EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Lucemburk

LUCEMBURSKO

Tel.: +352 4398-1

Dotazy: eca.europa.eu/cs/Pages/ContactForm.aspx

Internetová stránka: eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditorsECA

Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu.

Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa (http://europa.eu).

Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2016

Print | ISBN 978-92-872-5935-6 | ISSN 1831-0788 | doi:10.2865/84867 | QJ-AB-16-025-CS-C
PDF | ISBN 978-92-872-5925-7 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/17803 | QJ-AB-16-025-CS-N
EPUB | ISBN 978-92-872-5921-9 | ISSN 1977-5628 | doi:10.2865/286320 | QJ-AB-16-025-CS-E

© Evropská unie, 2016

Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.

K jakémukoli použití či reprodukci obrázků na stranách 17, 18, 19, 22 a 23, které nejsou majetkem Evropského účetní dvora, je nutné získat povolení přímo od držitele autorských práv.

JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU

Bezplatné publikace:

•jeden výtisk:
prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•více výtisků, plakáty či pohlednice:
na zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm)
a na delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm);
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).

(*)Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty nebo hotely však mohou telefonické spojení zpoplatnit).

Placené publikace:

•prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

Činnost | Datum
Přijetí memoranda o plánování auditu / zahájení auditu | 3.6.2015
Oficiální zaslání návrhu zprávy Komisi (nebo jinému kontrolovanému subjektu) | 13.6.2016
Přijetí závěrečné zprávy po řízení o sporných otázkách | 7.9.2016
Obdržení odpovědí Komise (nebo jiného kontrolovaného subjektu) ve všech jazycích | 13.9.2016

CS
2016

č. 25

Zvláštní zpráva

Systém evidence půdy:
užitečný nástroj pro
určování způsobilosti
zemědělské půdy, jeho
fungování lze však ještě
zlepšit

(podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce Smlouvy o fungování EU)

Auditní tým

Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách informuje o výsledcích auditů výkonnosti a auditů souladu s předpisy zaměřených na konkrétní oblasti rozpočtu či témata z oblasti řízení. EÚD vybírá a koncipuje tyto auditní úkoly tak, aby byl jejich dopad co nejvyšší, a zohledňuje přitom rizika pro výkonnost a zajištění souladu s předpisy, objem příslušných příjmů či výdajů, očekávaný vývoj, politické zájmy a zájem veřejnosti.

Tento audit výkonnosti provedl auditní senát I, jemuž předsedá člen EÚD Phil Wynn Owen a který se zaměřuje na udržitelné využívání přírodních zdrojů. Audit vedl člen EÚD Nikolaos Milionis a podporu mu poskytovali vedoucí kabinetu Iulia Papatheodoru, tajemník kabinetu Kristian Sniter, vyšší manažer Helder Faria Viegas, vedoucí úkolu Jan Huth a zástupkyně vedoucího úkolu Ramona Bortnowschiová. Auditní tým tvořili auditoři Marius Cerchez, Jindřich Doležal, Blanka Happachová, Christine Kleinsasserová, Sven Kölling, Ioannis Papadakis, Roberto Resegotti, Bruno Scheckenbach a Maciej Szymura. Jazykovou podporu poskytoval Tom Everett a Michael Pyper a kancelářskou podporu Monika Schmidtová.

Zleva doprava: I. Papadakis, I. Papatheodoru, H. Faria Viegas, N. Milionis, M. Szymura, J. Huth, K. Sniter, R. Bortnowschiová, R. Resegotti.

Obsah

Glosář

Shrnutí

Úvod

Základní informace

Specifikace systému LPIS

Rozsah, cíle a koncepce auditu

Část I – Navzdory dobrým výsledkům při uplatňování systémů evidence půdy lze ještě mnohé zlepšit

Dobré výsledky při zavádění systémů LPIS

Ortosnímky byly většinou aktuální

Interpretace snímků nebyla vždy spolehlivá a nepochybná

Ne vždy se spolehlivě uplatňovala poměrnost

Probíhalo testování částečně automatizovaných detekčních nástrojů, které však zatím nebyly v provozu

Některé systémy LPIS uváděly informace o tom, zda má zemědělec půdu skutečně k dispozici

Nedostatečné informace pro komplexní posouzení nákladové efektivnosti systému LPIS

Část II – Systém evidence půdy se aktualizoval, aby vyhověl požadavkům reformy SZP

Členské státy pokračovaly v úpravách systému LPIS zohledňující ekologická opatření, ale ještě je nedokončily

Zjednodušení probíhá, ale i nadále představuje výzvu

Část III – Monitorování systému LPIS prováděné Komisí se zlepšilo, ale dostatečně se nesoustředilo na výkonnost tohoto systému

Ve srovnání s předchozím obdobím SZP se pokyny Komise k systémům LPIS zlepšily

Akční plány a finanční opravy řešily nedostatky systémů LPIS

Spolehlivost výsledků hodnocení kvality systému LPIS byla negativně ovlivněna nedostatky v metodice a jejím uplatňování

Výsledky hodnocení kvality nebyly dostatečně využity ke zlepšení kvality údajů v systému LPIS

Závěry a doporučení

Příloha I | — | Vrstvy systému LPIS podle čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 640/2014.
Příloha II | — | Posouzení kvality 2015 – prvky kvality podle úrovně posuzování

Odpovědi Komise

Glosář

Agroenvironmentálně-klimatická opatření: Agroenvironmentálně-klimatická opatření patří z hlediska finančních přídělů z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova mezi nejvýznamnější opatření rozvoje venkova a jejich cílem je generovat přínosy v oblasti životního prostředí a klimatu.

Aktualizace systému LPIS: Činnosti prováděné členskými státy v systému LPIS za účelem evidence změn týkajících se pozemků v čase, např. zákres správných hranic pozemku, určení stupně způsobilosti zemědělské půdy, vytyčení nezpůsobilých ploch, definování poměrných kategorií pro každý příslušný referenční pozemek atd. Rovněž sem spadají činnosti v systému LPIS prováděné členskými státy, aby zajistily soulad svých systémů LPIS s aktuálně platnými právními předpisy a technickými standardy.

Evropský zemědělský a záruční fond (EZZF): Zajišťuje financování přímých plateb zemědělcům, řízení zemědělských trhů a řadu dalších úkolů, jako veterinární a rostlinolékařská opatření, potravinové programy a informační činnosti.

Generální ředitelství Evropské komise pro zemědělství a rozvoj venkova (GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova): GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova odpovídá za provádění zemědělské politiky i politiky rozvoje venkova, což zahrnuje podporu zemědělských podniků, tržní opatření, rozvoj venkova, politiku jakosti, finanční a právní záležitosti, analýzu a hodnocení, jakož i mezinárodní vztahy týkající se zemědělství.

Geoprostorová žádost o podporu (GSAA – Geospatial Aid Application): Předem daný formulář žádosti o podporu s příslušnými grafickými materiály pro zemědělce, poskytovaný, jak uvádí čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013¹, prostřednictvím počítačového rozhraní založeného na geografických informacích, které se využívá ke zpracování prostorových a alfanumerických údajů o vykázaných plochách.

