 2014. gadu, Palāta pārbaudīja paraugu, kurā bija 53 revīzijas kontrolsaraksti, ko revīzijas iestādes izmantoja, revidējot projektus. Palāta konstatēja būtiskas nepilnības 18 kontrolsarakstos (aptuveni 33 %); piemēram, kontrolsarakstā nebija prasīts pārbaudīt atbalsta intensitāti, kas ir viens no galvenajiem kļūdu avotiem, kā liecina Palātas veiktās revīzijas (sk. 39. punktu)⁶⁰. Atbilstīgi valsts atbalsta kontrolsaraksti varētu palīdzēt revīzijas iestādēm konstatēt valsts atbalsta kļūdas.

79

Komisija 2015. gadā mudināja revīzijas iestādes risināt šo jautājumu, un Palātas veiktā analīze uzrādīja būtiskus uzlabojumus šajā ziņā⁶¹.

Dalībvalstu iestādēm vajadzīga papildu palīdzība, lai veiktu revīzijas par atbilstību valsts atbalsta noteikumiem

80

Gandrīz visas revīzijas iestādes, kuras sniedza atbildes uz Palātas veiktā apsekojuma jautājumiem, uzskatīja ES tiesisko regulējumu valsts atbalsta jomā par diezgan sarežģītu (sk. 9. attēlu). Vairāk nekā 35 % šo revīzijas iestāžu minēja tiesību aktu apjomu kā būtiskāko faktoru, kas rada sarežģītību valsts atbalsta jomā. Vēl 35 % revīzijas iestāžu norādīja, ka tās sastapušās ar sarežģījumiem, piemērojot tiesību aktus praksē. Pārskats par tiesisko regulējumu valsts atbalsta jomā sniegts IV pielikumā.

9. attēls

ES tiesiskā regulējuma valsts atbalsta jomā novērtējums — revīzijas iestāžu sniegtās atbildes apsekojuma laikā

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz apsekojuma rezultātiem.

81

Vairāk nekā 85 % no visām revīzijas iestādēm, kuras atbildēja uz Palātas veiktā apsekojuma jautājumiem, uzskatīja arī, ka Komisijas turpmākais atbalsts tām sniegtu pozitīvu ieguvumu (sk. 10. attēlu). Visbiežāk ieteiktais atbalsta veids bija praktisks ceļvedis ar gadījumu izpēti (gandrīz 70 %) un papildu apmācības pasākumi (50 %).

10. attēls

Komisijas papildu palīdzība, kas vajadzīga valsts atbalsta jomā, — revīzijas iestāžu sniegtās atbildes apsekojuma laikā

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz apsekojuma rezultātiem.

82

Apsekojuma rezultāti arī parādīja, ka gandrīz 70 % revīzijas iestāžu ar valsts atbalsta birojiem sazinājās reti vai nesazinājās nekad. Revīzijas iestādes no 8 dalībvalstīm nebija informētas par to, ka šajās dalībvalstīs pastāv centrālie valsts atbalsta biroji. Biežāk sadarbojoties ar šiem birojiem, revīzijas iestādes var pilnveidot savas zināšanas valsts atbalsta jomā.

Komisija veica pasākumus, lai vienkāršotu piemērojamos tiesību aktus valsts atbalsta jomā un veicinātu dalībvalstu administratīvo spēju

83

Palāta centās noteikt, vai Komisija ir risinājusi problēmu, kas saistīta ar neatbilstību valsts atbalstam kohēzijas politikas jomā, īstenojot atbilstīgas preventīvas darbības. Šādas darbības var ietvert likumdošanas iniciatīvas, piemēram, noteikumu vienkāršošanu vai ziņošanas prasību ieviešanu uzraudzības nolūkā, kā arī neleģislatīvas darbības, piemēram, apmācību, seminārus un labas prakses izplatīšanu. Šādas darbības var attiekties uz iestādēm, kas pārvalda un kontrolē valsts atbalstu gan kohēzijas politikas, gan arī citās jomās.

Paplašinātā Vispārējo grupu atbrīvojuma regula atbildību no Komisijas pārnes uz dalībvalstīm

Jaunā VGAR paredz plašāk piemērojamus atbrīvojumus no ziņošanas pienākuma, stiprina pārredzamību un ievieš vērtēšanas prasības

84

2009.–2014. gada periodā saskaņā ar VGAR tika izlietoti vairāk nekā EUR 115 miljardi⁶². Komisija 2014. gada jūnijā pieņēma jauno VGAR, lai aizstātu 2008. gada VGAR. Jaunās VGAR pieņemšana ir ievērojamākais Komisijas veiktais pasākums valsts atbalsta jomā attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu. Būtiskākās izmaiņas 2014. gada VGAR ir šādas:

a)regulas darbības jomas paplašināšana;

b)izmaiņas stimulējošas ietekmes piemērošanā;

c)stingrākas pārredzamības prasības; kā arī

d)lielu atbalsta shēmu ex post novērtējums.

Darbības jomas paplašināšana

85

VGAR darbības jomu paplašināja, ieviešot jaunas atbalsta kategorijas⁶³, paplašinot to atbalsta kategoriju tvērumu, kurām jau piemēro atbrīvojumus saskaņā ar 2008. gada VGAR⁶⁴, kā arī paaugstinot paziņošanas robežvērtības un atbalsta intensitāti konkrētiem atbalsta pasākumiem⁶⁵.

86

Darbības jomas palielināšanās ir ievērojama: COMP ĢD lēš, ka 2008. gada VGAR attiecās uz 60 % atbalsta pasākumu un uz 30 % no piešķirtajām atbalsta summām⁶⁶. COMP ĢD ir aprēķinājis, ka 2014.–2020. gada plānošanas periodā savukārt 2014. gada VGAR varētu attiekties uz 75–90 % atbalsta pasākumu un 67 % piešķirto atbalsta summu (sk. 11. attēlu)⁶⁷. Tvēruma paplašināšanās ietekmi precīzāk varēs novērtēt turpmākajos gados.

11. attēls

2014. gada VGAR tvēruma paplašināšanas aplēstā minimālā ietekme salīdzinājumā ar 2008. gada VGAR tvērumu

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas aplēsēm un uz 2008. un 2014. gada VGAR.

87

Paplašinot VGAR tvērumu, Komisija ir ievērojami samazinājusi administratīvo slogu tās ģenerāldirektorātiem un dalībvalstīm, jo jāpaziņo daudz mazāk atbalsta pasākumu. Taču, paplašinot VGAR darbības jomu, Komisija ir arī nodevusi lielāku atbildību dalībvalstīm. Tām turpmāk būs jāpārbauda lielāks skaits atbalsta pasākumu, lai noteiktu to atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, piemēram, par maksimālo atbalsta intensitāti un stimulējošās ietekmes pierādīšanu. Komisijas īstenotie uzraudzības pasākumi ir parādījuši, ka dalībvalstis 2009.–2014. gada periodā pieļāva daudz kļūdu atbalsta shēmu izstrādē un īstenošanā. Šīs kļūdas varēja ietekmēt saderību, it sevišķi saskaņā ar VGAR izveidoto shēmu saderību (sk. 52.–54. punktu).

Izmaiņas stimulējošās ietekmes piemērošanā

88

Valsts atbalsts var būt efektīvs vēlamā sabiedriskās politikas mērķa sasniegšanā tikai tādā gadījumā, ja tam ir stimulējoša ietekme, t. i., tas mudina atbalsta saņēmēju veikt darbības, ko bez šā atbalsta tas nebūtu veicis (sk. 40. punktu). Otra būtiskākā izmaiņa, kas tika ieviesta ar 2014. gada VGAR, bija vērsta uz to, lai atvieglotu lielajiem uzņēmumiem pienākumu pierādīt šādu stimulējošo ietekmi, saņemot atbalstu saskaņā ar atbalsta shēmu; šo atvieglojumu panāca, pielāgojot prasības MVU piemērojamajām prasībām (sk. 6. tabulu). Tādējādi vēl vairāk tika samazināts administratīvais slogs Komisijai, dalībvalstīm un šiem uzņēmumiem.

6. tabula

Stimulējošās ietekmes pierādīšana: 2008. gada VGAR un 2014. gada VGAR salīdzinājums

| 2008. gada VGAR | 2014. gada VGAR
Atbalsts MVU | a)projekta pieteikuma iesniegšana, pirms sācies darbs saistībā ar projektu vai darbību
Atbalsts lieliem uzņēmumiem, kas piešķirts saskaņā ar atbalsta shēmām | a)projekta pieteikuma iesniegšana, pirms sācies darbs saistībā ar projektu vai darbību
a)pārbaude attiecībā uz to, vai atbalsta saņēmēja sagatavotie dokumenti apliecina, ka, saņemot atbalstu, būtiski palielinās projekta mērogs un tvērums vai attiecīgā projekta pabeigšanas ātrums, vai būtiski palielinās kopsumma, ko saņēmējs tērē attiecīgajam projektam | -

Atbalsts lieliem uzņēmumiem, kas piešķirts ārpus atbalsta shēmas

a)projekta pieteikuma iesniegšana, pirms sācies darbs saistībā ar projektu vai darbību; kā arī

b)pārbaude attiecībā uz to, vai atbalsta saņēmēja sagatavotie dokumenti apliecina, ka, saņemot atbalstu, būtiski palielinās projekta mērogs un tvērums vai attiecīgā projekta pabeigšanas ātrums, vai būtiski palielinās kopsumma, ko saņēmējs tērē attiecīgajam projektam

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz 2008. un 2014. gada VGAR.

Stingrākas pārredzamības prasības

89

Ar 2014. gada VGAR ieviestā trešā būtiskākā izmaiņa ir ievērojami stingrākas pārredzamības prasības individuālam atbalstam. Saskaņā ar pārredzamības prasībām dalībvalstīm tagad jāpublicē informācija ne tikai par atbalsta shēmām un par ad hoc atbalstu, bet arī par visiem individuālajiem atbalsta pasākumiem, kuri pārsniedz EUR 500 000 un kuri sniegti atbalsta shēmu ietvaros⁶⁸. Saskaņā ar 2008. gada VGAR dalībvalstīm bija jānosūta informācija tikai par lielākiem individuālā atbalsta pasākumiem un tikai Komisijai (tā nebija jāpublicē), un informācija bija jāsniedz tikai par reģionālo ieguldījumu atbalstu un atbalstu pētniecībai un attīstībai konkrētos apstākļos⁶⁹.

90

Lai veicinātu visas tādas informācijas centralizētu publicēšanu, kas par piešķirto valsts atbalstu ievietota valsts vai reģionāla līmeņa tīmekļa vietnē, COMP ĢD sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādāja īpašu IT rīku ar nosaukumu “Atbalsta pārredzamības modulis”. Šis rīks ir pieejams kopš 2016. gada 1. jūlija⁷⁰.

91

Palāta cer, ka labāka pārredzamība uzlabos atbilstību valsts atbalsta noteikumiem dalībvalstīs, jo ieinteresētās puses būs labāk informētas, lai iesniegtu sūdzības par nelikumīgu atbalstu. Komisijai ir jāizskata visas šādas sūdzības (sk. 20. punktu).

Lielu atbalsta shēmu ex post novērtējums

92

Komisija saistībā ar 2014. gada VGAR ir ieviesusi ex post novērtējuma jēdzienu attiecībā uz konkrētu kategoriju atbalsta shēmām, kuru gada budžets pārsniedz EUR 150 miljonus⁷¹. Dalībvalstīm jāveic šādi novērtējumi, lai izvērtētu atbalsta shēmas pozitīvās un negatīvās ietekmes salīdzinājumu. Ex post novērtējums palielina administratīvo slogu dalībvalstīm; taču COMP ĢD ir ierobežojis šāda palielinājuma ietekmi, paredzot, ka prasība veikt novērtējumu jāpiemēro tikai lielām atbalsta shēmām. Līdz 2015. gada beigām dalībvalstis COMP ĢD bija iesniegušas 18 novērtējuma plānus saskaņā ar 2014. gada VGAR. Pirmie novērtējuma rezultāti ir gaidāmi 2017. gadā.

Jaunās VGAR piemērošana ar atpakaļejošu spēku

93

Jauno VGAR publicēja 2014. gada 26. jūnijā, un tā stājās spēkā 2014. gada 1. jūlijā. Šīs regulas 58. panta 1. punktā noteikts, ka “šo regulu piemēro individuālam atbalstam, kas piešķirts pirms tās stāšanās spēkā”⁷². Tas nozīmē, ka atbalsts, kas piešķirts pirms 2014. gada VGAR stāšanās spēkā un kas tā piešķiršanas laikā nebija saderīgs ar iekšējo tirgu, var tikt atzīts par saderīgu, ja atbalsts ir saderīgs saskaņā ar VGAR jaunajiem vai grozītajiem noteikumiem⁷³. Piemēram, atbalsta saņēmējs, iespējams, pārkāpj noteikumus par stimulējošu ietekmi, kas bija spēkā laikā, kad tika piešķirts atbalsts, taču nepārkāpj 2014. gada VGAR jaunos noteikumus. Tā kā 2014. gada VGAR tiek piemērota ar atpakaļejošu spēku, dalībvalstīm vairs nav pienākuma atgūt šo atbalstu.

94

Piemērošanas ar atpakaļejošu spēku rezultātā atbalsta pasākumu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu tāpēc, ka ir mainījušies noteikumi vai ir ieviesti jauni noteikumi, kuri nebija spēkā atbalsta piešķiršanas laikā. Komisija, veicot uzraudzības pasākumus 2009.–2014. gada periodā, konstatēja 16 problēmas, kas ietekmēja saderību atbalsta piešķiršanas laikā. Četros no šiem gadījumiem Komisija vēlāk atzina atbalstu par saderīgu, pamatojoties uz 2014. gada VGAR piemērošanu ar atpakaļejošu spēku. Tāpat arī Palāta, 2014. gadā veicot ikgadējās atbilstības revīzijas, atklāja divas valsts atbalsta kļūdas, kurām bija finansiāla ietekme atbalsta piešķiršanas laikā (kad bija spēkā 2008. gada VGAR), bet kuras līdz Palātas veiktajai revīzijai (kad bija stājusies spēkā 2014. gada VGAR) bija atzītas tikai par atbilstības problēmām bez finansiālas ietekmes.

Joprojām pastāv grūtības nelikumīga atbalsta atgūšanas statusa uzraudzībā dalībvalstīs

95

2014. gada VGAR ir saglabāts princips, kas bija noteikts jau 2008. gada VGAR un kas paredz aizliegumu piešķirt atbalstu uzņēmumiem, uz kuriem attiecas neizpildīts līdzekļu atgūšanas rīkojums⁷⁴. Šo noteikumu sauc par “Deggendorf” principu.

96

Kad Komisija pieņem lēmumu par līdzekļu atgūšanu, attiecīgās dalībvalsts pienākums ir atgūt nelikumīgā atbalsta summu no atbalsta saņēmēja. Lēmumi par līdzekļu atgūšanu tiek publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Atšķirībā no individuālā atbalsta, kura gadījumā lēmumā par līdzekļu atgūšanu ir norādīts saņēmējs, atbalsta shēmu gadījumā parasti dalībvalsts nosaka, kuri uzņēmumi guva labumu no atbalsta un kāda atbalsta summa ir jāatgūst, un par to informē Komisiju. Tā rezultātā, ja lēmums par līdzekļu atgūšanu attiecas uz valsts atbalsta shēmām, ES Oficiālajā Vēstnesī publicētajā lēmumā konkrēti iesaistītie uzņēmumi netiek identificēti. Dalībvalsts atbildība ir arī atgūt līdzekļus un par to informēt Komisiju. Tomēr nav sistēmas, kas nodrošinātu, ka attiecīgajām citas dalībvalsts iestādēm ir pieejama informācija par šādu ES dalībvalstīs īstenotu līdzekļu atgūšanas procedūru statusu (proti, par to, vai attiecīgais līdzekļu atgūšanas rīkojums ir vai nav izpildīts). Šāda situācija rada īpašu problēmu saistībā ar uzņēmumiem, kuri veic darbību vairāk nekā vienā dalībvalstī.

Stingrāki atbalsta nosacījumi reģionālā atbalsta pamatnostādnēs veicina VGAR piemērošanu

97

Komisija uzskata, ka saskaņā ar valsts atbalsta pamatnostādnēm piešķirts atbalsts (sk. IV pielikumu) rada īpašu apdraudējumu iekšējam tirgum. Tas saistīts ar atbalsta apmēru (individuālais atbalsts, kas pārsniedz VGAR noteiktās paziņošanas robežvērtības) vai atbalsta veidu (piemēram, darbības atbalsts MVU atsevišķos reģionos jāpaziņo saskaņā ar reģionālā atbalsta pamatnostādnēm⁷⁵). Šā iemesla dēļ pamatnostādņu noteikumi ir stingrāki nekā VGAR noteikumi. Reģionālā atbalsta pamatnostādnēs, kas ir vienas no septiņām valsts atbalsta pamatnostādnēm, kuras pārskatītas attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu, galvenā uzmanība pievērsta mazāk attīstītu apgabalu attīstībai dzīves līmeņa ziņā (atsevišķos apgabalos, kuros IKP uz vienu iedzīvotāju ir mazāks vai vienāds ar 75 % no vidējā ES rādītāja) vai iedzīvotāju blīvuma ziņā (atsevišķos apgabalos, kuros iedzīvotāju blīvums ir mazāks par 12,5 iedzīvotājiem uz km²), un šīs pamatnostādnes ir īpaši būtiskas kohēzijas politikas īstenošanai.

98

Reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2014.–2020. gada plānošanas periodam uzlabo pārredzamību, pieprasot publicēt būtisku informāciju centrālajā tīmekļa vietnē⁷⁶. Šīs pamatnostādnes mazina risku, ka atbalsts var kropļot iekšējo tirgu, pazeminot maksimālo atbalsta intensitāti, kas atļauta lieliem uzņēmumiem visos reģionos, izņemot nabadzīgākos reģionus⁷⁷. Šīs pamatnostādnes arī paredz izmaiņas stimulējošās ietekmes piemērošanā. Piemēram, ieguldījumu atbalsta jomā pamatnostādnes patlaban prasa, lai atbalsta saņēmēji sniegtu hipotētisku skaidrojumu par to, kāda būtu situācija, ja tie nebūtu saņēmuši atbalstu⁷⁸. Šī prasība attiecas arī uz MVU, tādējādi padarot Reģionālā atbalsta pamatnostādnes daudz stingrākas nekā VGAR noteikumi attiecībā uz stimulējošās ietekmes pierādīšanu (sk. 88. punktu).