Hodnocení kvality: Každoroční úkon, v jehož rámci členské státy nebo regiony testují spolehlivost údajů v systémech LPIS na základě určitých prvků kvality. Metodiku pro hodnocení kvality vyvíjí a vylaďuje společné výzkumné středisko. Výsledky tohoto testování monitoruje Generální ředitelství pro zemědělství a rozvoj venkova.

Integrovaný administrativní a kontrolní systém (IACS – Integrated Administration and Control System): Integrovaný systém, který se skládá z databází zemědělských podniků, žádostí, zemědělských ploch a platebních nároků (v členských státech, které uplatňují režim jednotné platby). Tyto databáze se využívají pro administrativní křížové kontroly všech žádostí o podporu u většiny opatření financovaných z EZZF (např. režim jednotné platby, režim jednotné platby na plochu nebo jiné přímé platby).

Kontrolní zóna hodnocení kvality systému LPIS: Náhodně vybraná zóna použitá ke kontrole hodnocení kvality s využitím aktuálních vnitrostátních ortosnímků nebo údajů z dálkového průzkumu Země ve vysokém rozlišení.

Kontroly na místě: Ověřování legality a správnosti operací týkajících se plochy prováděné inspektory platební agentury spojené s návštěvou prostor žadatele nebo přezkumem aktuálních satelitních snímků pozemků (tj. dálkový průzkum Země). Takové kontroly se mají každoročně systematicky provádět u určitého vzorku zemědělských podniků. U hlavních režimů a jejich podmínek, např. režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu či většiny opatření na rozvoj venkova, se kontroly na místě provádějí u 5 % všech příslušných příjemců.

Maximální způsobilá plocha (MEA – Maximum Eligible Area): Počet potenciálně způsobilých hektarů v rámci konkrétního režimu podpory nebo podpůrného opatření. V kontextu systémů LPIS je horní limit maximální způsobilé plochy dán mimo jiné referenční plochou referenčního pozemku.

Návštěvy na místě: Jednorázové návštěvy na místě prováděné v rámci aktualizace systému nebo hodnocení kvality za účelem vyjasnění, pokud interpretace snímku nedostačuje k tomu, aby bylo možné posoudit, nakolik je referenční pozemek způsobilý.

Odhadovaná míra chyb: Nejlepší odhad Účetního dvora, pokud jde o chyby s vlivem na třídu plateb za rok. Vypočítává se na základě výsledků testů provedených na reprezentativním vzorku operací. Vyjadřuje se jako procento chybných plateb z celkové hodnoty plateb. Toto procento s 95% pravděpodobností spadá do intervalu spolehlivosti, který je vymezen dolní a horní hranicí.

Ortosnímky: Letecké či satelitní fotografie, snímky a jiná zobrazení po ortorektifikaci (úpravě zkreslení).

Platební agentura: Orgán členského státu odpovědný za správu zemědělských dotací.

Plocha využívaná v ekologickém zájmu (EFA – Ecological Focus Area): Plocha vymezená podle článku 46 nařízení (EU) č. 1307/2013², která má generovat přínosy pro životní prostředí, zvyšovat biologickou rozmanitost a udržovat atraktivitu krajiny. Do definice plochy využívané v ekologickém zájmu mohou spadat krajinné prvky, ochranné pásy, zalesněné oblasti, půda ležící ladem, plochy s plodinami, které vážou dusík atd.

Podmíněnost: Mechanismus, kterým je výplata plateb zemědělcům v plné výši podmíněna dodržováním souboru základních pravidel týkajících se životního prostředí, veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin a dobrých životních podmínek zvířat anebo obhospodařování půdy.

Prohlášení o věrohodnosti: Výsledek ročního finančního auditu a auditu souladu, při nichž prověřujeme spolehlivost účetní závěrky EU a správnost operací, na nichž se tato účetní závěrka zakládá. Zjištění a závěry prohlášení o věrohodnosti se zveřejňují v naší výroční zprávě.

Prvek kvality (PK): Jeden ze šesti specifických komponentů používaných k posouzení kvality systému LPIS a identifikaci jeho slabých stránek (článek 6 nařízení (EU) č. 640/2014).

Realizovatelná řada testů (ETS – Executable Test Suite): Soubor případů k testování (prvků kvality), jež mají být využity k otestování systému LPIS s cílem prokázat, že disponuje specifikovaným souborem funkcí.

Referenční pozemek: Zeměpisně ohraničená oblast s jedinečným identifikačním polem registrovaná v identifikačním systému zemědělských pozemků, na nějž odkazuje článek 70 nařízení (EU) č. 1306/2013, s přednastavenou hodnotou potenciálních způsobilých hektarů v rámci konkrétního režimu podpory nebo podpůrného opatření.

Režim základní platby (BPS – Basic Payment Scheme): Zemědělský režim fungující na základě platebních nároků přidělených zemědělcům v prvním roce žádosti, které pak zemědělci každoročně aktivují.

Společné výzkumné středisko Evropské komise (JRC – Joint Research Centre): Interní vědecký útvar Evropské komise, které zaměstnává výzkumníky a poskytuje nezávislé vědecké poradenství a podporu k opatřením EU. „Oddělení MARS“ v rámci společného výzkumného střediska vyvíjí a aktualizuje metodiku hodnocení kvality.

Správní kontroly: Formalizované a automatizované kontroly žádostí prováděné platebními agenturami s cílem ověřit způsobilost žádostí a zjistit případné nesrovnalosti.

Systém evidence půdy (LPIS – Land Parcel Identification System): Zeměpisný informační systém, který umožňuje systému IACS zeměpisně lokalizovat, zobrazit a prostorově integrovat jeho ustavující prvky, jak se uvádí v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013 a článku 5 nařízení (EU) č. 640/2014³. Obsahuje různé soubory prostorových dat z četných zdrojů, které dohromady vytváří evidenci všech zemědělských ploch (referenčních pozemků) v příslušném členském státě a maximálních způsobilých ploch podle různých režimů podpory EU v pilíři 1 a 2 SZP. Systémy LPIS sestávají jak z alfanumerických, tak grafických prvků.

Trávy nebo jiné zelené pícniny: Všechny zelené rostliny obvykle se vyskytující na přírodních pastvinách nebo běžně přidávané do osevních směsí pro pastviny nebo louky v příslušném členském státě bez ohledu na to, zda jsou využívány pro pastvu zvířat či nikoli.

Trvalé travní porosty a stálé pastviny (společně označované jako „trvalé travní porosty“): Půda, která se využívá k pěstování trav nebo jiných bylinných pícnin na přírodních (přirozený osev) nebo uměle vytvořených (umělý osev) plochách a která nebyla zahrnuta do střídání plodin v zemědělském podniku po dobu minimálně pěti let. Lze sem zařadit i jiné druhy, které mohou být spásány, jako křoviny a stromy, pokud trávy a jiné zelené pícniny i nadále převažují. Je na vlastním uvážení daného členského státu, zda tato definice zahrne i půdu, kterou lze v rámci zavedených místních postupů spásat, i když na ploše využívané jako pastvina trávy a jiné zelené pícniny obvykle nepřevažují.

Vrstva v systému LPIS: Vizuální zobrazení zeměpisného datového souboru v prostředí jakékoliv digitální mapy. Pojmem vrstva se rozumí vrstva zeměpisné reality v konkrétní oblasti.

Vykázaná plocha: Celková vykázaná plocha (všemi zemědělci) na referenční pozemek využívaná k dalšímu zpracování platební agenturou.

Zemědělská činnost: i) Produkce nebo pěstování zemědělských produktů, chov nebo držení zvířat pro zemědělské účely, ii) udržování zemědělských ploch ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin nebo iii) provádění minimální činnosti, vymezené členskými státy, na zemědělských plochách přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin.

Zemědělská plocha: Jakákoli plocha orné půdy, trvalých travních porostů a stálých pastvin nebo trvalých kultur.

Zemědělský pozemek: Souvislý díl půdy ohlášený jedním zemědělcem, na kterém se pěstuje jen jedna skupina plodin.

1Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 549).

2Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 608).

3Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 ze dne 11. března 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém a o podmínky pro zamítnutí nebo odnětí plateb a správní sankce uplatňované na přímé platby, podporu na rozvoj venkova a podmíněnost (Úř. věst. L 181, 20.6.2014, s. 48).

Shrnutí

I

Systém evidence půdy (LPIS) je IT systém založený na leteckých či satelitních fotografiích, který eviduje všechny zemědělské pozemky v členském státě. Jde o klíčový kontrolní mechanismus v rámci společné zemědělské politiky (SZP), kterým se ověřuje způsobilost dotací odvozených od plochy, jež v roce 2015 činily 45,5 miliardy EUR. Účetní dvůr ve svém prohlášení o věrohodnosti odhadl míru chyb u Evropského zemědělského a záručního fondu (EZZF) za rok 2014 na 2,9 % (2,2 % bez chyb v podmíněnosti). Více než polovina těchto chyb se týkala plochy. Systém rovněž hraje stále větší roli v kontrole souladu s různými environmentálními závazky. V současné době funguje v 28 členských státech 44 národních či regionálních systémů LPIS, které celkem obsahují přes 135 milionů referenčních pozemků.

II

Zkoumali jsme, zda členské státy systémy dobře řídily a zda je Komise vhodným způsobem monitorovala. Provedli jsme auditní návštěvy v Komisi a v pěti členských státech (týkaly se šesti systémů LPIS). Všem členským států jsme rovněž zaslali průzkum.

III

Dospěli jsme k závěru, že LPIS je užitečným nástrojem pro určování způsobilosti zemědělské půdy, jeho fungování lze však ještě zlepšit. V uplynulých letech vyplývalo z výsledků našeho prohlášení o věrohodnosti, že akční plány a finanční opravy řeší nedostatky systémů LPIS v dotčených členských státech. Je zde ale stále prostor pro zlepšení:

–V postupech systémů LPIS jsme zjistili určité nedostatky, které mají dopad na schopnost členských států provádět spolehlivé kontroly způsobilosti půdy. Zatímco ortosnímky v systémech LPIS byly většinou spolehlivé, interpretace snímků vždy spolehlivá a nepochybná nebyla. Některé systémy LPIS uváděly dodatečné informace o vlastnictví a nájemních právech zajišťující, že pozemek bude vykázán správným zemědělcem. Členské státy dále neprováděly hodnocení nákladové efektivnosti svých systémů LPIS, které by jim umožnilo lépe koncipovat příslušné kontroly.

–Zjistili jsme, že členské státy pokročily v aktualizaci svých systémů LPIS ke splnění závazků SZP na období 2014–2020. Systémy LPIS však zatím nebyly zcela uzpůsobeny ekologickým opatřením. Určité snahy Komise společnou zemědělskou politiku zjednodušit přinesly smíšené výsledky.

–Výkonnost Komise jako monitorovacího orgánu se zlepšila díky lepším pokynům k systému LPIS, pravidelným auditům a následné kontrole akčních plánů členských států a finančních oprav. Spolehlivost ročních hodnocení kvality týkajících se účinnosti systémů LPIS v členských státech byla nicméně oslabena nedostatky v uplatňované metodice, nedostatečnými kontrolami a nedostatečnou následnou kontrolou ze strany Komise.

IV

Na základě našich auditních připomínek předkládáme následující doporučení:

a)Členské státy by měly na základě kvantifikované analýzy nákladů a přínosů a zhodnocení rizik intenzivněji usilovat o zvýšení spolehlivosti údajů (posílit proces aktualizace, vyjasnit využívání poměrnosti a kontrolovat, zda má zemědělec půdu skutečně k dispozici).

b)Členské státy by měly za podpory Komise vyvinout a ustavit rámec pro posuzování nákladů na provoz a aktualizace svých systémů LPIS, aby mohly měřit výkonnost těchto systémů a nákladovou efektivnost jejich zlepšení.

c)Členské státy by měly, s využitím systémů LPIS, zajistit spolehlivou identifikaci a evidenci a posléze i účinné monitorování ploch využívaných v ekologickém zájmu, trvalých travních porostů a nových kategorií půdy.

d)Komise by měla znovu přezkoumat stávající právní rámec pro systémy LPIS a některá pravidla pro příští období SZP zjednodušit a zefektivnit.

e)Komise by měla provést analýzu nákladů a přínosů, která by určila, zda by se reprezentativnost vzorků pro hodnocení kvality mohla zlepšit, aby bylo možné lépe pokrýt základní soubor pozemků v systémech LPIS.

f)Komise by měla zlepšit monitorování výsledků hodnocení kvality, a to tak, že bude analyzovat veškeré nesrovnalosti ve zprávách o hodnocení kvality, bude provádět příslušnou následnou kontrolu, poskytovat zpětnou vazbu členským státům a v případě potřeby zajistí vypracování a realizaci plánů nápravných opatření.

Úvod

Základní informace

01

Ze společné zemědělské politiky (SZP) se prostřednictvím Evropského zemědělského a záručního fondu (EZZF) financují přímé platby zemědělcům a opatření, jimiž reaguje na tržní nerovnováhu nebo environmentální výzvy („pilíř 1“). Ze SZP se prostřednictvím Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) rovněž spolufinancují programy rozvoje venkova v členských státech EU („pilíř 2“). Reformovaná SZP na období 2014–2020 usiluje o cílenější, spravedlivější a k životnímu prostředí vstřícnější – „zelenější“ – platby přímé podpory.