99

Saskaņā ar Reģionālā atbalsta pamatnostādnēm noteiktos apstākļos ir jāveic arī atbalsta shēmu ex post novērtējums. COMP ĢD var pieprasīt ex post novērtējumu atbalsta shēmām ar lielu budžetu, kuras ietver jaunus elementus, vai ja tiek prognozētas ievērojamas tirgus, tehnoloģiju vai regulatīvās pārmaiņas⁷⁹. Līdz 2016. gada 30. jūnijam dalībvalstis bija iesniegušas desmit novērtējuma plānus saskaņā ar Valsts atbalsta pamatnostādnēm, tostarp Reģionālā atbalsta pamatnostādnēm.

Nesen ieviestie ex ante nosacījumi un lielo projektu procedūra var uzlabot atbilstību valsts atbalsta noteikumiem kohēzijas politikas jomā

100

Ar Kopīgo noteikumu regulu 2014.–2020. gada plānošanas periodā tiek ieviestas divas izmaiņas, kas ir īpaši būtiskas valsts atbalstam kohēzijas politikas jomā, un tās ir⁸⁰:

a)ex ante nosacījumi un

b)jauna, brīvprātīgi piemērojama procedūra lielo projektu apstiprināšanai.

Dalībvalstis, kas nepilda ex ante nosacījumus, nav tās dalībvalstis, kurās Komisija iepriekš konstatējusi visvairāk problēmu

101

Ex ante nosacījumi ir uz iepriekš noteiktiem kritērijiem pamatoti nosacījumi, kurus Komisija uzskata par nepieciešamiem priekšnoteikumiem ES līdzekļu efektīvai un lietderīgai izlietošanai. Valsts atbalsts ir viena no jomām, kurai konkretizē šādus nosacījumus. Kā norāda Komisija, šo nosacījumu izpilde var mazināt valsts atbalsta kļūdu un problemātisko gadījumu skaitu, jo palīdz pilnveidot pārvaldības un kontroles sistēmas dalībvalstīs, kurām jāuzlabo atbilstība valsts atbalsta noteikumiem.

102

Dalībvalstīm tika prasīts veikt pašnovērtējumu par to, vai un kā tās atbilda šādiem trim kritērijiem: valsts atbalsta noteikumu efektīva piemērošana, personāla apmācība un informācijas izplatīšana personālam, kā arī administratīvā spēja⁸¹. Piecas dalībvalstis, vienojušās ar Komisiju, secināja, ka tās partnerattiecību nolīgumu pieņemšanas laikā nebija izpildījušas nosacījumus (sk. 7. tabulu).

7. tabula

Dalībvalstis, kuras nav izpildījušas valsts atbalsta ex ante nosacījumu kritērijus

Kritērijs | Horvātija | Čehijas Republika | Itālija | Rumānija | Slovākija
Pasākumi valsts atbalsta noteikumu efektīvai piemērošanai | - | - | - | - | -
Pasākumi personāla apmācībai un informācijas izplatīšanai personālam | - | √ | - | √ | √
Pasākumi administratīvās spējas nodrošināšanai | - | - | - | √ | -

Piezīme.√nozīmē, ka kritērijs ir izpildīts.

-nozīmē, ka kritērijs nav izpildīts.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas datiem.

103

Katrā gadījumā REGIO ĢD un attiecīgā dalībvalsts vienojās par vairākām darbībām, kas jāveic dalībvalstij un kas dokumentētas rīcības plānos. Dažu darbību piemēri sniegti 8. izcēlumā.

8. izcēlums

Piemēri darbībām, kas jāveic, lai izpildītu valsts atbalsta ex ante nosacījumu kritērijus

Dalībvalstīm, kuras norādītas 7. tabulā, jāveic pasākumi, lai izpildītu turpmāk minētos kritērijus.

Valsts atbalsta noteikumu efektīva piemērošana. Saskaņoto darbību piemēri:

centrāla valsta atbalsta reģistra izveide, lai nodrošinātu atbilstību 2014. gada VGAR vai lai reģistrētu de minimis atbalstu (Itālija un Rumānija);

atbilstības tā dēvētajam Deggendorf principam nodrošināšana, piemēram, publicējot tādu uzņēmumu sarakstu, uz kuriem attiecas neizpildīti līdzekļu atgūšanas rīkojumi (Čehijas Republika, Itālija un Rumānija).

Personāla apmācība un informācijas izplatīšana personālam. Saskaņoto darbību piemēri:

prasība personālam gadā apmeklēt vismaz divus apmācību kursus valsts atbalsta jomā (Itālija);

valsts atbalsta ekspertu un koordinatoru operatīvā tīkla izveide (Horvātija).

Administratīvās spējas nodrošināšana. Saskaņoto darbību piemēri:

prasība dalībvalstij stiprināt tās administratīvo spēju, palielinot personāla skaitu par 10 līdz 15 darbiniekiem (Slovākija);

personāla darbā pieņemšanas plāns, kas jāizstrādā valsts iestādēm, kuras iesaistītas strukturālo un investīciju fondu pārvaldībā (Horvātija).

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz valsts atbalsta ex ante nosacījumu rīcības plāniem.

104

Minētās darbības jāpabeidz līdz 2016. gada beigām. Pamatojoties uz ziņojumiem par to, kā dalībvalstis izpilda rīcības plānus, Komisija izvērtēs to īstenošanu. Ja Komisija, pamatojoties uz savu novērtējumu, konstatē, ka rīcības plāns nav pienācīgi īstenots, tā var apturēt maksājumus attiecīgajai dalībvalstij⁸². 2016. gada augusta beigās Komisijas novērtējums par to, vai piecas dalībvalstis bija īstenojušas visas darbības, kas bija paredzētas to rīcības plānos, joprojām turpinājās.

105

Kopīgo noteikumu regulā nebija prasīts dalībvalstīm pašnovērtējumus balstīt uz atbilstību valsts atbalsta noteikumiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā, bet tajā bija noteikti trīs konkrēti kritēriji par administratīvo kārtību (sk. 7. tabulu). Novērtējot dalībvalstu pašnovērtējumu pietiekamību, Komisija pieejamo uzraudzības informāciju neizmantoja efektīvi nolūkā konkretizēt rīcības plānus visām dalībvalstīm, kurās iepriekš tika konstatētas nozīmīgas problēmas. Konkrēti, COMP ĢD 2006.–2014. gadā veikto uzraudzības pasākumu rezultāti norāda uz to, ka vairākās dalībvalstīs problēmas atbalsta pasākumu izstrādē un īstenošanā sastopamas biežāk nekā dalībvalstīs, kuras bija secinājušas, ka nav izpildījušas valsts atbalsta ex ante nosacījumus (sk. 55. punktu).

Alternatīva lielo projektu apstiprināšanas procedūra var uzlabot atbilstības valsts atbalsta noteikumiem noskaidrošanu Komisijā, bet nav izstrādāta tā, lai vienmēr nodrošinātu juridisko noteiktību dalībvalstīm

106

Lielos projektus 2007.–2013. gada plānošanas periodam Komisija pieņēma pēc tam, kad tā bija pārskatījusi dalībvalstu iesniegtos projektu pieteikumus (sk. 66.–71. punktu). 2014.–2020. gada plānošanas periodā ar Kopīgo noteikumu regulu tika ieviesta otrā, alternatīvā, lielo projektu apstiprināšanas procedūra⁸³, kas paredz, ka pieteikumu izvērtē neatkarīgs eksperts, pirms dalībvalsts par to paziņo Komisijai (sk. 9. izcēlumu). Alternatīvās procedūras izmantošana ir brīvprātīga; līdz 2016. gada jūnijam saskaņā ar alternatīvo procedūru bija iesniegts tikai viens lielā projekta pieteikums.

9. izcēlums

Neatkarīga eksperta iecelšana un neatkarīgas kvalitātes pārbaudes apstiprināšana

Neatkarīgais eksperts pārbauda lielā projekta pieteikumu. Šajā pārbaudē tiek analizēts, vai pasākumam ir atbalsta iezīmes un vai tas ir saderīgs ar iekšējo tirgu. Ja projekta pieteikums tiek novērtēts pozitīvi, vadošā iestāde var apstiprināt lielo projektu un iesniegt to Komisijai. Komisija var iebilst pret projekta apstiprināšanu triju mēnešu laikā, ja tā neatkarīgās kvalitātes pārbaudes ziņojumā konstatē “ievērojamu trūkumu”.

Ekspertu izvēlas dalībvalsts, un to apstiprina Komisija. Komisija jau iepriekš ir apstiprinājusi ekspertu grupu ar nosaukumu “Kopēja palīdzība projektu sagatavošanai Eiropas reģionos” (JASPERS)⁸⁴.

107

Šī alternatīvā procedūra lielajiem projektiem var uzlabot atbilstības valsts atbalsta noteikumiem noskaidrošanu Komisijā, bet tā nav izstrādāta, lai vienmēr nodrošinātu juridisko noteiktību dalībvalstīm attiecībā uz atbilstību valsts atbalsta noteikumiem brīdī, kad tiek pieņemts lēmums par lielo projektu. Šādu noteiktību var gūt tikai, pamatojoties uz dalībvalsts paziņojumu, kuram seko Komisijas lēmums par valsts atbalstu (sk. 70. punktu).

Komisijas izveidotā Valsts atbalsta kopīgas rīcības plāna mērķis ir stiprināt dalībvalstu administratīvo spēju, un tam ir vajadzīga pastāvīga uzmanība

108

2015. gada martā COMP ĢD un REGIO ĢD vienojās par kopīgas rīcības plānu valsts atbalsta jomā⁸⁵.

109

Rīcības plāns sākotnēji ietvēra sešas darbības ar mērķi uzlabot informētību un zinātību valsts atbalsta jomā visās dalībvalstīs: labas prakses noteikšana un izplatīšana, apmācību kursi valsts atbalsta speciālistiem, konkrētām valstīm paredzēti darbsemināri, semināri speciālistiem, jautājumu un atbilžu datubāzes turpmākā attīstība (EKT-EP tīkls⁸⁶), kā arī valsts atbalsta informācijas datubāzes izstrāde. 2016. gadā Komisija pievienoja septīto darbību (sk. 8. tabulu).

8. tabula

Komisijas Valsts atbalsta kopīgas rīcības plāns

Numurs | Darbība un termiņš | Apraksts | Situācija 2016. gada augustā
1 | Labas prakses noteikšana un izplatīšana Pirmie rezultāti sagaidāmi līdz 2015. gada 2. ceturksnim. | Informācijas apkopošana par efektīviem mehānismiem dažādās dalībvalstīs, kuri paredzēti, lai veidotu administratīvo spēju un apzinātu labu praksi, ar ko var dalīties. | Pabeigta 2016. gadā
2 | Dalībvalstu valsts atbalsta speciālistu apmācība par Eiropas strukturālajiem fondiem un investīciju fondiem¹ 2015. gada 2. ceturksnis | Vienu dienu ilga mācību sesija, kas īpaši sagatavota dalībvalstu valsts atbalsta speciālistiem un kas notiks Briselē. | Līdz 2016. gada augustam darbība vēl nebija notikusi.
3 | Konkrētām valstīm paredzēti darbsemināri Tie uzsākta 2015. gada 2. ceturksnī | Interaktīvu konkrētām valstīm paredzētu semināru organizēšana dalībvalstīs, kuras nav izpildījušas ex ante nosacījumus par valsts atbalstu vai kurās konstatētas būtiskas problēmas. | Semināri organizēti 2014. gadā (Spānija) un 2015. gadā (Bulgārija, Horvātija, Čehijas Republika, Itālija, Rumānija un Slovākija).
4 | Semināri speciālistiem, apmācību kursi internetā Pastāvīgi īstenota darbība | Zināšanu izplatīšana, organizējot specifiskus un īpaši pielāgotus seminārus, kas vērsti uz konkrētiem jautājumiem/problēmām. | Tematisks darbseminārs par pētniecību, attīstību un inovāciju notika Briselē 2016. gada janvārī.
5 | Jautājumu un atbilžu datubāzes izstrāde Pastāvīgi īstenota darbība | Norādījumu sniegšana par jauno noteikumu interpretēšanu visiem dalībvalstu valsts atbalsta speciālistiem kopīgā IT platformā, ko pilnībā pārvalda COMP ĢD. | Līdz 2016. gada jūnijam iesniegts vairāk nekā 600 jautājumu un atbilžu; tie tiek migrēti uz e-valsts atbalsta vikivietni (sk. 6. darbību).
6 | Valsts atbalsta vikivietnes izveide Pastāvīgi īstenota darbība | Vairākas lappuses, kurās apkopoti būtiski jautājumi, kas uzdoti EKT-EDP vietnē. | Uzsāka darbību tiešsaistē 2016. gada februārī, un tās nosaukums ir “Vikivietne eState aid” (e-valsts atbalsts). Līdz 2016. gada jūnijam ir ievietoti aptuveni 270 jautājumi un atbildes.

7
Īpaša mācību moduļa izstrāde
REGIO ĢD/EMPL ĢD un COMP ĢD kopā ar Eiropas Publiskās pārvaldes institūtu izstrādā mācību piedāvājumu, kurā ietverti divu dienu kursi ar valsts atbalstu saistītos jautājumos. Divi mācību kursi notiks Briselē 2016. gada novembrī un decembrī; pēc dalībvalstu pieprasījuma var tikt piedāvāti papildu kursi.
Mērķgrupa ir Eiropas strukturālo un investīciju fondu praktiķi ar zināmu pieredzi valsts atbalsta jomā.
Paredzēts 2016. gada novembrī un decembrī

1 Eiropas strukturālie un investīciju fondi ir ERAF, KF, ESF, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonds.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas datiem.

110

No septiņām darbībām, kas paredzētas Valsts atbalsta kopīgas rīcības plānā, 1. un 3. darbība ir pilnībā īstenota; 5. un 6. darbība ir īstenota, un sagaidāms, ka tās funkcionēs pastāvīgi. Pārējās trīs darbības līdz 2016. gada augusta beigām nebija īstenotas: viena darbība bija uzsākšanas stadijā (4. darbība), savukārt divas vēl nebija uzsāktas (2. un 7. darbība).

111

Turklāt Palāta konstatēja, ka REGIO ĢD un EMPL ĢD bija ievērojami palielinājuši apmācību kursu kopējo skaitu — no 5 kursiem 2012.–2013. gada periodā līdz 17 kursiem 2014.–2015. gada periodā. COMP ĢD 2014. un 2015. gadā pēc 19 dalībvalstu lūguma organizēja 37 apmācību kursus par valsts atbalsta tiesību aktu reformu attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu⁸⁷. Turklāt līdz 2016. gada janvārim COMP ĢD bija organizējis apmācību kursus piecām dalībvalstīm par valsts atbalstu un infrastruktūru⁸⁸.

112

Valsts atbalsta kopīgas rīcības plāns, kā arī Komisijas nodrošināto apmācības pasākumu paplašināšana ir daļa no mērķtiecīgiem centieniem uzlabot dalībvalstu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, daļēji reaģējot uz to atbildības palielināšanu valsts atbalsta jomā. Šīs iniciatīvas ir svarīgas, lai mazinātu risku, ka tiek paplašinātas dalībvalstu funkcijas atbalsta pasākumu izstrādē un īstenošanā. Mūsu apsekojuma rezultāti rāda, ka it sevišķi e-valsts atbalsta vikivietne tika novērtēta ļoti atzinīgi. Dalībvalstis to ir aktīvi izmantojušas — līdz 2016. gada 30. jūnijam bija publicēti aptuveni 270 jautājumi un atbildes⁸⁹.

113

To, cik lielā mērā šīs darbības veicinās uzlabojumus valsts atbalsta kļūdu atklāšanas un novēršanas jomā dalībvalstīs, būs iespējams izvērtēt tikai nākotnē.

27 Sīkākai informācijai par to, kā Palāta atlasa un pārbauda projektus, sk. 1.1. pielikuma 4.–10. punktu Palātas gada pārskatā par 2014. finanšu gadu.

28 Finansiāla ietekme nozīmē to, ka Palāta konstatēja atšķirību starp darījuma faktisko vērtību un vērtību, kas tiktu sasniegta, ja darījums būtu veikts saskaņā ar piemērojamajiem noteikumiem. Palātas gada pārskata par 2014. finanšu gadu 1.1. pielikumā ir sniegta sīkāka informācija par Palātas izmantoto metodiku.

29 Aplēstais kļūdu līmenis ir statistiska aplēse par kļūdu iespējamo procentuālo rādītāju datu kopā. Sk. Palātas gada pārskata par 2014. finanšu gadu 1.1. pielikuma 15. punktu.

302010.–2014. gada periodā vidējais ikgadējais aplēstais kļūdu līmenis kohēzijas politikas jomā bija 5,7 %.

31“Atbalsta intensitāte” ir atbalsta summa, kas izteikta procentos no projekta attiecināmajām izmaksām. Sk., piemēram, Regulas (ES) Nr. 651/2014 2. panta 26. punktu.

32 Sk. Komisijas kopīgo principu valsts atbalsta saderības ekonomiskajam novērtējumam projektu, kas pieejams COMP ĢD tīmekļa vietnē.

33 MVU var būt augstāka atbalsta intensitāte, jo Komisija uzskata, ka maziem uzņēmumiem ir lielāki tirgus ierobežojumi, piemēram, attiecībā uz piekļuvi finansējumam. Sk. Komisijas 2009. gada 25. februāra rokasgrāmatu par Kopienas valsts atbalsta noteikumiem MVU.

34“ES valsts atbalsta modernizācija” (VAM), COM(2012) 209 final, 8.5.2012.

358. panta 3. punkts Komisijas 2008. gada 6. augusta Regulā (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (vispārējā grupu atbrīvojuma regula) (OV L 214, 9.8.2008., 3. lpp.). Pirms šīs regulas tika pieņemta Komisijas 2006. gada 24. oktobra Regula (EK) Nr. 1628/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu valstu reģionālajam ieguldījumu atbalstam.