02

Pokud jde o zajištění správnosti plateb, SZP se spoléhá na integrovaný správní a kontrolní systém (IACS). Jde o soubor ucelených správních kontrol a kontrol žádostí o dotace na místě, který řídí členské státy. Klíčovým prvkem IACS je systém evidence půdy (LPIS). Jde o IT systém založený na ortosnímcích (leteckých či satelitních fotografiích), který eviduje všechny zemědělské pozemky v členském státě. Má dvojí účel: jasně lokalizovat veškerou způsobilou zemědělskou půdu v rámci referenčních pozemků a vypočítat jejich maximální způsobilou plochu (MEA). Systém LPIS se využívá ke křížovým kontrolám v rámci správních kontrolních řízení a jako východisko kontrol na místě prováděných platební agenturou⁴.

03

Systémy LPIS byly původně koncipovány pro kontroly podpory na plochu, která v současné době⁵ odpovídají platbám ve výši až 40 miliard EUR u pilíře 1 SZP⁶ a přibližně 5,5 miliardy EUR u pilíře 2 SZP⁷. Některé členské státy také využívají své systémy LPIS ke kontrole dodržování některých environmentálních pravidel z rámce podmíněnosti nebo na ploše založených režimů podpory venkova, jako je agroenvironmentální podpora a podpora pro znevýhodněné oblasti. Podle SZP na období 2014–2020 má být část přímé podpory zemědělcům vyplácena na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí. Některé z těchto nových ekologických závazků (viz bod 35 v části II) mají být monitorovány s využitím systémů LPIS.

Specifikace systému LPIS

04

Systém LPIS funguje na základě referenčních pozemků. Referenčním pozemkem se rozumí jedinečně identifikovaná zeměpisně vymezená zemědělská plocha⁸. Zemědělci by měli pečlivě prověřit každou mapu a identifikovat a ze svých žádostí vyloučit veškerou zemědělsky neobhospodařovanou půdu, jakož i nezpůsobilé prvky, které se na pozemcích nacházejí, jako budovy, dvory, křoviny, vozovky, lesy, jezera atd.

05

Technické specifikace systémů LPIS se v jednotlivých členských státech liší stejně jako různé typy referenčních pozemků (viz tabulka 1). Stručný popis hlavních typů je uveden níže.

Tabulka 1

Charakteristické rysy typů referenčních pozemků

Zemědělský pozemek
Parcela katastru nemovitostí
Blok zemědělce
Fyzický / topografický blok

Hlavní znaky

-Jedna skupina plodin

-Jeden zemědělec

-Jeden nebo více zemědělců

-Podle vlastnictví

-Jedna skupina plodin nebo více skupin plodin

-Jeden zemědělec

-Jedna skupina plodin nebo více skupin plodin

-Bez přirozených hranic

-Jeden nebo více zemědělců

-Plocha ohraničená určitými prvky (příkopy, křoví, zdi atd.)

-Jedna skupina plodin nebo více skupin plodin

Hlavní zdroj údajů
Žádost zemědělce
Katastr, registr půdy
Žádost zemědělce
Správní zařazení

Zdroj: Evropský účetní dvůr a Evropská komise (JRC).

06

Belgie, Německo a Spojené království mají systém LPIS pro každý region. Ve všech ostatních členských státech funguje jeden systém pro celou zemi. V současné době existuje celkem 44 systémů LPIS, v nichž se eviduje 135 milionů referenčních pozemků (viz obrázek 1).

07

Systémy LPIS spravují členské státy, které odpovídají za kvalitu údajů vložených do systému. Komise má monitorovací roli. Poskytuje členským státům pokyny a podporu, kontroluje účinnost jejich systémů LPIS, může ukládat finanční opravy, pokud kontroly LPIS selhávají, a kontroluje plnění akčních plánů. Komise rovněž zavedla hodnocení kvality systému LPIS, v rámci něhož jsou členské státy povinny kvalitu svých systémů LPIS každoročně testovat.

Obrázek 1

Systémy LPIS v EU podle typu

Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě zpráv o posouzení systémů LPIS za roky 2014 a 2015.

4Jádrem legislativy pro systémy LPIS v období SZP 2007–2013 je článek 17 nařízení Rady č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (Úř. věst. L 30, 31.1.2009, s. 16), a článek 6 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu podpory pro odvětví vína. V období 2014–2020 je to pak článek 70 nařízení (EU) č. 1306/2013 a články 5 a 6 nařízení (EU) č. 640/2014.

5Podle údajů ze souhrnného rozpočtu EU na rok 2015.

6Prostředky na platby se vztahují především k rozpočtovým položkám 05 03 01 01, režim jednotné platby, 28 342 milionů EUR; 05 03 01 02, režim jednotné platby na plochu, 7 806 milionů EUR a v plném rozsahu k vyjmenovaným součástem položek 05 03 01 03 až 05 03 03, ostatní přímé podpory v celkové výši 4 328 milionu EUR (redistributivní platby, zvláštní programy pro nejvzdálenější regiony, podpora na plochu pro bavlnu a částečně specifická podpora (článek 68)).

7Na režimy rozvoje venkova založené na ploše v rozpočtové položce 05 04 Rozvoj venkova připadá zhruba polovina prostředků na platby ve výši 11 162 milionů EUR.

8Viz čl. 2 odst. 25 a čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 640/2005 a čl. 4 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 1307/2013.

Rozsah, cíle a koncepce auditu

08

Cílem auditu bylo zjistit, zda systém evidence půdy fungující v rámci společné zemědělské politiky je schopen plnit svůj účel.

09

Hledali jsme odpověď na následující obecnou auditní otázku:

Je systém evidence půdy (LPIS) dobře řízen?

10

Abychom mohli tuto otázku zodpovědět, prověřovali jsme, zda systém členskému státu umožňoval spolehlivě kontrolovat měření a způsobilost půdy nárokované žadatelem (část 1) a zda byly systémy upraveny tak, aby splňovaly závazky SZP na období 2014–2020, zejména ekologické závazky a potřebu plnění této politiky zjednodušit (část II). Zkoumali jsme rovněž, zda Komise vhodným způsobem plnila svou monitorovací úlohu (část III).

11

Audit probíhal od července 2015 do dubna 2016. Jeho součástí byly návštěvy Evropské komise a pěti členských států (Rakouska, Německa (Sárska a Severního Porýní-Vestfálska), Irska, Polska a Spojeného království (Skotska)). Tyto členské státy byly vybrány na základě zde vyplacených částek, systému referenčních pozemků a auditů provedených EÚD a Komisí v poslední době. V každém členském státě jsme vedli pohovory, analyzovali jsme postupy a údaje a testovali vzorek pozemků, abychom zkontrolovali spolehlivost údajů evidovaných v systému. Celkem jsme za přítomnosti vnitrostátních orgánů na obrazovce zkontrolovali přes 400 referenčních pozemků⁹, z toho více než 100 jsme navštívili na místě¹⁰. Tento vzorek byl sestaven na základě rizika s cílem identifikovat oblasti, kde je možné systémy LPIS zdokonalit.

12

Dále jsme rozeslali členským státům průzkum pokrývající všech 44 různých systémů LPIS s cílem získat klíčové údaje a informace o uspořádání a používání těchto systémů. Navíc jsme provedli dokumentární analýzu předchozích auditních zjištění EÚD a Komise, jakož i přezkum dříve realizovaných studií. Prostřednictvím dalších dokumentárních přezkumů auditoři také analyzovali dodatečné informace o systémech LPIS, které byly zavedeny členskými státy nebo regiony, jež nebyly v průběhu auditu navštíveny. Vedli jsme rovněž rozhovory s úředníky Komise a zkoumali příslušnou dokumentaci.