36 Komisijas Regulas (ES) Nr. 1407/2013 21. apsvērums.

37 REGIO ĢD 2014. gada darbības pārskats, 2.1.1. iedaļa “Kontroles efektivitāte attiecībā uz likumību un pareizību”, 47. lpp.

38 Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012, 59. pants.

39 Finanšu korekcijas var veikt, atņemot nepareizi veikto izdevumu summu no dalībvalstu izdevumu deklarācijām vai atgūstot līdzekļus no saņēmējiem.

40 No 13 gadījumiem, kuros Palātas konstatēja kļūdas ar finansiālu ietekmi, finanšu korekcija tika veikta 5 gadījumos. Viena finanšu korekcija attiecās uz vienu no Palātas konstatētajām 19 kļūdām, kuras Palāta bija klasificējusi kā kļūdas bez finansiālas ietekmes.

41 Lieta C-301/87, 17.–23. punkts.

42 LESD, 108. panta 1. punkts: “Komisija (..) pastāvīgi pārskata visas atbalsta piešķiršanas sistēmas, kas pastāv šajās valstīs. Tā iesaka šīm valstīm attiecīgus pasākumus, kas vajadzīgi sakarā ar iekšējā tirgus pakāpenisku attīstību vai darbību.”

43 Individuāls atbalsts ir jebkāds atbalsts, ko piešķir saskaņā ar atbalsta shēmu vai ārpus tās. COMP ĢD līdz 2015. gadam neuzraudzīja individuālo atbalstu, kas piešķirts ārpus atbalsta shēmas.

44 Četri atgūšanas gadījumi 2009. gadā, viens gadījums 2011. gadā, viens — 2012. gadā un divi gadījumi 2014. gadā.

45 Sk. Komisijas 2015. gada 9. janvāra lēmumu C(2014) 9362.

4628. pants Komisijas 2006. gada 8. decembra Regulā (EK) Nr. 1828/2006, kas paredz noteikumus par to, kā īstenot Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu (2007.–2013. gada plānošanas periods) (OV L 371, 27.12.2006., 1. lpp.) un Komisijas 2015. gada 8. jūlija Deleģētā regula (ES) 2015/1970, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1303/2013 ar īpašiem noteikumiem par ziņošanu par pārkāpumiem attiecībā uz Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu (2014.–2020. gada plānošanas periods) (OV L 293, 10.11.2015., 1. lpp.).

47 Sk. 12. punktu dokumentā “EK līguma 92. un 93. panta un EEZ līguma 61. panta piemērošana valsts atbalstam aviācijas nozarē” (OV C 350, 10.12.1994.).

48 Sk. 12. punktu dokumentā “EK līguma 92. un 93. panta un EEZ līguma 61. panta piemērošana valsts atbalstam aviācijas nozarē” (OV C 350, 10.12.1994., 5. lpp.).

49 Sk. COM(96) 126, galīgā redakcija, 175. punktu, un rokasgrāmatu – Kopienas valsts atbalsta noteikumus, 6. un 10. lpp.

50 Lieta T-128/98, Aéroports de Paris.

51 Apvienotās lietas T-443/08 un T-445/08, Leipzig Halle.

52 Piemēram, COMP ĢD 2013. gada 3. jūlija vēstulē “Valsts atbalsta aptauja par ostu darbību un nodokļu piemērošanu ostām” paziņoja: “Pēc Eiropas Savienības Tiesas Leipzig/Halle sprieduma Eiropas Komisija saņēma lielāku skaitu paziņojumu par ostu infrastruktūras ieguldījumu projektiem, kuriem izmantots publiskais atbalsts.” Sk. COMP/E3/H3/IA/jf/20 13/68609.

53 Komisijas 2014. gadā publicētā projekta Komisijas paziņojumam par valsts atbalsta jēdzienu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu 35. punkts. Paziņojumu pieņēma 2016. gada 19. maijā (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/modernisation/notice_aid_en.html), un tajā ir iekļauts līdzīgs formulējums.

54 Atsevišķiem projektiem robežvērtība ir EUR 75 miljoni. Sk. Regulas Nr. 1303/2013 100. pantu.

55 Vienīgās atbalsta kategorijas saskaņā ar VGAR, kurām noteiktas paziņošanas robežvērtības, kas pārsniedz EUR 50 miljonus, ir reģionālais ieguldījumu atbalsts, ieguldījumu atbalsts kultūrai un kultūrvēsturiskā mantojuma saglabāšanai un atbalsts platjoslas infrastruktūrai, kā arī — noteiktos apstākļos — atbalsts pētniecībai un attīstībai un darbības atbalsts, lai veicinātu elektroenerģijas ražošanu no atjaunojamiem resursiem. Paziņošanas robežvērtība vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem ir EUR 15 miljoni. Regulas (ES) Nr. 651/2014 4. pants un 2. pants Komisijas 2011. gada 20. decembra Lēmumā par Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi.

56 Visu atbildīgo Komisijas dienestu rīcībā ir jābūt no 10 līdz 15 darba dienām, lai tie varētu novērtēt projekta pieteikumu, kā arī lielā projekta apstiprināšanas lēmumu.

57 Eiropas Komisija, Norādījumi COCOF Nr. 12-0059-01 “Pārbaude par atbilstību valsts atbalsta noteikumiem saistībā ar infrastruktūras projektiem”, 2012. gada 21. novembris.

58 Parasti revīzijas iestādēm tiek prasīts izveidot projektu paraugu pēc nejaušas izlases principa. Sk. 17. pantu Komisijas Regulā (EK) Nr. 1828/2006 attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu un 127. pantu Regulā (ES) Nr. 1303/2013 attiecībā uz 2014.–2020. gada plānošanas periodu.

59 Komisijas Regula (EK) Nr. 1828/2006, VI pielikums.

60 Sk. 6.65. punktu Palātas gada pārskatā par 2014. finanšu gadu.

61 Sk. 6.59. punktu Palātas gaidāmajā gada pārskatā par 2015. finanšu gadu.

62 Sk. Komisijas 2015. gada Valsts atbalsta progresa ziņojumu.

63 Tika izveidotas pavisam 22 jaunas atbalsta kategorijas, kurām piešķir atbrīvojumu, piemēram, atbalsts platjoslas infrastruktūrai un atbalsts sportam un daudzfunkcionālai atpūtas infrastruktūrai. Dažas kategorijas, piemēram, atbalsts jaunizveidotiem maziem uzņēmumiem, kurus dibinājušas sievietes, ir likvidētas. Citas kategorijas, piemēram, atbalsts inovācijas konsultāciju pakalpojumiem un inovācijas atbalsta pakalpojumiem, kā arī atbalsts augsti kvalificēta personāla nodarbināšanai uz laiku, ir apvienotas. To kategoriju kopējais skaits, kurām piešķir atbrīvojumu, ir palielinājies no 26 līdz 43 kategorijām.

64 Paplašināts tādu kategoriju tvērums kā, piemēram, riska finansējuma atbalsts, ieguldījumu atbalsts pētniecības infrastruktūrai un vides aizsardzības atbalsts.

65 No pašreizējām VGAR kategorijām 30 % kategoriju ir paaugstinātas paziņošanas robežvērtības (piemēram, atbalstam pētniecībai un attīstībai noteikta divas reizes augstāka robežvērtība). Atbalsta intensitātes līmeņi ir paaugstinājušies, piemēram, ieguldījumu atbalstam vides aizsardzībai, no 35–55 % līdz 40–75 %.

66 Sk. Komisijas 2014. gada 21. maija paziņojumu presei IP 14 587.

67 Sk. Eiropas Komisijas 2014. gada 21. maija piezīmi 14-369.

68 Informācija, tostarp par visiem būtiskajiem atbalsta aspektiem, piemēram, par atbalsta summu, atbalsta piešķīrēju iestādi un atbalsta saņēmēju, jāpublicē visaptverošā valsts vai reģionāla līmeņa valsts atbalsta tīmekļa vietnē vēlākais, sākot no 2016. gada 1. jūlija. Sk. 2014. gada VGAR 9. pantu.

692008. gada VGAR, 9. pants.

70 https://webgate.ec.europa.eu/competition/transparency/public/search/chooseLanguage.

712014. gada VGAR, 1. panta 2. punkts. Šīs kategorijas ir reģionālais atbalsts, atbalsts MVU un to piekļuvei finansējumam, atbalsts pētniecībai, attīstībai un inovācijai, atbalsts vides aizsardzībai un atbalsts platjoslas infrastruktūrai.

722008. gada VGAR ietvēra līdzīgus noteikumus, sk. 44. pantu.

73 Situācija, kad Komisija lemj par atbalsta saderību pēc tā piešķiršanas, rodas tad, kad par atbalstu nav pienācīgi paziņots un Komisijai šis fakts ir darīts zināms, piemēram, ieinteresētās puses sūdzībā.

742014. gada VGAR 1. panta 4. punkts un 2008. gada VGAR 1. panta 6. punkts.

75 Komisija uzskata, ka darbības atbalsts rada īpašu apdraudējumu iekšējam tirgum. Piemēram, darbības programmas 2014.–2020. gada plānošanas periodam ietver atrunu, ka īpaša vērība jāpievērš valsts atbalsta noteikumiem attiecībā uz darbības atbalstu.

76 Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2014.–2020. gadam 3.8. iedaļa.

77 Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2014.–2020. gadam 5.4. iedaļa salīdzinājumā ar Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2007.–2013. gadam 4.1.2. iedaļu.

78 Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2014.–2020. gadam 3.5. iedaļa salīdzinājumā ar Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2007.–2013. gadam 4.1.1. iedaļas 38. punktu.

79 Sk. 2014. gada 18. decembra “Norādes Komisijai un dalībvalstīm par kopēju metodoloģiju vadības un kontroles sistēmu novērtēšanai dalībvalstīs”.

80 Regula (ES) Nr. 1303/2013.

81 Regula (ES) Nr. 1303/2013, 19. pants.

82 Regula (ES) Nr. 1303/2013, 19. pants.

83 Regula (ES) Nr. 1303/2013, 101. pants.

84 JASPERS ir tehniskās palīdzības partnerība starp REGIO ĢD, Eiropas Investīciju banku un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku. Tehnisko palīdzību dalībvalstīm tā sniedz bez maksas.

85 Komisijas 2015. gada 18. martā pieņemtais dokuments “Administratīvās spējas stiprināšana dalībvalstu līdzekļu pārvaldībai valsts atbalsta jomā — kopīgas rīcības plāns”.

86 Eiropas Konkurences tīkls — elektroniska datu pārraide (EKT–EDP) ir elektroniska saskarne, kurā dalībvalstis var uzdot COMP ĢD ar valsts atbalstu saistītus jautājumus. Parasti gan jautājumus, gan arī COMP ĢD sniegtās atbildes publicē tā, lai šī informācija būtu pieejama visām dalībvalstīm. Izņēmums ir ļoti specifiski gadījumi, kad jautājumi un atbildes netiek publicēti, jo šāda informācija citām dalībvalstīm nav noderīga.

87 Visas dalībvalstis, izņemot Dāniju, Īriju, Grieķiju, Kipru, Lietuvu, Luksemburgu, Maltu, Nīderlandi un Austriju.

88 Bulgārija, Čehijas Republika, Horvātija, Rumānija un Slovākija.

89 Aptuveni 600 jautājumi un atbildes bija publicētas iepriekšējā ECN-ET tīklā; notiek to migrācija uz e-valsts atbalsta vikivietni.

Secinājumi un ieteikumi

114

Kopš 2010. gada mūsu revīzijās par kohēzijas politiku ir konstatēts ievērojams neatbilstības līmenis valsts atbalsta noteikumiem. Šajā ziņojumā ir norādīts, ka ir vajadzīga lielāka informētība par piemērojamajiem noteikumiem dalībvalstu līmenī un nepārtraukts Komisijas atbalsts, lai efektīvi novērstu, atklātu un labotu valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus. Kopumā Palāta izdarīja turpmāk izklāstītos secinājumus.

a)Daudzās revīzijās 2010.–2014. gada periodā Komisija un Revīzijas palāta atklāja valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus; ar valsts atbalstu saistītās kļūdas ERAF un KF bija nozīmīgs faktors, kas ietekmēja Palātas aplēsto kļūdu līmeni kohēzijas politikas jomā. Palāta konstatēja, ka Komisijas atklāto pārkāpumu īpatsvars, veicot revīzijas un uzraudzību kohēzijas jomā, bija līdzīgs Palātas iegūtajiem rādītājiem. Savukārt dalībvalstu revīzijas iestādes valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus atklāja daudz retāk nekā Komisija vai Palāta. Tas norāda uz to, ka līdz šim revīzijas iestādes darba gaitā nebija pievērsušas pietiekamu uzmanību valsts atbalstam.

b)Komisija 2007.–2013. gada plānošanas periodā nereģistrēja tās atklātās kļūdas saistībā ar valsts atbalstu vai dalībvalstu paziņotās kļūdas tā, lai varētu veikt pienācīgu analīzi. Šāda analīze būtu Komisijai palīdzējusi izstrādāt mērķtiecīgākus un precīzākus preventīvos pasākumus dalībvalstīm un programmām.

c)It sevišķi 2007.–2013. gada plānošanas perioda sākumā Komisija sistemātiski nepārbaudīja lielo projektu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem. Pastāv risks, ka daži ES līdzfinansētie lielie projekti nav saderīgi ar iekšējo tirgu, arī tāpēc, ka pirms 2012. gada un saskaņā ar skaidrojumu, kas sniegts Leipzig Halle spriedumā, dalībvalstis Komisijai reti paziņoja par investīcijām infrastruktūrā. Lai nākotnē šo risku mazinātu, Komisija pastiprināja iekšējos profilakses pasākumus un ieviesa alternatīvu apstiprināšanas procedūru, kurā ietilpst neatkarīga kvalitātes pārbaude attiecībā uz 2014.–2020. plānošanas periodu. Saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju neatkarīgi no dalībvalsts izmantotās procedūras lielie projekti tiks apstiprināti tikai pēc tam, kad būs iekšēji pārbaudīta atbilstība valsts atbalsta noteikumiem.

d)Komisija veica pasākumus, lai 2014.–2020. gada plānošanas periodā vienkāršotu piemērojamos tiesību aktus valsts atbalsta jomā, kā rezultātā ir samazinājies administratīvais slogs un palielinājusies pārredzamība, bet ir arī palielinājusies dalībvalstu atbildība par atbalsta pasākumu izstrādi un īstenošanu. Dalībvalstīm uzņemoties lielāku atbildību, palielinās kļūdu skaita pieauguma risks valsts atbalsta jomā: Komisijas veiktās uzraudzības rezultāti rāda, ka 2007.–2013. gada plānošanas periodā dalībvalstis ir pieļāvušas daudz kļūdu atbalsta shēmu izstrādē un īstenošanā. Lai mazinātu šo risku, Komisija veica pasākumus dalībvalstu administratīvās spējas veicināšanai valsts atbalsta jomā, tostarp ieviešot priekšnosacījumus valsts atbalsta sistēmām, lai tās veicinātu Eiropas strukturālo un investīciju fondu efektīvu un lietderīgu izmantošanu (ex ante nosacījumi). Tomēr dalībvalstis, kuras uzskatīja par tādām, kas nepilda ex ante nosacījumus, ne obligāti ir tās dalībvalstis, kurās Komisija iepriekš konstatējusi visvairāk problēmu. Turklāt šiem pasākumiem jāpievērš pastāvīga uzmanība.

Komisija nav veikusi valsts atbalsta kļūdu visaptverošu pārskatu, dalībvalstis nav pievērsušas pietiekamu uzmanību valsts atbalstam, un pēc Komisijas veiktajiem uzraudzības pasākumiem atgūtā valsts atbalsta apjoms ir bijis nebūtisks

115

Palāta 2010.–2014. gada periodā konstatēja daudzus valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus 269 revidētajos projektos kohēzijas jomā, uz ko šie noteikumi attiecās; valsts atbalsta kļūdas bija nozīmīgs faktors, kas ietekmēja Palātas aplēsto kļūdu līmeni kohēzijas politikas jomā. REGIO ĢD veikto revīziju rezultāti šajā jomā ir līdzīgi Palātas iegūtajiem rezultātiem (sk. 33.–36. punktu un 47.–48. punktu).

116

Lai aizsargātu ES budžetu, gadījumos, kad tiek konstatēta neatbilstība valsts atbalsta noteikumiem, Komisija dalībvalstīm piemēro finanšu korekcijas. REGIO ĢD attiecībā uz 2010.–2014. gada periodu bija īstenojis vai īstenoja 18 finanšu korekcijas pret septiņām dalībvalstīm, un šo korekciju iemesls vismaz daļēji bija valsts atbalsta noteikumu pārkāpumi. Desmit finanšu korekcijas tika veiktas, pamatojoties uz REGIO ĢD veiktajām revīzijām, piecas — pamatojoties uz Palātas veiktajām revīzijām, un triju finanšu korekciju pamatā bija REGIO ĢD veiktā revīzijas iestāžu GKZ pārskatīšana. Vienpadsmit no šīm finanšu korekcijām, kuru kopējā summa sasniedza EUR 38,4 miljonus un kuras attiecās uz piecām dalībvalstīm, bija saistītas tikai ar valsts atbalstu⁹⁰. Nav iespējams noteikt valsts atbalsta komponenta apmēru pārējās finanšu korekcijās (sk. 49.–51. punktu).

117

Komisijas pienākums ir regulāri uzraudzīt atbalsta pasākumus, lai pārbaudītu, vai un kādā mērā tie atbilst valsts atbalsta noteikumiem. Ja COMP ĢD konstatē, ka piešķirtais atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu, tas var risināt jautājumu par atbalsta atgūšanu. COMP ĢD līdz šim tikai nelielā mērā ir veicis koriģējošus pasākumus, ņemot vērā uzraudzības laikā konstatēto problēmgadījumu skaitu un smaguma pakāpi. Pamatojoties uz veikto uzraudzību, COMP ĢD uzskata, ka 2009.–2014. gada periodā vidēji aptuveni 36 % no visām atbalsta shēmām bija skārušas kādas problēmas. Problēmas, kas ietekmēja saderību (7,3 % no visām shēmām), bija īpaši būtiskas. Šajā periodā COMP ĢD veiktā uzraudzība sekmēja to, ka astoņos gadījumos tika panākta atbalsta brīvprātīga atgūšana, kā arī īstenotas astoņas oficiālas darbības, — izpildot pēdējo no tām, tika atgūti kopumā EUR 0,3 miljoni (sk. 52.–56. punktu).

1. ieteikums

Komisijai jāpiemēro koriģējoši pasākumi, ja atbalsta pasākumi neatbilst valsts atbalsta noteikumiem.

Paredzētais īstenošanas termiņš: nekavējoties.

118

Nedz REGIO ĢD, nedz arī EMPL ĢD 2007.–2013. gada plānošanas periodā nereģistrēja gadījumus, kad tie konstatēja neatbilstību valsts atbalsta noteikumiem, tādā veidā, kas ļautu tiem veikt atbilstīgu valsts atbalsta kļūdu analīzi (sk. 57.–61. punktu).

119

Komisija ir izveidojusi datubāzi 2014.–2020. gada plānošanas periodam (MAPAR), lai reģistrētu informāciju par tās veikto ERAF, KF un ESF revīziju laikā konstatētajiem gadījumiem, kad nav ievēroti valsts atbalsta noteikumi. Šī sistēma uzskatāma par būtisku uzlabojumu, bet COMP ĢD nav dota piekļuve (sk. 57. punktu).

120

Dalībvalstu iestāžu paziņotās valsts atbalsta kļūdas tiek ievadītas Komisijas Pārkāpumu pārvaldības sistēmā (PPS). PPS piemīt vairāki trūkumi, piemēram, nav īpašas valsts atbalsta kļūdu tipoloģijas un kļūdas nav pietiekami aprakstītas, tāpēc sistēmas praktiskā izmantošana ir ierobežota. COMP ĢD nav piekļuves arī PPS (sk. 58. un 59. punktu).

2. ieteikums

a)Komisijai jāizmanto MAPAR pārkāpumu reģistrēšanai tādā veidā, kas ļautu viegli analizēt, piemēram, pārkāpumu veidu, biežumu, smaguma pakāpi, ģeogrāfisko izcelsmi un cēloni. Datubāzē jāiekļauj arī informācija par turpmākajiem pasākumiem saistībā ar šiem pārkāpumiem (piemēram, veiktās finanšu korekcijas).

Paredzētais īstenošanas termiņš: nekavējoties.

b)Attiecībā uz PPS Komisijai jāpielāgo datubāzes struktūra, lai informāciju par (piemēram, valsts atbalsta noteikumu) pārkāpumiem varētu iegūt un analizēt visās dalībvalstīs un dažādos veidos.

Paredzētais īstenošanas termiņš: līdz 2017. gada beigām.

c)Regulāri jānodrošina COMP ĢD piekļuve visai svarīgajai informācijai par valsts atbalsta noteikumu pārkāpumiem, kura atrodas MAPAR un PPS.

Paredzētais īstenošanas termiņš: nekavējoties.

121

Komisijas lēmums, ar ko apstiprina lielos projektus, ir balstīts uz projektu atbilstības, dzīvotspējas, ilgtspējas, vides profila un pieprasītā finansējuma pamatojuma novērtējumu, kā arī dalībvalsts sniegto informāciju par to, vai tiek izmantots valsts atbalsts; tomēr tas nav izstrādāts, lai vienmēr nodrošinātu juridisko noteiktību dalībvalstij attiecībā uz atbilstību valsts atbalsta noteikumiem brīdī, kad tiek pieņemts lēmums par lielo projektu. Šādu noteiktību var gūt tikai, pamatojoties uz dalībvalsts paziņojumu, kuram seko Komisijas lēmums par valsts atbalstu (sk. 69. un 70. punktu).

122

It sevišķi 2007.–2013. gada plānošanas perioda sākumā Komisija sistemātiski nepārbaudīja lielo projektu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem. Tā rezultātā pastāv risks, ka daži ES līdzfinansētie lielie projekti nav saderīgi ar iekšējo tirgu, arī tāpēc, ka pirms 2012. gada un saskaņā ar skaidrojumu, kas sniegts Leipzig Halle spriedumā, dalībvalstis Komisijai reti paziņoja par investīcijām infrastruktūrā. Lai nākotnē šo risku mazinātu, Komisija pastiprināja iekšējos profilakses pasākumus un ieviesa alternatīvu apstiprināšanas procedūru, kurā ietilpst neatkarīga kvalitātes pārbaude attiecībā uz 2014.–2020. plānošanas periodu (sk. 62.–65., 70., 106. un 107. punktu).

3. ieteikums

a)Komisijai jāapstiprina lielie projekti tikai pēc tam, kad iekšēji pārbaudīta atbilstība valsts atbalsta noteikumiem, un konsekventi jāprasa dalībvalstīm vajadzības gadījumā paziņot par atbalstu, lai nodrošinātu juridisko noteiktību neatkarīgi no to izmantotās pieteikuma procedūras.

Paredzētais īstenošanas termiņš: nekavējoties.

123

Revīzijas iestādes lēsa, ka 2010.–2014. gada periodā aptuveni viena trešā daļa to revidēto ERAF/KF un ESF projektu bija saistīti ar valsts atbalstu. Revīzijas iestādes atklāja valsts atbalsta kļūdas tikai 3,6 % šo projektu. Šajā periodā Palāta ERAF/KF un ESF projektos konstatēja vismaz piecas reizes vairāk valsts atbalsta kļūdu. Nedaudz vairāk nekā vienā trešdaļā kontrolsarakstu, ko izmantoja revīzijas iestādes un ko pārskatīja Palāta, tika konstatētas nozīmīgas nepilnības sadaļā par valsts atbalstu. Uzlabojumi šajā jomā tika panākti 2015. gadā. Lielākā daļa kļūdu, par ko revīzijas iestādes ziņoja gada kontroles ziņojumos, bija saistīta ar de minimis atbalstu. Centrāla reģistra izveide, kurā ir pilnīga informācija par de minimis atbalstu, kas piešķirts attiecīgajā dalībvalstī, varētu palīdzēt šādas kļūdas novērst (sk. 43. un 74.–79. punktu).

124

Gandrīz visas revīzijas iestādes uzskatīja ES tiesisko regulējumu valsts atbalsta jomā par diezgan sarežģītu. Revīzijas iestādes norādīja, ka tām nepieciešama papildu palīdzība, lai pārbaudītu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, it sevišķi noderētu praktisks ceļvedis ar gadījumu izpēti. Dalībvalstu iestādēm nav nepieciešamās informācijas par īpašiem aspektiem, tādiem kā lēmuma par līdzekļu atgūšanu statuss, lai pārbaudītu atbilstību piemērojamajiem valsts atbalsta noteikumiem (tā dēvētais Deggendorf princips) (sk. 80.–82. punktu, kā arī 95. un 96. punktu).

4. ieteikums

a)Komisijai jānodrošina, lai revīzijas iestāžu veikto pārbaužu par atbilstību valsts atbalsta noteikumiem tvērums un kvalitāte būtu pietiekama.

Plānotais īstenošanas termiņš: 2017. gada marts.

b)Saistībā ar 2007.–2013. gada plānošanas perioda slēgšanu Komisijai jāprasa revīzijas iestādēm pārbaudīt to lielo projektu atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, kuri apstiprināti līdz 2012. gada beigām.

Plānotais īstenošanas termiņš: 2017. gada marts.

c)Komisijai jāizstrādā papildu norādījumi un jāietver tajos konkrēti gadījumu pētījumi, kas atspoguļo labu praksi un izplatītākos valsts atbalsta noteikumu pārkāpumu veidus un cēloņus.

Paredzētais īstenošanas termiņš: līdz 2017. gada beigām.

d)Komisijai jāmudina dalībvalstis izveidot centrālu reģistru de minimis atbalsta uzraudzībai.

Paredzētais īstenošanas termiņš: līdz 2017. gada beigām.

e)Komisijai jāizveido centralizēta ES mēroga datubāze, kurā attiecīgās dalībvalstu iestādes varētu noskaidrot tādu uzņēmumu identitāti, uz kuriem attiecas valsts atbalsta atgūšanas rīkojumi, kā arī atbalsta atgūšanas procedūras statusu, lai attiecīgās dalībvalstu iestādes varētu nodrošināt atbilstību Deggendorf principam. Piekļuve jāsniedz tikai atbilstoši vajadzībai uzzināt informāciju.

Paredzētais īstenošanas termiņš: līdz 2017. gada beigām.

Komisija ir rīkojusies, lai vienkāršotu piemērojamos tiesību aktus valsts atbalsta jomā, tādējādi palielinot dalībvalstu atbildību, kā arī, lai uzlabotu dalībvalstu administratīvo spēju

125

Komisija pieņēma jauno VGAR 2014.–2020. gada plānošanas periodam. VGAR darbības joma 2014. gadā ir ievērojami paplašināta, tādējādi tā attieksies uz vēl lielāku skaitu atbalsta pasākumu. Paplašinot VGAR darbības jomu, Komisija ir ievērojami samazinājusi administratīvo slogu dalībvalstīm un sev, jo būs jāpaziņo daudz mazāk atbalsta pasākumu. Dalībvalstīm būs jānodrošina un jāpārbauda lielāks skaits atbalsta pasākumu, lai noteiktu to atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, piemēram, par maksimālo atbalsta intensitāti un stimulējošās ietekmes pierādīšanu. Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2014.–2020. gada plānošanas periodam noteikumi kopumā ir stingrāki nekā VGAR noteikumi, tādējādi veicinot regulas piemērošanu (sk. 85.–87. punktu, kā arī 97. un 98. punktu).

126

Dalībvalstu atbildības palielināšanās, kas notikusi, paplašinot VGAR darbības jomu, pati par sevi rada risku, ka var palielināties valsts atbalsta kļūdu skaits, — Komisijas veiktā uzraudzība ir parādījusi, ka 2009.–2014. gada periodā dalībvalstis pieļāva daudz kļūdu atbalsta shēmu izstrādē un īstenošanā. Šīs problēmas varēja ietekmēt saderību, it sevišķi saskaņā ar VGAR izveidoto shēmu saderību (sk. 52.–54. punktu).

127

Taču VGAR noteikumi ir grozīti, lai mazinātu šo risku. 2014. gada VGAR atvieglo lielo uzņēmumu, kuriem piešķirts valsts atbalsts saskaņā ar atbalsta shēmu, pienākumu pierādīt stimulējošo ietekmi. Citas nozīmīgas izmaiņas VGAR ir saistītas ar stingrākām pārredzamības prasībām, kuras, kā Palāta cer, uzlabos atbilstību valsts atbalsta noteikumiem dalībvalstīs, jo ieinteresētās puses būs labāk informētas, lai iesniegtu sūdzības par nelikumīgu atbalstu (sk. 88.–91. punktu).

128

Lai panāktu uzlabojumus dalībvalstu īstenotajā atbalsta shēmu izstrādes procesā, Komisija 2014.–2020. gada plānošanas periodā ieviesa ex post novērtējumus. It sevišķi tiks veikts lielāko atbalsta shēmu novērtējums — saskaņā ar VGAR novērtējums ir obligāts konkrētu kategoriju atbalsta shēmām, kuru gada budžets pārsniedz EUR 150 miljonus. Dalībvalstīm jāiesniedz pirmie rezultāti līdz 2017. gadam (sk. 92. un 99. punktu).

129

Ar Kopīgo noteikumu regulu tika ieviesti ex ante nosacījumi attiecībā uz dalībvalstu valsts atbalsta sistēmām. Šo nosacījumu izpilde var samazināt valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus. Pamatojoties uz pašnovērtējumiem, piecas dalībvalstis līdz 2015. gada beigām šos nosacījumus vēl nebija izpildījušas. Tomēr dalībvalstis, kuras uzskatīja par tādām, kas nepilda ex ante nosacījumus, ne obligāti ir tās dalībvalstis, kurās Komisija iepriekš konstatējusi visvairāk problēmu. Turklāt šiem pasākumiem jāpievērš pastāvīga uzmanība. Lai vēl vairāk uzlabotu administratīvo spēju valsts atbalsta jomā, REGIO ĢD un COMP ĢD 2015. gada martā pieņēma kopējo Valsts atbalsta rīcības plānu. Īstenojot šo rīcības plānu, piemēram, ir palielinājies Komisijas organizēto apmācības pasākumu skaits, kā arī ir izveidota saskarne tiešsaistē, kuru atzinīgi novērtējušas dalībvalstu iestādes un kurā tās var uzdot Komisijai ar valsts atbalstu saistītus jautājumus (sk. 101.–105. punktu un 108.–113. punktu).

130

Tikai nākotnē būs iespējams novērtēt to, cik lielā mērā Komisijas veiktā administratīvās spējas uzlabošana un ex post novērtējuma ieviešana spēs kompensēt dalībvalstu atbildības palielināšanos, kā arī novērtēt, cik lielā mērā šīs iniciatīvas veicinās valsts atbalsta kļūdu labāku atklāšanu un novēršanu dalībvalstīs.

5. ieteikums

a)Ja ex ante nosacījumi attiecībā uz valsts atbalstu nebūs izpildīti līdz 2016. gada beigām, Komisijai jāizmanto savas pilnvaras, lai apturētu maksājumus attiecīgajām dalībvalstīm, kamēr tās nebūs novērsušas visus nozīmīgos trūkumus.

Paredzētais īstenošanas termiņš: Komisijas novērtējuma pabeigšana.

b)Komisijai, izmantojot informāciju, kas pieejama tās datubāzēs, ik pēc diviem gadiem jāpārbauda dalībvalstu spēja izpildīt valsts atbalsta noteikumus; tas jādara, veicot analīzi par, piemēram, Komisijas pašas vai dalībvalstu iestāžu atklāto valsts atbalsta kļūdu veidu, biežumu, smaguma pakāpi, ģeogrāfisko izcelsmi un cēloni. Komisijai jāizmanto šīs pārbaudes uzraudzības nolūkā, kā arī, lai novirzītu atbalsta pasākumus, piemēram, dalībvalstīm paredzētos apmācības pasākumus, jomās, kurās tie visvairāk nepieciešami.

Paredzētais īstenošanas termiņš: ik pēc diviem gadiem, sākot ar 2017. gada beigām.

Šo ziņojumu 2016. gada 7. septembra sēdē Luksemburgā pieņēma II apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Henri GRETHEN.

Revīzijas palātas vārdā

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
priekšsēdētājs

90 Grieķija, Spānija, Francija, Austrija un Polija.

Pielikumi

I pielikums

Valsts atbalsta izdevumi pa dalībvalstīm, 2010.–2014. gads, miljoni EUR

Dalībvalsts | 2010. g. | 2011. g. | 2012. g. | 2013. g. | 2014. g. | Kopā | Kopsummas procentuālais īpatsvars
Beļģija | 2 400 | 1 655 | 1 556 | 1 614 | 1 711 | 8 936 | 2,33 %
Bulgārija | 40 | 43 | 77 | 121 | 240 | 520 | 0,14 %
Čehijas Republika | 1 242 | 1 406 | 1 558 | 1 714 | 2 169 | 8 089 | 2,11 %
Dānija | 2 211 | 2 369 | 2 591 | 2 561 | 2 509 | 12 241 | 3,20 %
Vācija | 16 266 | 14 000 | 13 574 | 13 808 | 39 559 | 97 208 | 25,39 %
Igaunija | 49 | 52 | 62 | 123 | 236 | 522 | 0,14 %
Īrija | 1 718 | 1 057 | 853 | 1 144 | 825 | 5 597 | 1,46 %
Grieķija | 2 083 | 2 509 | 1 931 | 2 903 | 1 929 | 11 354 | 2,97 %
Spānija | 4 898 | 4 507 | 3 905 | 3 084 | 3 197 | 19 591 | 5,12 %
Francija | 15 917 | 13 912 | 15 706 | 13 733 | 15 543 | 74 811 | 19,54 %
Horvātija | - | - | - | 258 | 276 | 534 | 0,14 %
Itālija | 4 127 | 3 840 | 4 399 | 3 469 | 5 509 | 21 343 | 5,58 %
Kipra | 121 | 140 | 116 | 104 | 100 | 580 | 0,15 %
Latvija | 202 | 284 | 398 | 378 | 492 | 1 754 | 0,46 %
Lietuva | 180 | 222 | 230 | 208 | 181 | 1 020 | 0,27 %
Luksemburga | 108 | 114 | 101 | 164 | 168 | 655 | 0,17 %
Ungārija | 2 051 | 1 173 | 1 167 | 1 452 | 1 702 | 7 545 | 1,97 %
Malta | 92 | 102 | 108 | 132 | 82 | 516 | 0,13 %
Nīderlande | 2 782 | 2 827 | 2 510 | 2 064 | 2 238 | 12 420 | 3,24 %
Austrija | 2 085 | 1 777 | 1 914 | 1 871 | 1479 | 9126 | 2,38 %
Polija | 3499 | 2942 | 3001 | 2978 | 4929 | 17 349 | 4,53 %
Portugāle | 1 535 | 1 553 | 933 | 471 | 732 | 5224 | 1,36 %
Rumānija | 315 | 677 | 878 | 896 | 972 | 3737 | 0,98 %
Slovēnija | 375 | 455 | 459 | 472 | 453 | 2214 | 0,58 %
Slovākija | 313 | 173 | 133 | 200 | 313 | 1131 | 0,30 %
Somija | 2287 | 3126 | 2523 | 2589 | 2545 | 13 071 | 3,41 %
Zviedrija | 3210 | 3155 | 3172 | 3255 | 3204 | 15 996 | 4,18 %
Apvienotā Karaliste | 5574 | 4797 | 5524 | 5953 | 7872 | 29 719 | 7,76 %
Eiropas Savienība | 75 680 | 68 866 | 69 376 | 67 719 | 101 161 | 382 802 | 100 %

Piezīme. Saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju izdevumu pieaugums 2014. gadā ir galvenokārt (85 % gadījumu) saistīts ar to, ka ziņojumos tika iekļauts lielāks skaits atjaunojamo energoresursu atbalsta shēmu. Ja šīs shēmas nebūtu iekļautas, paziņotais valsts atbalsts 2014. gadā būtu sasniedzis aptuveni EUR 73 miljardus. Turklāt ES līdzekļi ir iekļauti tikai no 2014. gada.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas Valsts atbalsta 2015. gada progresa ziņojumu.