9Tento údaj nezahrnuje všechny referenční pozemky analyzované na obrazovce v případě Severního Porýní-Vestfálska. Zde měl auditní tým před auditní návštěvou, v jejím průběhu i po ní k systému LPIS ve verzi pouze pro čtení neomezený přístup.

10Návštěvy na místě svým rozsahem zahrnuly především posouzení správného určení způsobilé zemědělské polohy a soulad informací uvedených v příslušném systému LPIS se skutečným stavem referenčního pozemku.

Část I

Navzdory dobrým výsledkům při uplatňování systémů evidence půdy lze ještě mnohé zlepšit

13

K dosažení zamýšleného účelu musí být údaje systému LPIS aktuální, spolehlivé a úplné, aby správní kontroly byly účinné. Členské státy musí své ortosnímky pravidelně aktualizovat a správně je vyhodnocovat. V případech, kdy nelze z interpretace snímků vyvodit žádný závěr, by členské státy měly na základě zhodnocení rizika a nákladů na další kontroly uvážit návštěvu příslušných pozemků na místě a zde určit správnou maximální způsobilou plochu. V systému LPIS by měly být všechny informace relevantní pro posouzení způsobilosti půdy. Členské státy rovněž musí s podporou Komise shromažďovat informace o výkonnosti systému LPIS, aby mohly porovnat náklady na další zlepšení s očekávanými přínosy.

Dobré výsledky při zavádění systémů LPIS

14

V kontextu prohlášení o věrohodnosti jsme pravidelně zkoumali realizaci systémů LPIS v členských státech. Pokud jsou grafické informace v systému LPIS řádně aktualizovány a analyzovány, systém výrazně přispívá k prevenci a detekci chyb týkajících se plochy v žádostech o podporu. Díky kvalitnějším pokynům Komise (viz body 57–59) a akčním plánů zavedeným Komisí a členskými státy (viz body 60–61) se spolehlivost údajů v systémech LPIS v uplynulých letech trvale zlepšovala. V několika členských státech byly v důsledku nápravných opatření ze systémů LPIS vyňaty nezpůsobilé plochy a Komise uložila značné finanční opravy (viz body 62–64).

15

V rámci prohlášení o věrohodnosti každoročně odhadujeme míru chyb u EZZF. V roce 2014 jsme ji na základě auditu 183 operací odhadli na 2,9 %¹¹. Odhadovaná míra chyb je blízko 2% prahu významnosti (materiality), avšak přesahuje jej. Na chyby související s plochou připadalo 44 % odhadované míry chyb u EZZF. Polovina těchto chyb nepřesahovala 2 %, takže měla na celkovou odhadovanou míru chyb jen omezený dopad.

Ortosnímky byly většinou aktuální

16

Členské státy jsou povinny své systémy LPIS pravidelně aktualizovat, aby mohly kontrolovat, zda jsou zemědělcům vypláceny prostředky pouze na způsobilou zemědělskou půdu. Vzhledem k potenciálu přirozených a antropogenních změn pozemků zaměřují členské státy své úsilí především na časté pořizování nových ortosnímků a jejich rychlou integraci do systémů LPIS. Ta je nutná, aby systém spolehlivě a správně odrážel specifické podmínky dané lokality.

17

Zastaralé snímky sebou nesou riziko, že údaje v systému již nebudou přesné. Komise doporučila aktualizovat datový soubor systému LPIS jednou za tři až pět let¹², aby systém odrážel situaci v místě. U značného podílu pozemků ve Skotsku jsme zjistili, že snímky v systému LPIS nebyly vždy obnovovány každých pět let (viz rámeček 1).

Rámeček 1

Příklad zastaralých ortosnímků v systému LPIS

Ve Skotsku jsme narazili na snímky, které byly pořízeny v letech 2008 a 2009, tj. byly sedm let staré. Orgány odhadly, že více než 35 000 pozemků v systému LPIS (6,9 % z celkového počtu) bylo fotografováno před rokem 2010.

18

V průběhu auditu jsme, například v Rakousku, Německu (Severní Porýní-Vestfálsko a Sársko), a Polsku, zaznamenali osvědčené postupy pro pravidelné pořizování ortosnímků pro systém LPIS.

19

Některé členské státy vyvinuly zvláštní úsilí, aby mohly nové soubory ortosnímků zavést do systému včas. V roce 2015 dokonce Severní Porýní-Vestfálsko nahrálo do systému LPIS snímky, které byly pořízeny na jaře téhož roku (jako „provizorní digitální letecké snímky“). Takové promptní kroky pomáhají udržovat systém aktuální a omezují časové náročné a pracné vratky v případě změn ve způsobilosti půdy. Systém kromě toho archivuje i historické ortosnímky, které lze zobrazit a konzultovat tak předchozí stav referenčního pozemku v systému LPIS.

20

Rovněž jsme zjistili případy delších zpoždění při vkládání nových ortosnímků do systému LPIS. V Rakousku zabral tento úkon více než rok. I ve Skotsku došlo při aktualizaci systému LPIS k výrazným zpožděním¹³, jejichž příčinou byl především nedostatek personálu pro interpretaci snímků a také zpožděná dodávka nových ortosnímků od dodavatele.

Interpretace snímků nebyla vždy spolehlivá a nepochybná

21

Kromě pravidelné obnovy ortosnímků je pro správnou evidenci způsobilé zemědělské plochy a správné vyloučení nezpůsobilé plochy v systému LPIS klíčová systematická a přesná interpretace nových snímků. Pouze pokud jsou vnitrostátní orgány schopny správně interpretovat snímky, které dostávají, budou moci provádět spolehlivé správní kontroly žádostí zemědělců. Komise vnitrostátním orgánům doporučuje, aby nové ortosnímky po obdržení interpretovaly systematickým způsobem. V jedné z navštívených platebních agentur (Sársko) nebyla taková systematická interpretace snímků zavedena.

22

Náš audit potvrdil¹⁴, že interpretace ortosnímků prováděná při aktualizaci systému LPIS není vždy spolehlivá, což vedlo k tomu, že v systémech LPIS byly zaevidovány nesprávné maximální způsobilé plochy. Konkrétně nebyly správně vymezeny oblasti nebo zcela zřejmě nezpůsobilé prvky (viz rámeček 2).

Rámeček 2

Příklady nesprávného posouzení maximální způsobilé plochy, která mohla být identifikována na základě interpretace snímků

Nezpůsobilé oblasti byly nesprávně vyhodnoceny

V Sársku jsme identifikovali pozemky, které byly evidovány jako plně způsobilé, přestože ve skutečnosti bylo z nově nabytých snímků zřejmé, že jsou převážně nezpůsobilé (zarostlé).