II pielikums

Konkurences ģenerāldirektorāta veikto uzraudzības pasākumu rezultāti, 2006.–2014. gads

| Uzraudzīto shēmu skaits | Problemātisko gadījumu skaits | Problemātisko gadījumu īpatsvars
Atbalsts, uz ko attiecas grupu atbrīvojums | 121 (26 no tām 2014. gadā) | 31 | 26 %
Apstiprinātais atbalsts | 166 (42 no tām 2014. gadā) | 53 | 32 %
Cits | 1 (neviena no tām 2014. gadā) | 1 | 100 %
Pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi | 8 (7 no tām 2014. gadā) | 4 | 50 %
Kopā | 296 (75 no tām 2014. gadā) | 89 (27 no tām 2014. gadā) | 30 % (36 % 2014. gadā)
Platjoslas infrastruktūra | 7 | 2 | 29 %
Kultūra | 11 | 3 | 27 %
Nodarbinātība | 15 | 5 | 33 %
Vide un enerģētika | 45 | 14 | 31 %
Cits horizontālais atbalsts | 2 | 0 | 0 %
Reģionālā attīstība | 64 | 18 | 28 %
Pētniecība un attīstība | 47 | 19 | 40 %
Riska kapitāls | 10 | 6 | 60 %
Nozaru attīstība | 5 | 1 | 20 %
MVU | 31 | 5 | 16 %
Mācības | 25 | 4 | 16 %
Transports | 16 | 6 | 38 %
Glābšana un pārstrukturēšana | 9 | 1 | 11 %
Pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi | 8 | 4 | 50 %
Cits | 1 | 1 | 100 %
Beļģija | 15 | 7 | 47 %
Bulgārija | 4 | 1 | 25 %
Čehijas Republika | 10 | 3 | 30 %
Dānija | 5 | 1 | 20 %
Vācija | 26 | 3 | 12 %
Igaunija | 4 | 1 | 25 %
Īrija | 11 | 1 | 9 %
Grieķija | 11 | 6 | 55 %
Spānija | 21 | 5 | 24 %
Francija | 29 | 10 | 34 %
Itālija | 28 | 6 | 21 %
Kipra | 4 | 1 | 25 %
Latvija | 3 | 1 | 33 %
Lietuva | 4 | 2 | 50 %
Luksemburga | 4 | 2 | 50 %
Ungārija | 9 | 1 | 11 %
Malta | 3 | 1 | 33 %
Nīderlande | 13 | 6 | 46 %
Austrija | 11 | 4 | 36 %
Polija | 17 | 4 | 24 %
Portugāle | 9 | 6 | 67 %
Rumānija | 6 | 1 | 17 %
Slovēnija | 4 | 1 | 25 %
Slovākija | 5 | 0 | 0 %
Somija | 4 | 1 | 25 %
Zviedrija | 7 | 0 | 0 %
Apvienotā Karaliste | 29 | 15 | 52 %

Avots: Eiropas Komisija.

III pielikums

Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ģenerāldirektorāta pieņemtie lielie projekti attiecībā uz 2007.–2013. gada plānošanas periodu

Dalībvalsts | Pieņemto lielo projektu skaits | Pieņemto lielo projektu īpatsvars | Vidējais ES ieguldījums vienā apstiprinātajā lielajā projektā (miljoni EUR) | Kopējais ES ieguldījums apstiprinātajos lielajos projektos (miljoni EUR)
Beļģija | 0 | 0,0 % | - | 0,0
Bulgārija | 18 | 2,0 % | 108,8 | 1958,4
Čehijas Republika | 49 | 5,3 % | 89,5 | 4387,8
Dānija | 0 | 0,0 % | - | 0,0
Vācija | 44 | 4,8 % | 41,6 | 1830,3
Igaunija | 9 | 1,0 % | 50,8 | 457,3
Īrija | 3 | 0,3 % | 24,8 | 74,5
Grieķija | 59 | 6,4 % | 105,6 | 6228,4
Spānija | 70 | 7,6 % | 83,6 | 5852,3
Francija | 36 | 3,9 % | 28,8 | 1035,7
Horvātija | 12 | 1,3 % | 39,2 | 470,3
Kipra | 3 | 0,3 % | 34,0 | 102,0
Latvija | 10 | 1,1 % | 70,3 | 702,7
Lietuva | 10 | 1,1 % | 49,7 | 496,5
Luksemburga | 0 | 0,0 % | - | 0,0
Ungārija | 51 | 5,6 % | 114,7 | 5849,2
Malta | 7 | 0,8 % | 40,9 | 286,3
Nīderlande | 0 | 0,0 % | - | 0,0
Austrija | 1 | 0,1 % | 4,1 | 4,1
Polija | 274 | 29,8 % | 98,6 | 27 022,9
Portugāle | 39 | 4,2 % | 47,5 | 1852,0
Rumānija | 100 | 10,9 % | 80,4 | 8044,4
Slovēnija | 16 | 1,7 % | 58,2 | 931,1
Slovākija | 33 | 3,6 % | 79,8 | 2634,8
Somija | 0 | 0,0 % | - | 0,0
Zviedrija | 0 | 0,0 % | - | 0,0
Apvienotā Karaliste | 13 | 1,4 % | 38,6 | 501,2
Kopā | 918 | 100,0 % | 82,6 | 75 790,3

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas datiem.

IV pielikums

Tiesiskais regulējums valsts atbalsta jomā

LESD — Līguma 107.–109. pantā noteikts pamats visiem valsts atbalsta noteikumiem. Līgumam ir vislielākais juridiskais spēks, un visiem pārējiem tiesību aktiem jāatbilst Līguma noteikumiem. Līguma 108. panta 4. punkts un 109. pants paredz pieņemt regulas valsts atbalsta jomā.

Judikatūra — Tiesas spriedumi, ar ko interpretē Līguma un sekundāro tiesību aktu noteikumus. Tiesas spriedumi ir saistoši Komisijai un dalībvalstīm. Komisijai sava pieeja jāpielāgo Tiesas spriedumiem.

Regulas— iestāžu pieņemtie sekundārie tiesību akti. Regulas ir vispārpiemērojamas, tās uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojamas dalībvalstīs no dienas, kad tās stājas spēkā (tās nav jātransponē dalībvalstu tiesību aktos)¹. Būtiskākā regula valsts atbalsta jomā ir VGAR.

Ieteikuma tiesības

Pamatnostādnes — tās ir ieteikuma tiesības, kuras nav juridiski saistošas, bet kurām var būt juridiskas sekas. Tiesa iepriekš ir anulējusi Komisijas lēmumus, jo tie nebija atbilstīgi ieteikuma tiesībām. Pamatnostādnēs nosaka kritērijus, uz kuru pamata Komisija izvērtēs paziņoto atbalsta pasākumu saderību ar iekšējo tirgu. Komisija paziņotos atbalsta pasākumus, kuri neatbilst pamatnostādnēs izklāstītajiem kritērijiem, visticamāk, atzīs par nesaderīgiem. Pamatnostādnes nosaka horizontālā līmenī (piemēram, pamatnostādnes par pētniecību, attīstību un inovāciju) un nozaru līmenī (piemēram, pamatnostādnes par lidostām un aviosabiedrībām).

Analītiskās shēmas — vadlīniju dokumenti, kas īpaši izstrādāti, lai palīdzētu dalībvalstīm izvērtēt, vai infrastruktūras projektiem piešķirtais atbalsts būtu jāpaziņo Komisijai.

1 Sk. LESD 288. pantu.

Komisijas atbilde

IV

Komisija cieši un pastāvīgi sadarbojas ar revīzijas iestādēm, lai uzlabotu to spēju veikt revīziju saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu. Vēl bez mērķtiecīgām apmācībām, pasākumiem un norādēm 2011. gadā revīzijas iestādes tika nodrošinātas ar uzreiz izmantojamiem valsts atbalsta piešķiršanas kontrolsarakstiem, bet 2015. gada novembrī tās saņēma atjauninātus kontrolsarakstus.

Regula paredz, ka revīzijas iestādēm savos gada kontroles ziņojumos (GKZ) ir jāiesniedz svarīgākie revīzijas rezultāti, nenorādot detalizētu informāciju par konstatēto kļūdu raksturu. Komisijas dienestu atzinumos par GKZ ietverta sistēmu revīzijas un darbību revīzijas (tostarp kontrolsarakstu) metodoloģijas pārbaude, kā arī atkārtotu revīziju rezultāti, ko jau veikušas dalībvalstu revīzijas iestādes. Komisija, pamatojoties uz saviem pārskatiem, uzskata, ka dažos gadījumos revīzijas iestādes varētu būt konstatējušas kļūdas saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, taču sniegušas ziņas par tām citā kategorijā, kā rezultātā, iespējams, GKZ nav uzskaitīti visi gadījumi. Tāpat tā ir konstatējusi trūkumus un pieprasījusi revīzijas iestādēm uzlabot kontroli valsts atbalsta jautājumos. Visbeidzot, Komisijas nesen veikto pārbaužu laikā tika atklāti būtiski uzlabojumi attiecībā uz revīzijas iestāžu izmantoto kontrolsarakstu kvalitāti saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, kas atbilst Palātas novērtējumam.

V

Komisija norāda, ka REGIO ĢD un EMPL ĢD ir izmantojuši datubāzes, lai reģistrētu revīzijas konstatējumus par 2007.–2013. gada finanšu periodu. Lai gan nebija paredzēts, ka šīs datubāzes darbosies kā kļūdu avotu analīzes mehānismi, tas neliedza Komisijai veikt attiecīgos preventīvos pasākumus, lai risinātu atkārtoti novērotās problēmas saistībā ar valsts atbalstu. 2016. gada martā COMP ĢD dalījās savā pieredzē ar REGIO ĢD un EMPL ĢD par valsts atbalsta shēmu ex post uzraudzības pasākumiem. Proti, COMP ĢD sniedza REGIO ĢD un EMPL ĢD 2015. gada uzraudzības cikla rezultātus. Turklāt Komisija uzlabo informācijas apmaiņu starp ģenerāldirektorātiem par kļūdām saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, kur un kad vien tas ir nepieciešams.

Attiecībā uz veiktajiem preventīvajiem pasākumiem REGIO ĢD un COMP ĢD kopš 2015. gada marta īsteno visaptverošu rīcības plānu „Administratīvās spējas stiprināšana dalībvalstu līdzekļu pārvaldībai valsts atbalsta jomā”. Plānošanas periodā 2014.–2020. gadam tiesiskais regulējums ievieš ex ante nosacījumus par valsts atbalsta piešķiršanu, kura mērķis ir uzlabot dažās dalībvalstīs administratīvās spējas šajā jomā ar rīcības plānu palīdzību vēl pirms programmas īstenošanas.

VI

Komisija vēlas uzsvērt, ka dalībvalstu pienākums ir ziņot par valsts atbalsta pasākumiem, un lēmums par lielo projektu nav lēmums par lielā projekta atbilstību valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem. Turklāt dalībvalstīm ir jāizvērtē, vai projektiem ir jāpiešķir valsts atbalsts, un, ja izvērtējuma rezultātā tiek nolemts piešķirt valsts atbalstu, tad tām, iesniedzot lielā projekta priekšlikumu, ir jāpierāda valsts atbalsta piešķiršanas atbilstība neatkarīgi no tā, kura lēmuma pieņemšanas procedūra tika izvēlēta saskaņā ar Kopīgo noteikumu regulu.

Jau pirms 2012. gada beigām REGIO ĢD apspriedās ar COMP ĢD starpdienestu oficiālās apspriedēs attiecībā uz lielo projektu lēmumiem, lai gan tas nenotika sistemātiskā veidā. Pēc Leipzig-Halle sprieduma tika uzlabota iekšējā sadarbība ar COMP ĢD par lielo projektu apstiprināšanu. Lai novērstu neatbilstošu lēmumu pieņemšanu par valsts atbalsta piešķiršanu lielajiem projektiem 2014.–2020. gadā, preventīvo pasākumu nolūkā tika ieviestas atbilstošas pārbaudes un saskaņošana.

Tāpēc Komisija uzskata, ka 2014.–2020. gada periodam izveidotie preventīvie pasākumi un sadarbība ar COMP ĢD projekta izstrādes un projekta lēmuma pieņemšanas laikā pienācīgi mazina Palātas minēto risku.

Centieni paveikt vēl vairāk un iegūt juridisko noteiktību par valsts atbalsta piešķiršanas atbilstību ar sistemātisko, formālo paziņojumu starpniecību, kam sekotu Komisijas lēmums par valsts atbalsta piešķiršanu visiem lielajiem projektiem (neatkarīgi no tiesiskajām prasībām), būtu pretrunā ne tikai ar valsts atbalsta modernizācijas procesu, bet arī ar vienkāršošanas un ieinteresēto personu administratīvā sloga samazināšanas visaptverošo mērķi, un tas papildus varētu aizkavēt ERAF/KF finansēto lielo projektu savlaicīgu ieviešanu.

VII

COMP ĢD saistībā ar valsts atbalsta modernizāciju, kas palielināja dalībvalstu atbildību atbalsta piešķiršanā, pilnveidoja savu valsts atbalsta pasākumu uzraudzības un īstenošanas paraugu. COMP ĢD uzraudzības pasākumi ir paredzēti ne tikai kļūdu un pārkāpumu konstatēšanai, īstenojot atbalsta pasākumus, bet arī, lai noskaidrotu, kā dalībvalstis faktiski īsteno atbalsta pasākumus praksē. Tas COMP ĢD ļauj gūt atziņas par labu un sliktu praksi un dalīties par tām ar dalībvalstīm (ar dalībvalstu darba grupu, valsts koordinatoru tīkla starpniecību utt.).

Turklāt COMP ĢD ir izstrādājis Vispārējās grupu atbrīvojuma regulas (VGAR – Komisijas 2014. gada 17. jūnija Regula (ES) Nr. 651/2014) kontrolsarakstus, kas dalībvalstīm ir kopīgi, lai tās, veicot iepriekšējas pārbaudes, varētu vieglāk noteikt, vai ir ievēroti visi piemērojamie saderības nosacījumi. VGAR kontrolsarakstus kopīgi lieto arī REGIO ĢD un EMPL ĢD, kā arī kohēzijas politikas revīzijas iestādes.

Turklāt COMP ĢD piedāvā īpašu IT platformu, kurā tas dalībvalstīm sniedz jautājumu interpretāciju („eState aid Wiki” (e-valsts atbalsta vikivietne)) un, pamatojoties uz šiem jautājumiem un atbildēm, publicē biežāk uzdoto jautājumu dokumentus.

Ex ante nosacījumu novērtējuma pamatā saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, ko paredz Kopīgo noteikumu regula (KNR), jābūt trim kritērijiem, kas definēti KNR XI pielikumā. Atbilstība valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā nav prasību izpildes kritērijs. Tomēr Komisija turpinās uzraudzīt visus jautājumus, kas saistīti ar valsts atbalsta piešķiršanas atbilstību visās dalībvalstīs, un nepieciešamības gadījumā veiks attiecīgos pasākumus.

VIII (a)

Komisija pieņem ieteikumu un uzskata, ka tas jau tiek īstenots.

Gadījumā, ja uzraudzības procedūras laikā tiek konstatēta neatbilstība valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem, tā piemēro pieejamos korektīvos pasākumus.

Šajā sakarībā ir skaidri jānorāda atšķirība starp nelikumību un nesaderību. Atbalsta pasākums tiek uzskatīts par nelikumīgu, ja atbalstu piešķir bez iepriekšēja paziņojuma Komisijai un ja to nereglamentē VGAR. Komisija var norīkot atbalsta atgūšanu tikai tad, ja tas tiek uzskatīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu (piemēram, to nevar atzīt par saderīgu, pamatojoties uz jebkurām pamatnostādnēm vai Līgumu).

Ja COMP ĢD uzraudzības procedūras laikā atklāj nelikumīgu atbalsta piešķiršanas pasākumu, tas vispirms pārbauda,​vai šādu pasākumu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu.

Tikai tad, ja rezultātos tiek atklāta kļūda saistībā ar nesaderīga atbalsta piešķiršanu, var piemērot korektīvos pasākumus, ar kuriem tiek paredzēta atbalsta atgūšana.

Cita veida kļūdu gadījumā piemērotāka ir atbalsta shēmas un/vai kontroles mehānismu pielāgošana. Dažu kļūdu gadījumā ir grūti piemērot korektīvos pasākumus (piemēram, atbalsta pasākums bijis nesaderīgs ne tikai tā piešķiršanas brīdī, bet arī saskaņā ar vēlāk pārskatītajiem noteikumiem).

VIII (b) (i)

Komisija piekrīt ieteikumam un jau ir uzsākusi tā īstenošanu savā revīzijas rīkā MAPAR.

MAPAR nodrošina visaptverošu datubāzi, kurā iekļauti visi konstatētie pārkāpumi, tai skaitā kļūdas saistībā ar valsts atbalsta pasākumiem. Pagaidām MAPAR ir noteikti septiņu veidu konstatējumi attiecībā uz pārkāpumiem saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu.

Turklāt ar MAPAR palīdzību varēs labāk strukturēt informāciju par revīzijas konstatējumiem. Ar tā palīdzību var brīvi pievienot vai mainīt jebkuru konstatējumu kategoriju vai apakškategoriju, tostarp konstatējumus saistībā ar valsts atbalsta pasākumiem, ņemot vērā identificētās revīzijas nepieciešamību vai konstatējumus.

MAPAR revīzijas rīks ir paredzēts arī, lai attiecīgie Komisijas dienesti varētu uzraudzīt visus konstatētos pārkāpumus, tostarp veikt finanšu korekcijas.

VIII (b) (ii)

Komisija pieņem Palātas ieteikumu un pielāgos kļūdu tipoloģiju, lai varētu veikt analīzi.

VIII (b) (iii)

Komisija pieņem šo ieteikumu un to jau īsteno.

Attiecībā uz MAPAR EMPL ĢD un REGIO ĢD speciāli izveidota pārskata veidā reizi gadā sniegs COMP ĢD ziņas par attiecīgajiem valsts atbalsta piešķiršanas datiem (valsts atbalsta konstatējumu tipoloģijas, ko apliecina Komisijas veiktās revīzijas).

Attiecībā uz informācijas apmaiņu starp Komisijas dienestiem REGIO ĢD, EMPL ĢD un COMP ĢD palielina savus informācijas apmaiņas sakaru kanālus. EMPL ĢD un REGIO ĢD savstarpēji dalās ar rezultātiem un nepieciešamības gadījumā konsultējas ar COMP ĢD revīzijas jautājumos saistībā ar valsts atbalstu.

Attiecībā uz PPS COMP ĢD tiks piešķirta piekļuve informācijai, pamatojoties uz vajadzību pēc informācijas.

VIII (b) (iv)

Komisija pieņem šo ieteikumu.

Tā sekos dalībvalstu spējai pildīt valsts atbalsta piešķiršanas noteikumu prasības, pamatojoties uz savās datu bāzēs pieejamo informāciju un jo īpaši uz informāciju no pieejamiem revīzijas konstatējumiem.

Lai mērķtiecīgāk veiktu uzraudzības pasākumus, Komisija izmantos pēcpārbaudes pasākumu rezultātus, savukārt attiecīgās dalībvalstu programmas iestādes tiek nodrošinātas ar apmācību pasākumiem.

VIII (c)

Komisija pieņem šo ieteikumu un to jau īsteno, jo dalībvalstīm ir jāpierāda, ka tās lielā projekta priekšlikuma iesniegšanas laikā ir rūpīgi pārbaudījušas atbilstību valsts atbalsta piešķiršanai, neatkarīgi no tā, kura lēmuma pieņemšanas procedūra tika izvēlēta saskaņā ar Kopīgo noteikumu regulu, tostarp nepieciešamības gadījumā ar valsts atbalsta paziņošanas procedūras starpniecību.

Ja valsts atbalsta piešķiršana ir atkarīga no Komisijas lēmuma, dalībvalstij pirms lielā projekta pieteikuma iesniegšanas Komisijai vai lielā projekta paziņošanas procedūras ir jāgaida, kamēr Komisija apstiprina lēmumu par atbalsta piešķiršanu.

Šis ir preventīvs pasākums, kura mērķis ir novērst neatbilstošu lēmumu pieņemšanu par valsts atbalsta piešķiršanu lieliem projektiem 2014.–2020. gadā.

VIII (d) (i)

Komisija pieņem šo ieteikumu un to jau īsteno.

Komisija pārbauda revīzijas iestāžu darba kvalitāti attiecībā uz valsts atbalsta piešķiršanu, izmantojot dažādas revīzijas procedūras: veicot revīzijas iestāžu darbam uz Komisijas riska analīzes balstītu revīziju, kas ietver metodoloģijas (tostarp kontrolsarakstu) pārbaudi, ko revīzijas sistēmās un darbībās izmanto revīzijas iestādes; atkārtotu revīziju laikā, ko jau veikušas revīzijas iestādes, pārbauda ziņoto revīzijas rezultātu derīgumu; gada kontroles ziņojumu pārskatīšanas laikā, ko Komisijai iesniedz revīzijas iestādes, apstiprina, vai revīzijas iestādes atzinums ir pienācīgi pamatots, balstoties uz sistēmas un darbību revīziju rezultātiem.

Dažos gadījumos attiecīgajām revīzijas iestādēm Komisija jau ir sniegusi ieteikumus pastiprināt savus kontrolsarakstus, lai uzlabotu valsts atbalsta piešķiršanas pārbaudi. Komisija turpinās nodrošināt, ka revīzijas iestādes izmanto atbilstīgos kontrolsarakstus.

VIII (d) (ii)

Komisija nepieņem ieteikumu, jo tas ir pretrunā ar Komisijas mērķi, kas tika īstenots saskaņā ar 2012. gadā sniegtajām norādēm dalībvalstīm, kas paredz neveikt sistemātisku pārbaudi projektiem, par kuriem pieņemts lēmums pirms šī datuma, – atstājot dalībvalstīm izvēles iespēju attiecībā uz paziņošanu, un nodrošināt dalībvalstīm un atbalsta saņēmējiem stabilitāti attiecībā uz kārtību, kādā izskata projektus.

VIII (d) (iii)

Komisija pieņem šo ieteikumu un to jau īsteno.

Komisija jau ir uzsākusi darbu pie valsts atbalsta rīcības plāna īstenošanas, pamatojoties uz saviem lēmumiem par valsts atbalsta piešķiršanu, ko izmanto kā gadījumu izpēti, piemēram, vairāk nekā puse no tematisko semināru programmām (līdz šim ir notikuši semināri par pētniecību, attīstību un inovāciju, kā arī enerģētiku) ir balstīta uz konkrētiem gadījumiem (faktiskie valsts atbalsta piešķiršanas lēmumi).

Tāpat Komisijas dienesti sniedz norādes tīklu, kontrolsarakstu veidā vai ātras atbildes uz interpretācijas jautājumiem, ko iesniedz atbalsta piešķiršanas vai revīzijas iestādes. Biežāk uzdoto jautājumu dokumentu publicēšanas pamatā ir jautājumi un atbildes.

Komisija turpinās atjaunināt norādes visām iesaistītajām iestādēm, tostarp nepieciešamības gadījumā arī ESIF programmas iestādēm.

Visbeidzot, nesen pieņemtajā Komisijas paziņojumā par atbalsta jēdzienu sniegti norādījumi par to, kad ES valsts atbalsta kontroles darbības jomā ietilpst un kad neietilpst valsts izdevumi.

VIII (d) (iv)

Komisija nepieņem ieteikumu, jo de minimis regula paredz dalībvalstīm iespēju izvēlēties izveidot centralizētu de minimis atbalsta reģistru uzraudzību vai arī darboties, izmantojot citus līdzekļus (piemēram, saņēmēju pašdeklarēšanos).

Tā kā de minimis atbalsta centrālā reģistra izmantošanai piešķirama prioritāte, de minimis regulas 6. pants neuzliek par pienākumu dalībvalstij izveidot šādu reģistru un ļauj īstenot regulas kumulācijas normas ar citiem līdzekļiem. Izvēles piešķiršana dalībvalstīm atbilst vispārējam principam, kas paredz, ka dalībvalstis var izvēlēties piemērotāko administratīvo struktūru savā dalībvalstī. Tāpat Komisija atzīmēja negatīvo reakciju vairākās dalībvalstīs saistībā ar ierosinājumu ieviest obligāto de minimis reģistru saistībā ar pirmo apspriešanos par de minimis regulas pārskatīšanu.

(http://ec.europa.eu/competition/consultations/2013_de_minimis/index_en.html).

VIII (d) (v)

Komisija nepieņem ieteikumu, jo tā uzskata, ka Deggendorf principu var piemērot tikai atsevišķas dalībvalsts līmenī. Komisija ir iecerējusi precizēt šo punktu pašlaik notiekošajā 2014. gada VGAR pārskatīšanā.

Ja dalībvalstij rodas šaubas vai ir grūtības noteikt, vai uz konkrēto darbību attiecas neizpildīts līdzekļu atgūšanas rīkojums, tā var vērsties COMP ĢD savstarpējās sadarbības kontekstā.

VIII (d) (e)

Komisija pieņem šo ieteikumu.

Četru Eiropas strukturālo un investīciju fondu ģenerāldirektorātu ģenerāldirektori jau regulāri tiekas ex ante nosacījumu apturēšanas komitejā. Arī turpmāk stingri un konsekventi tiks piemērota pašreizējā pieeja, kas sastāv no preventīvajiem pasākumiem (kas īsteno valsts rīcības plānus sakarā ar ex ante nosacījumu neizpildīšanu) un korektīvajiem pasākumiem (nepieciešamības gadījumā aptur maksājumus).

Kopīga atbilde uz 34.–36. punktu

Komisija ir rūpīgi sekojusi visiem ar valsts atbalsta piešķiršanu saistītajiem jautājumiem, kuri konstatēti pēdējo gadu laikā pēc Palātas un Komisijas veikto revīziju konstatējumiem šajā jomā un iesaistīto dalībvalstu un programmu pieprasītajām finanšu korekcijām, kuras veica nepieciešamības gadījumā (skatīt 50. un 51. punktu).

Tomēr Komisija atzīmē, ka pēdējā laikā ir samazinājies kļūdu skaits saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanas pasākumiem, kas konstatētas tās paraugos, kā to apliecina Palātas 2. tabula Kļūdu skaits, kurām ir finansiāla ietekme, ir samazinājies no 5 gadījumiem 2013. gadā līdz 3 gadījumiem 2014. gadā. Komisija sagaida, ka šī tendence varētu turpināties arī saistībā ar 2014. gada VGAR (Regula (ES) Nr. 651/2014) piemērošanu.

Kopīga atbilde uz 37.–44. punktu.

Komisija piekrīt kļūdu tipoloģijai valsts atbalsta piešķiršanas jomā, ko norādīja Palāta un kuras tika konstatētas, veicot revīziju (skatīt 47. un 48. punktu). Agrāko kļūdu pieredze likusi Komisijai precizēt un vienkāršot noteikumus, jo īpaši attiecībā uz 2014. gada VGAR stimulējošo ietekmi.

53

Komisija atzīmē, ka Palātas pārskata periodā Komisijas valsts atbalsta piešķiršanas uzraudzības pasākumi katru gadu sedza aptuveni 6% līdz 9% no kopējiem valsts atbalsta izdevumiem. Vismaz reizi darbības laikā ievērojamai shēmas daļai tika veikta uzraudzība.

55

Ņemot vērā ierobežoto shēmu skaitu, kuras uzraudzītas atsevišķās dalībvalstīs, problemātisko gadījumu īpatsvaram ir jābūt saistītam ar kopējo uzraudzīto shēmu skaitu. Piemēram, Lietuvas un Luksemburgas gadījumā problemātisko gadījumu 50 % īpatsvara pamatā ir tikai četru shēmu uzraudzības pasākumi (proti, divas no četrām tika konstatētas kā problemātiskas). „Problemātisks” ir termins, ko lieto COMP ĢD, lai norādītu uz valsts atbalsta noteikumu pārkāpumiem, sākot no formālām nepilnībām, piemēram, nepareizs kumulācijas noteikumu formulējums, līdz juridiskiem jautājumiem, piemēram, VGAR nosacījumu trūkums, kas atspoguļots VGAR izveidotā shēmā.

56

COMP ĢD uzraudzības rezultātā tika īstenoti vairāki korektīvie pasākumi, tostarp nesaderīga atbalsta brīvprātīga un obligāti noteikta atgūšana.

Brīvprātīgas atgūšanas gadījumi notiek pēc Komisijas veiktās pārbaudes kopā ar iesaistīto dalībvalsti. Atsevišķi ieraksti par visiem brīvprātīgas atgūšanas gadījumiem nav saglabāti. Dažos gadījumos atbalsta atgūšana nav piemērojama, ja nelikumīgu pasākumu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu vai arī ja par nesaderīgu atzītais pasākums ir kļuvis par saderīgu sakarā ar valsts atbalsta noteikumos vēlāk veiktajām izmaiņām.

Šādos gadījumos Komisija sniedz ieteikumus un nepieciešamības gadījumā pieprasa dalībvalstīm mainīt atbalsta shēmas veidu.

57

Komisija norāda, ka gan REGIO ĢD, gan arī EMPL ĢD ir izmantojuši datubāzes, lai reģistrētu savus revīzijas konstatējumus par 2007.–2013. gada plānošanas periodu. Lai gan nebija paredzēts, ka šīs datubāzes darbosies kā kļūdu avotu analīzes mehānismi, tas neliedza Komisijai veikt attiecīgos preventīvos pasākumus, lai risinātu atkārtoti novērotās problēmas saistībā ar valsts atbalstu, piemēram, attiecībā uz MVU piemaksām vai stimulējošo ietekmi.

2014.–2020. gada plānošanas periodā iekšējās uzraudzības rīks, ko izmanto Komisija, lai sekotu līdzi saviem revīzijas konstatējumiem, ir ievērojami uzlabojies, ieviešot kopēju IT rīku ERAF, KF un ESF vajadzībām, ar kuru pārvalda un uzrauga revīzijas procesu un ko sauc par MAPAR (Management of Audit Processes, Activities and Resources (Revīzijas procesu, darbību un resursu pārvaldība)).

Lai uzlabotu visu attiecīgo Komisijas dienestu informācijas plūsmu un analīzes spēju, 2016. gada vidū EMPL ĢD un REGIO ĢD vienojās ar COMP ĢD katru gadu no šī brīža iesniegt COMP ĢD valsts atbalsta piešķiršanas revīzijas konstatējumu būtiskos datus.

59

PPS ir rīks, kas paredzēts dalībvalstīm ziņojumu sniegšanai par pārkāpumiem (tostarp krāpšanas gadījumiem). Pārkāpuma veids tiek norādīts, izmantojot nolaižamus sarakstus (ar kodiem), savukārt piemērotais darbības veids tiek aprakstīts teksta veidā, kas papildina kodificētajos laukos sniegto informāciju. Analīzi var veikt, pamatojoties uz pārkāpuma veidu. PPS nav valsts atbalsta piešķiršanas kontroles rīks, taču esošajiem nolaižamajiem sarakstiem var pievienot specifisku valsts atbalsta tipoloģiju.

61

Komisija norāda, ka tā ir veikusi preventīvus pasākumus saistībā ar atkārtoti novērotajām problēmām par valsts atbalsta piešķiršanu 2007.–2013. gada periodā, jo īpaši, pamatojoties uz regulāru datu apmaiņu starp attiecīgajiem Komisijas dienestiem. Piemēram, Komisijas ģenerāldirektorāti kopš 2007.–2013. gada plānošanas perioda sākuma dalās ar revīzijas ziņojumu datiem. Nepieciešamības gadījumā pirms galīgo revīzijas secinājumu sniegšanas notiek arī apspriešanās ar COMP ĢD revīzijas jautājumos, kas saistīti ar valsts atbalsta piešķiršanu.

Skatīt arī 60. punktu un Komisijas atbildi uz 57. punktu.

2015. gada martā Komisijas dienesti panāca vienošanos par valsts atbalsta piešķiršanas rīcības plānu, kurā paredzētas specifiskas, mērķtiecīgi vērstas darbības, pamatojoties uz pieredzi, kas gūta no pieejamiem revīzijas konstatējumiem (Palātas apsvērumus skatīt 108.–110. punktā).

Turklāt 2014.–2020. gada plānošanas perioda tiesiskais regulējums, kas pieņemts 2013. gada decembrī, ievieš ex ante nosacījumus par valsts atbalsta piešķiršanu, kuru mērķis ir uzlabot dalībvalstu spēju izpildīt valsts atbalsta piešķiršanas noteikumu prasības pirms programmas īstenošanas.

62

Komisija norāda, ka rokasgrāmata attiecas uz transporta nozari. Komisija neapgalvo, ka valsts atbalsta noteikumi šajā nozarē nav piemērojami, bet ka valsts atbalsta vispārīgo noteikumu vietā tai ir piemērojami specifiskie valsts atbalsta (saderības) noteikumi saskaņā ar LESD 93. pantu. Līdz ar to rokasgrāmatā minētais apgalvojums nav jāsaprot tādā ziņā, ka valsts atbalsta kvalifikācija transporta nozarē ir atšķirīga.

Kopīga atbilde uz 69.–71. punktu

Komisija atzīmē, ka dalībvalstu pienākums ir ziņot par valsts atbalsta pasākumiem, un lēmums par lielo projektu nav lēmums par lielā projekta atbilstību valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem.

Ir skaidri jānošķir situācija pirms Leipzig-Halle sprieduma un pēc tā, un starp 2007.–2013. gada un 2014.–2020. gada plānošanas periodu.

Komisija uzsver, ka jau pirms 2012. gada beigām REGIO ĢD apspriedās ar COMP ĢD starpdienestu oficiālās apspriedēs attiecībā uz lielo projektu lēmumiem, lai gan tas nenotika sistemātiskā veidā.

Pēc Leipzig-Halle sprieduma REGIO ĢD un COMP ĢD pastiprināja sadarbību jautājumos par lielo projektu pieteikumu novērtēšanu. Komisija uzsver, ka pēdējo gadu laikā nav bijis neviena lielā projekta, par kuru Komisija būtu pieņēmusi lēmumu apstiprināt ERAF vai KF finansējumu, bet par kuru saskaņā ar valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem pēc tam būtu pieņemts negatīvs lēmums. Tas apliecina, ka ieviestie sadarbības pasākumi praksē darbojas labi.

Dalībvalstij par 2014.–2020. gada periodu ir jāsagatavo lielā projekta pieteikums, kurā tai pirms iesniegšanas REGIO ĢD ir jāpierāda atbilstība valsts atbalsta noteikumiem neatkarīgi no tā, kura lēmuma pieņemšanas procedūra attiecībā uz lielo projektu tika izvēlēta (KNR 102. panta 1. vai 2. punkts). Jebkurā gadījumā, ja ir nepieciešams lēmums par valsts atbalsta piešķiršanu, tas ir jāpieņem pirms lielā projekta iesniegšanas REGIO ĢD.

Vēl bez Palātas minētās ciešākas sadarbības izveides ieviests papildu preventīvais pasākums – šaubu gadījumā par to, vai attiecīgajam lielajam projektam ir piemērojama valsts atbalsta paziņošanas procedūra COMP ĢD, dalībvalstij un IQR ekspertiem ir iespēja sazināties ar COMP ĢD projekta sagatavošanas posmā.

Tāpēc Komisija uzskata, ka 2014.–2020. gada periodam izveidotie pašreizējie preventīvie pasākumi un sadarbība ar COMP ĢD projekta izstrādes un projekta lēmuma pieņemšanas laikā pienācīgi mazina 70. punktā Palātas minēto risku.

Kopīga atbilde uz 74.–79. punktu

Regula paredz, ka revīzijas iestādēm savos gada kontroles ziņojumos (GKZ) ir jāiesniedz revīzijas svarīgākie rezultāti, nenorādot detalizētu informāciju par konstatēto kļūdu raksturu, kas atklātas darbību revīzijās. Tomēr to var veikt brīvprātīgi.

Turklāt Komisija, pamatojoties uz saviem pārskatiem, uzskata, ka dažos gadījumos revīzijas iestādes varētu būt konstatējušas kļūdas saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, taču sniegušas ziņas par tām citā kategorijā, piemēram, par neatbilstību valsts tiesību normām, kā rezultātā, iespējams, GKZ nav uzskaitīti visi gadījumi.