Snímek v systému LPIS Sárska

© Platební agentura Sárska

Situace zjištěná na místě

Zdroj: Evropský účetní dvůr

Ve Skotsku jsme zjistili nezpůsobilé plochy, které nebyly v systému LPIS správně zaevidovány. V systému LPIS byl jako zcela způsobilý evidován referenční pozemek, který se zčásti prudce svažoval a měl kamenitý povrch bez zeleně. Červená šipka ukazuje na některé problematické oblasti.

Skotská platební agentura

Nezpůsobilé prvky nebyly řádně vyňaty

V Rakousku bylo v jednom případě nesprávně vymezeno jezero. Do maximální způsobilé plochy tohoto pozemku byla zahrnuta i jeho část zastavěná domem.

© Rakouská platební agentura (AMA)

V Irsku byla u jednoho pozemku v systému LPIS zaevidována maximální způsobilá plocha o výměře 1,4 ha poté, kdy zemědělec podal žádost o změnu plochy, a to navzdory skutečnosti, že na pozemku se nacházel dvůr zemědělského podniku a kůlna, a byl tedy v plném rozsahu nezpůsobilý.

Další příklady nedostatků při určování správné maximální způsobilé plochy jsme zjistili i v Severním Porýní-Vestfálsku.

23

Někdy samotná interpretace snímků není pro přesné posouzení způsobilosti půdy na ortosnímcích dostačující. V případě orné půdy a holých pastvin je interpretací snímků obecně možné spolehlivě identifikovat způsobilou plochu, která má být zaevidována v systému LPIS. U specifických typů pastvin, například u lesů, v nichž probíhá pastva, nebo u alpských pastvin, tak tomu však vždy není (viz rámeček 3).

Rámeček 3

Samotná interpretace snímků není vždy nepochybná

Ve Skotsku jsme narazili na pozemky, na něž se žádala podpora jako na lesy s probíhající pastvou (viz obrázek systému LPIS vlevo). Tyto pozemky byly ve skutečnosti nezpůsobilé, neboť na nich pastva neproběhla, a ani probíhat nemohla, neboť pozemek nebyl porostlý travou (viz snímek systému LPIS vpravo). To by bylo možné potvrdit pouze kontrolou na místě. Tyto pozemky byly chybně zařazeny do maximální způsobilé plochy a v minulosti na ně byla vyplácena podpora.

Snímek ve skotském systému LPIS

© Skotská platební agentura

Situace zjištěná na místě

Zdroj: Evropský účetní dvůr

Snímek ve skotském systému LPIS

© Skotská platební agentura

Situace zjištěná na místě

Zdroj: Evropský účetní dvůr

V některých případech závisí způsobilost pozemků na tom, zda je či není pod stromy travní porost či jiná vegetace, např. kapradina, hlodáš evropský nebo hasivka orličí. V extérních případech se tak může posouzení způsobilosti drasticky změnit, ortosnímky ale tuto změny nezachytí, jak to bylo potvrzeno v případě Irska.

Hlodáš evropský s travním porostem
(v Irsku způsobilý nebo částečně způsobilý)

Zdroj: Evropský účetní dvůr.

Hlodáš evropský bez travního porostu
(v Irsku nezpůsobilý)

Zdroj: Evropský účetní dvůr.

Další příklady nedostatků jsme zjistili i u pastvin v Rakousku a Severním Porýní-Vestfálsku.

24

Pokud panují pochybnosti o tom, zda se pozemky, především pastviny, skutečně využívají k zemědělským účelům, vnitrostátní orgány některých členských států uskutečňují v rámci procesu aktualizace návštěvy v terénu, které fungují jako podpora interpretace jejich digitálních snímků. V Rakousku (alpské pastviny) a ve Skotsku jsme v tomto ohledu zaznamenali určité úsilí, ale také značný počet dosud neprovedených návštěv v případě Skotska (přes 76 000 návštěv za účelem kontroly půdy), které byly naplánovány, aby byla zajištěna aktuálnost informací v systému LPIS, ale zatím nebyly provedeny, především kvůli nedostatku zdrojů.

25

Návštěvy v terénu jsou jedinou metodou, která je přesná, pokud není interpretace snímku nepochybná, jsou s nimi však spojeny náklady. Jejich počet a rozsah by se tedy měl pečlivě plánovat a náklady na dodatečnou přesnost by se měly porovnávat s očekávanými přínosy pro správnost plateb.

Ne vždy se spolehlivě uplatňovala poměrnost

26

Členské státy mají možnost využívat v rámci svých systémů LPIS poměrný systém pro referenční pozemky – pastviny se způsobilou zemědělskou půdou i s nezpůsobilými prvky, jako je křoví, stromy, kameny, keře nebo sítina. K vymezení způsobilé plochy v rámci referenčního pozemku stanoví členské státy různé škály rozsahu procentní způsobilosti s odpovídajícím dopadem na platby¹⁵. Smyslem je zjednodušit vymezování způsobilé plochy pozemků, kde přesná míra způsobilosti není zcela zřejmá. Stavby jako budovy, trvalé vozovky nebo betonové zdi do této kategorie nespadají a musí být naopak před uplatněním poměrného přístupu vyňaty a vymezeny v systému LPIS.

27

Podle poměrného systému interpretace snímků či automatická posouzení bez případné reflexe nebo, je-li to nutné, potvrzení na místě nejsou obvykle pro spolehlivé určení správných způsobilých oblastí dostatečné. V průběhu našeho auditu jsme navštívili řadu alpských pozemků v Rakousku¹⁶ a pozemků ve společném užívání v Irsku¹⁷, u nichž bylo toto poměrné posouzení využito. Na místě jsme zjistili, že pro vnitrostátní inspektory a osoby provádějící interpretaci snímků bylo obtížné vymezovat pozemky, uplatňovat koeficienty způsobilosti a stanovovat jednotlivá procenta způsobilosti jednotným způsobem (viz rámeček 4). Vnitrostátní orgány nevyvinuly vhodné strategie pro řízení rizika, jako ucelené a ilustrativní katalogy k poměrnosti s jasným popisem a hodnoticími kritérii pro každé rozpětí a s návštěvami v terénu ve všech případech, kdy panují pochybnosti, či doplňkovými technickými nástroji k uspokojivému řešení těchto obtíží.

28

Komise doporučuje, aby členské státy při posuzování pastvin s koeficientem způsobilosti nižším než 50 % postupovaly obezřetně, neboť je zde vysoké riziko chyb¹⁸. V Rakousku byl zaveden systém pro výpočet plochy horských pastvin, které jsou posety stromy, kamením a sutí. Jak rakouský, tak irský poměrný systém povolují nízké koeficienty způsobilosti (viz příklad týkající se Austrálie v rámečku 5).

Rámeček 4

Příklady nesprávných poměrných posouzení ukazují meze snímků v systémech LPIS

V průběhu auditní návštěvy byl jeden irský pozemek evidovaný jako pastvina částečně pokrytá keři, stromy, kapradinami a vřesem, který byl v systému LPIS veden jako z 90 % způsobilý, posouzen jako způsobilý ze 70 %, což znamená, že část platby byla zřejmě nadhodnocena.