Arī Komisijas dienesti ar apmācību, konsultāciju un pieredzes apmaiņas starpniecību pastāvīgi un cieši sadarbojas ar revīzijas iestādēm, lai uzlabotu to revīzijas spējas valsts atbalsta piešķiršanas jautājumos, tostarp daloties ar konkrētiem revīzijas kontrolsarakstiem, ko Komisija sagatavoja 2011. gadā un pēc tam 2015. gadā veica kontrolsarakstu atjauninājumus. GKZ pārskatīšanas laikā Komisija izvērtē, vai revīzijas iestādes atzinums ir pienācīgi pamatots, balstoties uz sistēmas un darbību revīziju rezultātiem.

Visbeidzot, Komisijas nesen veikto pārbaužu laikā tika atklāti būtiski uzlabojumi attiecībā uz revīzijas iestāžu izmantoto kontrolsarakstu kvalitāti saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, kas atbilst Palātas novērtējumam (skatīt 79. punktu).

Kopīga atbilde uz 81. un 82. punktu

Pēdējo gadu laikā Komisijas dienesti ir pastiprinājuši apmācību atbalsta sniegšanu dalībvalstīm ļoti ievērojamā veidā. Pirmkārt, tie ir organizējuši vai sekmējuši ievērojamu skaitu semināru un darbsemināru visā ES (piemēram, lielākajā daļā dalībvalstu, tai skaitā visām revīzijas iestādēm, tika nodrošinātas apmācības par VGAR; skatīt 111. punktu). Turklāt tie sniedz norādes tīklu, kontrolsarakstu veidā vai ātras atbildes uz interpretācijas jautājumiem, ko iesniedz atbalsta piešķiršanas vai revīzijas iestādes.

Nesen pieņemtajā Komisijas paziņojumā par atbalsta jēdzienu sniegti norādījumi par to, kad ES valsts atbalsta kontroles darbības jomā ietilpst un kad neietilpst valsts izdevumi. Šiem norādījumiem ir jāpalīdz valsts iestādēm un uzņēmumiem noteikt, kad valsts atbalsta pasākumus saskaņā ar ES valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem var piešķirt bez nepieciešamības saņemt apstiprinājumu.

Komisijas dienesti atzīmē Palātas veiktos aptaujas rezultātus un praktiskajam ceļvedim ar gadījumu izpēti, kā arī papildu apmācības pasākumiem doto priekšroku salīdzinājumā ar citām iespējām. Piešķirot valsts atbalstu, konkrētā gadījuma apstākļiem ir ievērojama nozīme tā izvērtēšanā. COMP ĢD uzskata, ka Komisijas lēmumi attiecībā uz valsts atbalsta piešķiršanu ir labākie lietderīgu norāžu piemēri dalībvalstīm.

Komisija turpinās atbalstīt revīzijas iestādes un mudinās veidot ciešākus kontaktus ar valsts atbalsta birojiem dalībvalstīs.

Kopīga atbilde uz 92.–94. punktu

Galvenais 2014. gada VGAR pārskatīšanas mērķis bija precizēt un vienkāršot valsts atbalsta piešķiršanas noteikumus un samazināt dalībvalstīm administratīvo slogu. Īpaši VGAR darbības jomas paplašināšana ievērojami samazināja to valsts atbalsta pasākumu skaitu, par kuriem jāziņo Komisijai. Tam būtu jāvienkāršo arī ar ESIF saistīto darbību īstenošana.

93

VGAR ir norādīta ziņošanas nepieciešamība. Tās piemērošanas joma attiecas uz pasākumiem, uz kuriem pirms 2014. gada VGAR spēkā stāšanās neattiecās noteiktais paziņošanas pienākuma atbrīvojums. Arī pirms 2014. gada VGAR spēkā stāšanās šos pasākumus varēja atzīt par saderīgiem pēc Komisijas veiktā novērtējuma.

96

Komisija uzskata, ka Deggendorf principu var piemērot tikai atsevišķas dalībvalsts līmenī. Komisija ir iecerējusi precizēt šo punktu pašlaik notiekošajā 2014. gada VGAR pārskatīšanā.

Ja dalībvalstij rodas šaubas vai ir grūtības noteikt, vai uz konkrēto darbību attiecas neizpildīts līdzekļu atgūšanas rīkojums, tā var vērsties COMP ĢD savstarpējās sadarbības kontekstā.

Kopīga atbilde uz 102.–104. punktu

Dalībvalstis pieņēma rīcības plānus, kas jāīsteno un jāpabeidz līdz 2016. gada beigām. To rūpīgi uzrauga Komisijas dienesti (REGIO ĢD un COMP ĢD), un prasību neizpildes gadījumā Komisija var apturēt maksājumus.

105

Komisija atzīmē, ka ex ante nosacījumi attiecas uz Eiropas struktūrfondu un investīcijas fondu īstenošanu, savukārt shēmām, ko uzrauga COMP ĢD, nav obligāti jāsaņem finansējums no ESI līdzekļiem.

Tāpat, kā to norāda Palāta, ex ante nosacījumu novērtējuma pamatā par valsts atbalsta piešķiršanu, ko paredz Kopīgo noteikumu regula, jābūt trim apakškritērijiem, kas definēti XI pielikumā. Atbilstība valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā nav prasību izpildes kritērijs.

Tomēr Komisija turpinās uzraudzīt visus jautājumus, kas saistīti ar valsts atbalsta piešķiršanas atbilstību visās dalībvalstīs, un nepieciešamības gadījumā veiks attiecīgos pasākumus.

106

Procedūra, ko piemēro lielo projektu apstiprināšanai par 2014.–2020. gada periodu, ir uzlabota, salīdzinot ar iepriekšējo periodu (skatīt kopīgu atbildi uz 69.–71. punktu).

Lai racionalizētu lielo projektu izvērtēšanu, ko līdzfinansē ESI fondi, kas iesniegti atbilstoši jaunās IQR procedūras noteiktajai kārtībai (KNR 102. panta 1. punkts), Komisijas dienesti ir apņēmušies veikt turpmākus pasākumus.

Šajā sakarībā COMP ĢD ir izveidojis iekšējās procedūras, lai nodrošinātu efektīvu un lietderīgu konsultāciju sniegšanu lielo projektu jautājumos saskaņā ar IQR procedūru.

IQR ziņojumā jābūt ietvertai visaptverošai analīzei par atbalsta pasākuma raksturu un/vai par tā saderību, pamatojoties uz atbrīvojumu no kāda noteikuma vai esošās shēmas. Turklāt, pamatojoties uz Komisijas Deleģētās regulas Nr. 480/2014 23. pantu, IQR eksperti var sazināties ar COMP ĢD, lai precizētu ar valsts atbalsta piešķiršanu saistītos jautājumus lielā projekta kontekstā.

Tāpēc arī šī jaunā IQR procedūra paredz, ka ar valsts atbalsta piešķiršanu saistītajiem jautājumiem, kas paziņoti COMP ĢD, jābūt noskaidrotiem vēl pirms lielā projekta dokumentu iesniegšanas Komisijai.

107

Komisija uzsver, ka dalībvalstīm, iesniedzot lielā projekta priekšlikumu, ir jāpierāda, ka tās ir rūpīgi pārbaudījušas valsts atbalsta piešķiršanas saderību, neatkarīgi no tā, kura lēmuma pieņemšanas procedūra tika izvēlēta (KNR 102. panta 1. vai 2. punkts). Lielo projektu pieteikumus nevar iesniegt Komisijai, ja nav veikts detalizēts novērtējums par valsts atbalsta piešķiršanas saderību.

Saskaņā ar KNR 102. panta 1. punktu Komisijai var ziņot tikai par projektiem ar pozitīvu IQR ziņojumu, kas nozīmē, ka dalībvalstis ir izpildījušas visas prasības, tai skaitā prasības attiecībā uz valsts atbalsta piešķiršanu.

Komisijas dienesti uzskata, ka procedūrai var būt virkne pozitīvas ietekmes aspektu, jo tā ietver detalizētāku valsts atbalsta piešķiršanas novērtējumu, ko veic dalībvalsts, kas iesniedz pieteikumu, un padziļinātu pārbaudi saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanas jautājumiem, ko veic neatkarīgu IQR ekspertu grupa. Turklāt COMP ĢD ir ieviesis pasākumus, lai IQR ekspertu grupas varētu apspriesties valsts atbalsta piešķiršanas jautājumos saistībā ar lielā projekta pārskatu, ko veic šīs ekspertu grupas.

Centieni paveikt vēl vairāk un iegūt juridisko noteiktību par valsts atbalsta piešķiršanas atbilstību ar sistemātisko, formālo paziņojumu starpniecību, kam sekotu Komisijas lēmums par valsts atbalsta piešķiršanu visiem lielajiem projektiem (neatkarīgi no juridiskajām prasībām), būtu pretrunā ne tikai ar valsts atbalsta modernizācijas procesu, bet arī ar vienkāršošanas un ieinteresēto personu administratīvā sloga samazināšanas visaptverošo mērķi, un tas papildus varētu aizkavēt ERAF/KF finansēto lielo projektu savlaicīgu ieviešanu.

114

Komisija sniedz atbalstu dalībvalstīm, lai tās pareizi interpretētu un/vai ieviestu valsts atbalsta piešķiršanas noteikumus, jo to pienākums galvenokārt ir veikt atbilstošus pasākumus, lai izpildītu šo noteikumu prasības.

Lai novērstu trūkumus, Komisijas dienesti (REGIO ĢD un COMP ĢD līmenī) īsteno kopīgu rīcības plānu „Administratīvās spējas stiprināšana dalībvalstu līdzekļu pārvaldībai valsts atbalsta jomā”. Vairākās dalībvalstīs tiek nodrošinātas apmācības un mērķauditorija ir visas attiecīgās struktūras, kas iesaistītas ESI fondu pārvaldībā un īstenošanā, – vadošās iestādes, starpniekinstitūcijas, kā arī galvenie atbalsta saņēmēji.

Turklāt attiecībā uz 2014.–2020. gada finanšu periodu Kopīgo noteikumu regula paredz ex ante nosacījumu saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, kura mērķis ir nodrošināt ex ante nosacījumus efektīvai ES valsts atbalsta piešķiršanas noteikumu piemērošanai. Dalībvalstīm, kuras neatbilst šiem ex ante nosacījumiem, tiek noteikti rīcības plāni, kas ir jāievieš un jāpabeidz līdz 2016. gada beigām. To rūpīgi uzrauga Komisijas dienesti un prasību neizpildes gadījumā Komisija var apturēt maksājumus.

114 (a)

Komisija cieši un pastāvīgi sadarbojas ar revīzijas iestādēm, lai uzlabotu to spēju veikt revīziju saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu. Vēl bez mērķtiecīgām apmācībām, pasākumiem un norādēm 2011. gadā revīzijas iestādes tika nodrošinātas ar uzreiz izmantojamiem valsts atbalsta piešķiršanas kontrolsarakstiem, bet 2015. gada novembrī tās saņēma atjauninātus kontrolsarakstus. Komisijas nesen veikto pārbaužu laikā tika atklāti būtiski uzlabojumi attiecībā uz revīzijas iestāžu izmantoto kontrolsarakstu kvalitāti, kas atbilst Palātas novērtējumam.

Komisijas dienestu atzinumos par GKZ ietverta sistēmu revīzijas un darbību (tostarp kontrolsarakstu) revīzijas metodoloģijas pārbaude, kā arī atkārtotu revīziju rezultāti, ko jau veikušas dalībvalstu revīzijas iestādes. Šādās revīzijās Komisijas dienesti ir konstatējuši trūkumus un pieprasījuši revīzijas iestādēm uzlabot kontroli valsts atbalsta jautājumos.

114 (b)

Komisija norāda, ka REGIO ĢD un EMPL ĢD ir izmantojis datubāzes, lai reģistrētu revīzijas konstatējumus 2007.–2013. gada finanšu periodā. Lai gan nebija paredzēts, ka šīs datubāzes darbosies kā kļūdu avotu analīzes mehānismi, tas neliedza Komisijai veikt attiecīgos preventīvos pasākumus, lai risinātu atkārtoti novērotās problēmas saistībā ar valsts atbalstu. 2016. gada martā COMP ĢD dalījās savā pieredzē ar REGIO ĢD un EMPL ĢD par valsts atbalsta shēmu ex post uzraudzības pasākumiem. Proti, COMP ĢD sniedza REGIO ĢD un EMPL ĢD 2015. gada uzraudzības cikla rezultātus. Turklāt Komisija uzlabo informācijas apmaiņu starp ģenerāldirektorātiem par kļūdām saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, kur un kad vien tas ir nepieciešams.

Attiecībā uz veiktajiem preventīvajiem pasākumiem 2014.–2020. plānošanas perioda tiesiskais regulējums ievieš ex ante nosacījumus par valsts atbalsta piešķiršanu.

Turklāt REGIO ĢD un COMP ĢD kopš 2015. gada marta īsteno visaptverošu rīcības plānu, kura mērķis ir stiprināt dalībvalstu struktūrfondu pārvaldības administratīvo spēju valsts atbalsta piešķiršanas jomā.

Skatīt arī Komisijas atbildes uz 57. un 61. punktu.

114 (c)

Komisija vēlas uzsvērt, ka dalībvalstu ex ante pienākums ir ziņot par valsts atbalsta pasākumiem, un lēmums par lielo projektu nav lēmums par lielā projekta atbilstību valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem.

Jau pirms 2012. gada beigām REGIO ĢD apspriedās ar COMP ĢD starpdienestu oficiālās apspriedēs attiecībā uz lielo projektu lēmumiem, lai gan tas nenotika sistemātiskā veidā.

Lai novērstu neatbilstošu lēmumu pieņemšanu par valsts atbalsta piešķiršanu, 2014.–2020. gadā preventīvo pasākumu nolūkā lielo projektu informācijas prasībās un lēmuma pieņemšanas procedūrās attiecībā uz lielajiem projektiem tika ieviestas atbilstošas pārbaudes un saskaņošana (KNR 102. panta 1. un 2. punkts).

Skatīt arī Komisijas atbildi uz 69. punktu.

114 (d)

COMP ĢD saistībā ar valsts atbalsta modernizāciju, kas palielināja dalībvalstu atbildību atbalsta piešķiršanā, pilnveidoja savu valsts atbalsta pasākumu uzraudzības un īstenošanas paraugu. COMP ĢD uzraudzības pasākumi ir paredzēti ne tikai kļūdu un pārkāpumu konstatēšanai, īstenojot atbalsta pasākumus, bet arī lai noskaidrotu, kā dalībvalstis faktiski īsteno atbalsta pasākumus praksē, kas COMP ĢD ļauj gūt atziņas par labu un sliktu praksi.

COMP ĢD ar dalībvalstīm (ar dalībvalstu darba grupu, valsts koordinatoru tīkla starpniecību utt.) dalās savā pieredzē un atziņās, kas gūtas, veicot uzraudzības pasākumus.

Turklāt COMP ĢD ir izstrādājis Vispārējās grupu atbrīvojuma regulas (VGAR – Komisijas 2014. gada 17. jūnija Regula (ES) Nr. 651/2014) kontrolsarakstus, kas dalībvalstīm ir kopīgi, lai tās, veicot iepriekšējas pārbaudes, varētu vieglāk noteikt, vai ir ievēroti visi piemērojamie saderības nosacījumi. VGAR kontrolsarakstus kopīgi lieto arī REGIO ĢD un EMPL ĢD, kā arī kohēzijas politikas revīzijas iestādes.

Turklāt COMP ĢD piedāvā īpašu IT platformu, kurā tas dalībvalstīm sniedz jautājumu interpretāciju („eState aid Wiki” (e-valsts atbalsta vikivietne)) un, pamatojoties uz šiem jautājumiem un atbildēm, publicē biežāk uzdoto jautājumu dokumentus.

Ex ante nosacījumu novērtējuma pamatā saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, ko paredz KNR, jābūt trim kritērijiem, kas definēti KNR XI pielikumā. Atbilstība valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā nav prasību izpildes kritērijs.

Tomēr Komisija turpinās uzraudzīt jautājumus, kas saistīti ar valsts atbalsta piešķiršanas atbilstību visās dalībvalstīs, un nepieciešamības gadījumā veiks attiecīgos pasākumus.

117

COMP ĢD uzskata, ka tas pareizi izmanto pieejamos korektīvos pasākumus gadījumos, kad uzraudzības laikā tiek konstatēta neatbilstība valsts atbalsta noteikumiem.

Tikai tad, ja piešķirtais atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu, Komisija var piemērot korektīvos pasākumus, ar kuriem tiek paredzēta atbalsta brīvprātīga vai obligāti noteikta atgūšana.

Cita veida kļūdu gadījumā piemērotāka ir atbalsta shēmas un/vai kontroles mehānismu pielāgošana. Dažu kļūdu gadījumā ir grūti piemērot korektīvos pasākumus (piemēram, atbalsta pasākums bijis nesaderīgs ne tikai tā piešķiršanas brīdī, bet arī saskaņā ar vēlāk pārskatītajiem noteikumiem). Jebkurā gadījumā dalībvalstij tiek sniegti ieteikumi un nepieciešamības gadījumā pēc noteikta laika tiek piemērota atkārtota shēmas uzraudzība, lai pārbaudītu, vai ir īstenoti ieteikumi.

Brīvprātīgas atgūšanas gadījumi notiek pēc Komisijas veiktās pārbaudes kopā ar iesaistīto dalībvalsti. Atsevišķi ieraksti par visiem brīvprātīgas atgūšanas gadījumiem nav saglabāti. Tomēr Komisija uzskata, ka nesaderīgā atbalsta brīvprātīgā atgūšana, ko īsteno dalībvalstis, ir lietderīga, lai ātri un efektīvi novērstu tirgū negodīgi izmantotas priekšrocības un lai rosinātu dalībvalstis nepiešķirt nelikumīgu atbalstu.

1. ieteikums

Komisija pieņem ieteikumu un uzskata, ka tas jau tiek īstenots.

Gadījumā, ja uzraudzības procedūras laikā tiek konstatēta neatbilstība valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem, tā piemēro pieejamos korektīvos pasākumus.

Šajā sakarībā ir skaidri jānorāda atšķirība starp nelikumību un nesaderību. Atbalsta pasākums tiek uzskatīts par nelikumīgu, ja atbalstu piešķir bez iepriekšēja paziņojuma Komisijai un ja to nereglamentē VGAR. Komisija var norīkot atbalsta atgūšanu tikai tad, ja tas tiek uzskatīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu (piemēram, to nevar atzīt par saderīgu, pamatojoties uz jebkurām pamatnostādnēm vai Līgumu).