Snímek v irském systému LPIS

© Irská platební agentura (DAFM)

Situace zjištěná na místě

Zdroj: Evropský účetní dvůr

Rámeček 5

Příklady pozemků s nízkými koeficienty způsobilosti

Níže uvedený lesní referenční pozemek s omezeným travním porostem pod stromy byl v rakouském systému LPIS evidován jako způsobilý z 21 %. Na místě jsme zjistili, že míra jeho způsobilosti je nadhodnocená.

Snímek v rakouském systému LPIS

© Rakouská platební agentura (AMA)

Situace zjištěná na místě:

Zdroj: Evropský účetní dvůr

Probíhalo testování částečně automatizovaných detekčních nástrojů, které však zatím nebyly v provozu

29

Jedním způsobem, jak snížit riziko nesprávné registrace způsobilé plochy v systému LPIS a dosáhnout objektivnějších výsledků, je vyvinout a používat nástroje pro automatickou detekci změn. S interpretací snímků pomocí identifikace tvarů, předmětů, textur nebo vztahů k přilehlým segmentům může na základě databáze ortosnímků pomoci software. Členské státy jako Rakousko a Irsko o řadě takových nástrojů pro interpretaci údajů v systému LPIS uvažovaly. I když o testování zatím nemáme k dispozici žádné závěry (viz rámeček 6), oceňujeme zájem těchto zemí o trvalé zlepšování spolehlivosti údajů i využití inovačních technik jak ke zlepšení spolehlivosti, tak k omezení správních nákladů.

Rámeček 6

Výsledky dosažené poloautomatickými detekčními nástroji v Rakousku

V nedávné době se v Rakousku prováděla studie, která testovala spolehlivost poloautomatického detekčního nástroje vyvinutého Univerzitou přírodních zdrojů a přírodních věd ve Vídni. Srovnání výsledků u způsobilých ploch evidovaných v rakouském systému LPIS (snímek vlevo) a výsledků získaných s pomocí poloautomatického detekčního nástroje (snímek vpravo) odhalilo významné rozdíly.

Zdroj: ©Atzberger, C., The current capabilities of (semi-)automatic determination of pasture grazing areas using remote sensing (Aktuální možnosti (polo)automatizovaného určování ploch spásaných pastvin s pomocí dálkového průzkumu Země), Vídeň 2014.

Některé systémy LPIS uváděly informace o tom, zda má zemědělec půdu skutečně k dispozici

30

Aby měli nárok na zemědělskou platbu, musí mít zemědělci plochu, v souvislosti s níž vznášejí nárok na podporu, k dispozici (např. být jejím vlastníkem nebo ji mít v pronájmu). Pokud se od zemědělců nevyžaduje, aby předkládali doklady o právech k půdě, na niž žádají o podporu, je zde riziko, že jim bude vyplácena podpora na půdu, kterou nemají k dispozici, jako například na pozemky ve společném užívání nebo půdu patřící jiným subjektům. I když právní předpisy EU tuto povinnost nestanoví, domníváme se, že praxe doplňování systému LPIS, je-li to proveditelné a nákladově efektivní, informacemi o tom, zda má zemědělec pozemky k dispozici, je osvědčeným postupem, který by členským státům umožnil tyto informace křížově kontrolovat oproti žádostem o podporu; takový postup jsme zjistili ve Skotsku (viz rámeček 7).

Rámeček 7

Osvědčené postupy pro ověřování dokladů k právu užívat půdu

Ve Skotsku musí být jakákoliv deklarovaná změna vlastnictví nebo práva používat pozemky doložena náležitými dokumenty podepsanými oběma stranami, jichž se převod týká. Obdobně se u všech nově vykazovaných pozemkům musí dokládat užívací právo k půdě. Skotský systém LPIS obsahuje informace o vlastnictví půdy nebo o nájemních smlouvách.

31

Zbývající čtyři členské státy po zemědělcích vyžadují předložení dokladů o vlastnictví, nájmu či jakýchkoliv jiných právech k půdě, na niž si podávají žádost, pouze příležitostně, a nemají tedy vždy jistotu, že zemědělec je skutečně oprávněn s referenčními pozemky evidovanými v systému LPIS disponovat. V Rakousku a Severním Porýní-Vestfálsku jsme zjistili případy, kde zemědělci nemohli s částmi pozemků, které sousedí s lesem nebo okrajem cesty, disponovat, nicméně je přesto vykázali a obdrželi na ně podporu. Příslušné informace z katastru nemovitostí, včleněné do systému LPIS, nebyly využity jako dodatečný zdroj informací.

Nedostatečné informace pro komplexní posouzení nákladové efektivnosti systému LPIS

32

K hlavním funkcím systému LPIS patří lokalizace, identifikace a kvantifikace zemědělské půdy. Jak se uvádí v bodech 16 až 29, členské státy investují do zavedení, provozu a aktualizace svých systémů LPIS značné finanční zdroje. Pokusili jsme se proto shromáždit informace o nákladech na systémy LPIS od členských států a Komise. Členské státy nebyly schopny poskytnout spolehlivé a srovnatelné informace o nákladech. Činilo jim potíže vyčíslit celkové investiční náklady na systémy LPIS, související roční provozní náklady a náklady na zvláštní prvky, jako proces aktualizace systému, různé vrstvy systému LPIS nebo posuzování kvality. Členské státy tedy nejsou schopny posuzovat nákladovou efektivnost zlepšení systému.

33

Komise má informace o zavádění systémů LPIS v nových členských státech i informace o nákladech na snímky. Komise však od členských států informace o provozních nákladech nevyžadovala, ani jim neposkytla pokyny, jak je spolehlivým a srovnatelným způsobem generovat. Není proto schopna adekvátně posuzovat náklady spojené s novými požadavky na systém nebo vývojem souvisejících opatření.

11Odhadovaná míra chyby u EZZF v roce 2014 činila bez podmíněnosti 2,2 %.

12GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova, výroční zpráva o činnosti za rok 2014, závěrečná zpráva, příloha 10, část 3.2, ABB 03: „Je proto nutné databázi systému LPIS aktualizovat a členské státy by za tím to účelem měly uvážit stálou obnovu snímků po třech až pěti letech v závislosti na vývoji v terénu (po lidském zásahu či bez něj).“

13Z letů roku 2014 bylo do října 2015 z 160 000 vyfotografovaných pozemků zpracováno pouze 90 000.

14V tomto kontextu viz také naše výroční zpráva za rok 2014, zejména doporučení 1 v kapitole 7: „členské státy [by měly] více [dbát o] to, aby jejich databáze LPIS obsahovaly spolehlivé a aktuální informace o ploše a způsobilosti zemědělské půdy, zejména u trvalých pastvin, a systematicky analyzovaly a využívaly všechny informace, které mají k dispozici v kontextu správních kontrol, včetně aktuálních ortosnímků, aby nedocházelo k platbám na nezpůsobilou půdu“ (Úř. věst. C 373, 10.11.2015).