Ja COMP ĢD uzraudzības procedūras laikā atklāj nelikumīgu atbalsta piešķiršanas gadījumu, tas vispirms pārbauda,​vai šādu pasākumu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu.

Tikai tad, ja rezultātos tiek atklāta kļūda saistībā ar nesaderīga atbalsta piešķiršanu, var piemērot korektīvos pasākumus, ar kuriem tiek paredzēta atbalsta atgūšana.

Cita veida kļūdu gadījumā piemērotāka ir atbalsta shēmas un/vai kontroles mehānismu pielāgošana. Dažu kļūdu gadījumā ir grūti piemērot korektīvos pasākumus (piemēram, atbalsta pasākums bijis nesaderīgs ne tikai tā piešķiršanas brīdī, bet arī saskaņā ar vēlāk pārskatītajiem noteikumiem).

118

Komisija norāda, ka REGIO ĢD un EMPL ĢD ir izmantojuši datubāzes, lai reģistrētu revīzijas konstatējumus par 2007.–2013. gada finanšu periodu. Lai gan nebija paredzēts, ka šīs datubāzes darbosies kā kļūdu avotu analīzes mehānismi, tas neliedza Komisijai noteikt regulāri novērojamo kļūdu veidus šajā jomā un īstenot konkrētus un mērķtiecīgus pasākumus, lai novērstu ar valsts atbalsta piešķiršanu saistītās kļūdas.

Skatīt arī Komisijas atbildes uz 57. un 61. punktu.

119

Ar IT revīzijas rīka MAPAR palīdzību REGIO ĢD un EMPL ĢD varēs sniegt sīkāku pārskatu par pārkāpumu veidiem 2014.–2020. gada plānošanas periodā ERAF/KF un ESF mērķim. Viens no MAPAR rīka mērķiem ir reģistrēt un klasificēt konstatētās kļūdas un pārkāpumus, tādējādi nodrošinot datubāzē detalizētus revīzijas konstatējumus. Arī nepārtraukta dialoga ar revīzijas iestādēm kontekstā Komisijas dienesti turpinās sadarboties ar dalībvalstīm, lai izstrādātu vienotu valsts atbalsta piešķiršanas kļūdu tipoloģiju, kas būs MAPAR pamatā.

Turklāt MAPAR ieviestā ziņojumu pielāgošana par tipoloģiju kļūdām ļaus REGIO ĢD un EMPL ĢD katru gadu iesniegt COMP ĢD attiecīgos valsts atbalsta piešķiršanas revīzijas konstatējumu datus.

Skatīt arī Komisijas atbildes uz 57., 59. un 61. punktu.

120

PPS ir rīks, kas paredzēts dalībvalstīm ziņojumu sniegšanai par pārkāpumiem (tostarp krāpšanas gadījumiem). Pārkāpuma veids tiek norādīts, izmantojot nolaižamus sarakstus (ar kodiem), savukārt piemērotais darbības veids tiek aprakstīts teksta veidā, kas papildina kodificētajos laukos sniegto informāciju. Analīzi var veikt, pamatojoties uz pārkāpuma veidu. PPS nav valsts atbalsta piešķiršanas kontroles rīks, taču esošajiem nolaižamajiem sarakstiem var pievienot specifisku valsts atbalsta tipoloģiju.

2. ieteikums. (a)

Komisija piekrīt ieteikumam un ir jau sākusi to īstenot savā revīzijas rīkā MAPAR.

MAPAR nodrošina visaptverošu datubāzi, kurā iekļauti visi konstatētie pārkāpumi, tai skaitā kļūdas saistībā ar valsts atbalsta pasākumiem. Pagaidām MAPAR ir noteikti septiņu veidu konstatējumi attiecībā uz pārkāpumu ziņošanu saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu.

Turklāt ar MAPAR palīdzību varēs labāk strukturēt informāciju par revīzijas konstatējumiem. Ar tā palīdzību var brīvi pievienot vai mainīt jebkuru konstatējumu kategoriju vai apakškategoriju, tostarp konstatējumus saistībā ar valsts atbalsta pasākumiem, ņemot vērā identificētās revīzijas nepieciešamību vai konstatējumus.

MAPAR revīzijas rīks ir paredzēts arī, lai attiecīgie Komisijas dienesti varētu uzraudzīt visus konstatētos pārkāpumus, tostarp veikt finanšu korekcijas.

Komisija lūdz ņemt vērā tās atbildi uz 57. punktu.

2. ieteikums. (b)

Komisija pieņem Palātas ieteikumu un pielāgos kļūdu tipoloģiju, lai varētu veikt analīzi.

2. ieteikums. (c)

Komisija pieņem šo ieteikumu un to jau īsteno.

Attiecībā uz MAPAR EMPL ĢD un REGIO ĢD speciāli izveidota pārskata veidā reizi gadā sniegs COMP ĢD ziņas par attiecīgajiem valsts atbalsta piešķiršanas datiem (valsts atbalsta konstatējumu tipoloģijas, ko apliecina Komisijas veiktās revīzijas).

Attiecībā uz informācijas apmaiņu starp Komisijas dienestiem REGIO ĢD, EMPL ĢD un COMP ĢD palielina savus informācijas apmaiņas sakaru kanālus. EMPL ĢD un REGIO ĢD savstarpēji dalās ar rezultātiem un nepieciešamības gadījumā konsultējas ar COMP ĢD revīzijas jautājumos saistībā ar valsts atbalstu.

Attiecībā uz PPS COMP ĢD tiks piešķirta piekļuve informācijai, pamatojoties uz vajadzību pēc informācijas.

Kopīga atbilde uz 121. un 122. punktu

Komisija vēlas uzsvērt, ka dalībvalstu ex ante pienākums ir ziņot par valsts atbalsta pasākumiem, un lēmums par lielo projektu nav lēmums par lielā projekta atbilstību valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem.

Jau pirms 2012. gada beigām REGIO ĢD apspriedās ar COMP ĢD starpdienestu oficiālās apspriedēs attiecībā uz lielo projektu lēmumiem, lai gan tas nenotika sistemātiskā veidā.

Komisija ir ieviesusi preventīvus pasākumus un pastiprinājusi sadarbību starp tās dienestiem, lai nodrošinātu, ka 2014.–2020. gada plānošanas periodā dalībvalsts iesniedz tikai tos lielos projektus un Komisija pieņem lēmumu par tikai tiem lieliem projektiem, kas atbilst jaunajiem tiesību aktiem attiecībā uz valsts atbalsta piešķiršanu.

Centieni paveikt vēl vairāk un iegūt juridisko noteiktību par valsts atbalsta piešķiršanas atbilstību ar formālo paziņojumu starpniecību būtu pretrunā ne tikai ar valsts atbalsta modernizācijas procesu, bet arī ar vienkāršošanas un ieinteresēto personu administratīvā sloga samazināšanas visaptverošo mērķi, un tas papildus varētu aizkavēt ERAF/KF finansēto lielo projektu savlaicīgu īstenošanu.

Skatīt arī Komisijas atbildes uz 69., 107. un 114. (c) punktu.

3. ieteikums

Komisija pieņem šo ieteikumu un to jau īsteno, jo dalībvalstis var iesniegt Komisijai lielā projekta priekšlikumu tikai tad, ja ir noskaidroti visi ar valsts atbalsta piešķiršanas atbilstību saistītie jautājumi, un nepieciešamības gadījumā ir veikta valsts atbalsta paziņošanas procedūra.

Tāpat Komisija ir pastiprinājusi sadarbību starp tās dienestiem, lai nodrošinātu, ka 2014.–2020. gada plānošanas periodā dalībvalsts iesniedz tikai tos lielos projektus un Komisija pieņem lēmumu par tikai tiem lieliem projektiem, kuriem dalībvalstis ir rūpīgi izvērtējušas atbilstību nesen atjauninātajiem tiesību aktiem saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu.

123

2007.–2013. gada tiesiskais regulējums paredz, ka revīzijas iestādēm savos gada kontroles ziņojumos (GKZ) ir jāiesniedz revīzijas svarīgākie rezultāti, nenorādot detalizētu informāciju par konstatēto kļūdu raksturu, kas atklātas darbību revīzijās. Tomēr to var veikt brīvprātīgi. Tāpēc informācija, ko iesniedz revīzijas iestādes, var nebūt pietiekama, lai noteiktu valsts atbalsta piešķiršanu.

Arī Komisijas dienesti ar apmācību, konsultāciju un pieredzes apmaiņas starpniecību pastāvīgi un cieši sadarbojas ar revīzijas iestādēm, lai uzlabotu to revīzijas spējas valsts atbalsta piešķiršanas jautājumos, tostarp daloties ar konkrētiem revīzijas kontrolsarakstiem, ko Komisija sagatavoja 2011. gadā un pēc tam 2015. gadā veica kontrolsarakstu atjauninājumus.

Visbeidzot, Komisijas nesen veikto pārbaužu laikā tika atklāti būtiski uzlabojumi attiecībā uz revīzijas iestāžu izmantoto kontrolsarakstu kvalitāti saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, kas atbilst Palātas novērtējumam (skatīt 79. punktu).

124

Komisijas dienesti jau ir iesnieguši VGAR kontrolsarakstus dalībvalstu revīzijas un koordinācijas struktūrām, lai tās varētu iepriekš pārbaudīt, vai ir izpildīti visi saderības nosacījumi, vai lai uzlabotu revīziju šajā jomā. Tāpat dalībvalstis dažādos veidos ir saņēmušas konstatēto problēmu tipoloģiju, labās un sliktās prakses, kā arī atziņas, kas gūtas, veicot uzraudzības pasākumus (ar darba grupu, valsts koordinācijas tīkla, daudzpusējo vai divpusējo revīzijas koordinācijas sanāksmju u.c. starpniecību). Valsts atbalsta piešķiršanas noteikumu interpretāciju analītiskajos tīklos nodrošina arī interpretācijas jautājumu sistēma („eState aid Wiki” (e-valsts atbalsta vikivietne)).

Komisija uzskata, ka Deggendorf principu var piemērot tikai atsevišķas dalībvalsts līmenī. Komisija ir iecerējusi precizēt šo punktu pašlaik notiekošajā 2014. gada VGAR pārskatīšanā.

Ja dalībvalstij rodas šaubas vai ir grūtības noteikt, vai uz konkrēto darbību attiecas neizpildīts līdzekļu atgūšanas rīkojums, tā var vērsties COMP ĢD savstarpējās sadarbības kontekstā.

4. ieteikums. (a)

Komisija pieņem šo ieteikumu un ir jau sākusi to īstenot.

Komisija pārbauda revīzijas iestāžu darba kvalitāti attiecībā uz valsts atbalsta piešķiršanu, izmantojot dažādas revīzijas procedūras: veicot revīzijas iestāžu darbam uz Komisijas riska analīzes balstītu revīziju, kas ietver metodoloģijas (tostarp kontrolsarakstu) pārbaudi, ko revīzijas sistēmās un darbībās izmanto revīzijas iestādes; atkārtotu revīziju laikā, ko jau veikušas revīzijas iestādes, pārbauda ziņoto revīzijas rezultātu derīgumu; gada kontroles ziņojumu pārskatīšanas laikā, ko Komisijai iesniedz revīzijas iestādes, apstiprina, vai revīzijas iestādes atzinums ir pienācīgi pamatots, balstoties uz sistēmas un darbību revīziju rezultātiem.

Dažos gadījumos attiecīgajām revīzijas iestādēm Komisija jau ir sniegusi ieteikumus pastiprināt savus kontrolsarakstus, lai uzlabotu valsts atbalsta piešķiršanas pārbaudi. Komisija turpinās nodrošināt, ka revīzijas iestādes izmanto atbilstīgos kontrolsarakstus.

4. ieteikums. (b)

Komisija nepieņem ieteikumu, jo tas ir pretrunā ar Komisijas mērķiem, kas tika īstenoti saskaņā ar 2012. gadā sniegtajām norādēm dalībvalstīm, kas paredz neveikt sistemātisku pārbaudi projektiem, par kuriem pieņemts lēmums pirms šī datuma, – atstājot dalībvalstīm izvēles iespēju attiecībā uz paziņošanu, un nodrošināt dalībvalstīm un atbalsta saņēmējiem stabilitāti attiecībā uz kārtību, kādā izskata projektus.

4. ieteikums. (c)

Komisija pieņem šo ieteikumu un to jau īsteno.

Komisija jau ir uzsākusi darbu pie valsts atbalsta rīcības plāna īstenošanas, pamatojoties uz saviem lēmumiem par valsts atbalsta piešķiršanu, ko izmanto kā gadījumu izpēti, piemēram, vairāk nekā puse no tematisko semināru programmām (līdz šim ir notikuši semināri par pētniecību, attīstību un inovāciju, kā arī enerģētiku) ir balstīta uz konkrētiem gadījumiem (faktiskie valsts atbalsta piešķiršanas lēmumi).

Tāpat Komisijas dienesti sniedz norādes tīklu, kontrolsarakstu veidā vai ātras atbildes uz interpretācijas jautājumiem, ko iesniedz atbalsta piešķiršanas vai revīzijas iestādes. Biežāk uzdoto jautājumu dokumentu publicēšanas pamatā ir jautājumi un atbildes.

Komisija turpinās atjaunināt norādes visām iesaistītajām iestādēm, tostarp nepieciešamības gadījumā arī ESIF programmas iestādēm.

Visbeidzot, nesen pieņemtajā Komisijas paziņojumā par atbalsta jēdzienu sniegti norādījumi par to, kad ES valsts atbalsta kontroles darbības jomā ietilpst un kad neietilpst valsts izdevumi.

4. ieteikums. (d)

Komisija nepieņem ieteikumu, jo de minimis regula paredz dalībvalstīm iespēju izvēlēties izveidot centralizētu de minimis atbalsta reģistru uzraudzību vai arī darboties, izmantojot citus līdzekļus (piemēram, saņēmēju pašdeklarēšanos).

Tā kā de minimis atbalsta centrālā reģistra izmantošanai piešķirama prioritāte, de minimis regulas 6. pants neuzliek par pienākumu dalībvalstij izveidot šādu reģistru un ļauj īstenot regulas kumulācijas normas ar citiem līdzekļiem (piemēram, pamatojoties uz saņēmēju pašdeklarēšanos). Izvēles piešķiršana dalībvalstīm atbilst vispārējam principam, kas paredz, ka dalībvalstis var izvēlēties piemērotāko administratīvo struktūru. Tāpat Komisija atzīmēja negatīvo reakciju vairākās dalībvalstīs saistībā ar ierosinājumu ieviest obligāto de minimis reģistru saistībā ar pirmo apspriešanos par de minimis regulas pārskatīšanu. (http://ec.europa.eu/competition/consultations/2013_de_minimis/index_en.html).

4. ieteikums. (e)

Komisija nepieņem ieteikumu, jo tā uzskata, ka Deggendorf principu var piemērot tikai atsevišķas dalībvalsts līmenī. Komisija ir iecerējusi precizēt šo punktu pašlaik notiekošajā 2014. gada VGAR pārskatīšanā.

Ja dalībvalstij rodas šaubas vai ir grūtības noteikt, vai uz konkrēto darbību attiecas neizpildīts līdzekļu atgūšanas rīkojums, tā var vērsties COMP ĢD savstarpējās sadarbības kontekstā.

129

Ex ante nosacījumu novērtējuma pamatā saistībā ar valsts atbalsta piešķiršanu, ko paredz Kopīgo noteikumu regula (KNR), jābūt trim kritērijiem, kas definēti KNR XI pielikumā. Atbilstība valsts atbalsta piešķiršanas noteikumiem 2007.–2013. gada plānošanas periodā nav prasību izpildes kritērijs.

Tomēr Komisija turpinās uzraudzīt visus jautājumus, kas saistīti ar valsts atbalsta piešķiršanas atbilstību visās dalībvalstīs, un nepieciešamības gadījumā veiks attiecīgos pasākumus.

5. ieteikums. (a)

Komisija pieņem šo ieteikumu.

Četru Eiropas strukturālo un investīciju fondu ģenerāldirektorātu ģenerāldirektori jau regulāri tiekas ex ante nosacījumu apturēšanas komitejā. Arī turpmāk stingri un konsekventi tiks piemērota pašreizējā pieeja, kas sastāv no preventīvajiem pasākumiem (kas īsteno valsts rīcības plānus sakarā ar ex ante nosacījumu neizpildīšanu) un korektīvajiem pasākumiem (nepieciešamības gadījumā aptur maksājumus).

5. ieteikums. (b)

Komisija pieņem šo ieteikumu.

Tā piekrīt sekot dalībvalstu spējai pildīt valsts atbalsta piešķiršanas noteikumu prasības, pamatojoties uz savās datubāzēs pieejamo informāciju un jo īpaši informāciju, kas pieejama no revīzijas konstatējumiem.

Lai mērķtiecīgāk veiktu uzraudzības pasākumus, Komisija izmantos pēcpārbaudes pasākumu rezultātus, savukārt attiecīgās dalībvalstu programmas iestādes tiek nodrošinātas ar apmācību pasākumiem.

QJ-AB-16-024-LV-E    ISSN 1977-5717

Pēdējo gadu laikā Revīzijas palāta konstatēja nozīmīgu neatbilstības līmeni valsts atbalsta noteikumiem kohēzijas politikā. Revīzijas palāta un Komisija atklāja valsts atbalsta noteikumu pārkāpumus daudz biežāk nekā dalībvalstis, un tas norāda uz to, ka ir vajadzīga lielāka informētība un turpmāks Komisijas atbalsts. Komisijas datubāzes nebija iespējams izmantot, lai pienācīgi analizētu valsts atbalsta kļūdas 2007.–2013. gada plānošanas periodā, un Komisijas veiktās uzraudzības rezultātā netika atgūti nozīmīgi valsts atbalsta līdzekļi.
Komisija veica pasākumus, lai vienkāršotu piemērojamos tiesību aktus valsts atbalsta jomā un veicinātu dalībvalstu administratīvo spēju. Atbildība par valsts atbalsta pasākumu īstenošanu 2014.–2020. gada plānošanas periodā ir pārnesta uz dalībvalstīm, un tas rada risku, ka var palielināties valsts atbalsta kļūdu skaits.