15Článek 10 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.

16Pět alpských pastvin v regionech Dolní Rakousko, Štýrsko, Salcbursko a Horní Rakousko.

17Čtyři pastviny ve společném užívání v Irsku, což jsou obvykle rozsáhlejší plochy pastvin vlastněné více než jednou osobou. Každému podílníkovi patří hypotetický podíl na celkové ploše.

18JRC, Technical guidance on the pro rata system for permanent grassland (Technické pokyny k poměrnému systému pro trvalé pastviny), DS-CDP-2015-06 final.

Část II

Systém evidence půdy se aktualizoval, aby vyhověl požadavkům reformy SZP

34

Systémy LPIS členských států je nutno aktualizovat, neboť musí být splněny nové závazky plynoucí ze SZP na období 2014–2020. Změny se týkají nových mandatorních ekologických závazků, které vážou dodatečných 30 % nad rámec základní platby na určité postupy, jež jsou potenciální přínosné pro klima a životní prostředí v celé EU. Analyzovali jsme, nakolik lze systém LPIS využívat k monitorování těchto ekologických závazků. V tomto kontextu jsme rovněž zkoumali dobrovolné začlenění některých krajinných prvků chráněných v rámci podmíněnosti a rozvoje venkova do systémů LPIS, které dobrovolně provedly některé členské státy. Jelikož jednou z hlavních priorit Komise je navíc zjednodušení SZP s cílem dosahovat lepších výsledků za pomoci méně komplikovaných pravidel, analyzovali jsme i úsilí Komise v této oblasti.

Členské státy pokračovaly v úpravách systému LPIS zohledňující ekologická opatření, ale ještě je nedokončily

35

Nová společná zemědělská politika na období 2014–2020 zavedla tzv. přímé ekologické platby. Aby mohli tyto platby obdržet, jsou zemědělci povinni udržovat trvalé travní porosty, uplatňovat diverzifikaci plodin a část orné půdy vyhradit jako plochu využívanou v ekologickém zájmu (EFA)¹⁹ (viz obrázek 2).

36

I když LPIS může být účinným nástrojem pro monitorování trvalých travních porostů a některých ploch využívaných v ekologickém zájmu (viz body 37–41), u závazků, jež jsou dočasnější povahy jako diverzifikace plodin, je jeho účinnost nižší (viz obrázek 2). LPIS tedy není vhodným nástrojem, který by platební agentuře umožňoval provádět správní kontroly skutečné obměny plodin.

Obrázek 2

Ekologická opatření: základní přehled

Zdroj: Evropská komise.

Nedostatky členských států ve vymezování trvalých travních porostů

37

Pozitivní vliv trvalých travních porostů na životní prostředí je obecně uznáván, a těmto porostům by se tedy mělo dostávat ochrany. Jde o půdu, která se využívá k pěstování trav nebo jiných bylinných pícnin na přírodních (přirozený osev) nebo uměle vytvořených (umělý osev) plochách, která nebyla zahrnuta do střídání plodin v zemědělském podniku po dobu minimálně pěti let²⁰. Přeměnu trvalých travních porostů na ornou půdu omezují právní předpisy. Členské státy jsou povinny zajistit, aby poměr ploch s trvalými travními porosty k celkové zemědělské ploše ohlášené zemědělci neklesl o více než 5 %, aby tak nedocházelo k jejich podstatnému omezování²¹.

38

V Sársku jsme zjistili příklad osvědčeného postupu: dílčí vrstva tamního systému LPIS umožňovala vysledovat a monitorovat přeměnu částí jednotlivých pozemků na trvalé travní porosty na nejnižší možné úrovni, např. v případech dělení či slučování pozemků. V ostatních pěti navštívených členských státech a regionech existovalo riziko, že změny statusu stávajících trvalých travních porostů nebo půdy, která se má trvalým travním porostem stát, nemusí být zjištěny, neboť monitorování není dostatečné a zdrojové údaje v systému LPIS jsou neúplné (viz rámeček 8).

Na vývoji vrstvy EFA členské státy pracovaly

39

Podle nových právních předpisů jsou členské státy povinny do roku 2018 zaevidovat všechny plochy trvale využívané v ekologickém zájmu jako vrstvu systému LPIS, aby mohly kontrolovat, zda zemědělci splnili svůj závazek udržovat minimálně 5 % své půdy jako plochu využívanou v ekologickém zájmu²².

40

Grafické materiály dodávané příjemcům od roku podání žádosti 2016 musí uvádět typ, velikost a lokalizaci ploch využívaných v ekologickém zájmu vymezených v průběhu předchozího roku, a to včetně ploch, které nejsou trvalé²³. Aby tomuto ustanovení dostály, budou členské státy muset do svých systémů LPIS do roku 2018 zabudovat základní vrstvu pro plochy využívané v ekologickém zájmu. Pokyny Komise stanoví, že ve vrstvě EFA by měly být již od prvního roku (2015) uvedeny všechny plochy využívané v ekologickém zájmu a vybrané členským státem, u nichž se má za to, že zůstanou po minimálně tři roky stabilní²⁴. Výklad Komise směřuje k postupnému budování vrstvy pro plochy využívané v ekologickém zájmu, aby byla do roku 2018 plně funkční.

Rámeček 8

Nedostatky v monitorování trvalých travních porostů

Typ využívání zemědělské půdy je nutno každoročně s využitím systémů LPIS monitorovat, aby bylo možné rozhodnout o tom, zda se orná půda stala trvalým travním porostem, což se stane, pokud je po dobu pěti či více let obecně využívána pro pěstování trávy a jiných bylinných pícnin, přestože byla zorána a byly zde vysazeny jiné odrůdy bylinných pícnin.

Vysledovatelnost pětiletého přechodného období není zaručena

Pokud se v Rakousku převede pozemek z jednoho zemědělce na jiného nebo se změní velikost pozemku, propojení na historii těchto pozemků se smaže. Status půdy v systému LPIS pak již nelze spolehlivě identifikovat a potenciální trvalé travní porosty zůstávají nezjištěny. Totéž platí o Polsku a o Skotsku, jejichž systémy LPIS neuvádí informace o věkové struktuře netrvalých travních porostů (např. dvouletém nebo tříletém travním porostu). Orgány tedy nejsou schopny sledovat pozemsky s travním porostem a zajistit, aby byly v systému LPIS na konci pětiletého cyklu znovu zaevidovány jako trvalé travní porosty. Obdobná situace je i v Irsku.

Na přesné umístění trvalých travních porostů nejsou v systému LPIS odkazy

V Severním Porýní-Vestfálsku není v rámci referenčního pozemku obecně možné rozlišovat mezi trvalými travními porosty a ornou půdou. Jelikož zákresy zemědělsky využívané půdy, které zemědělci přikládali k žádosti o podporu, nebyly převedeny do systému LPIS, přesný tvar trvalého travního porostu a možného travního porostu nebylo možné vysledovat.

41

V rámci našeho průzkumu nás většina členských států a regionů (26 ze 44) informovala, že již vrstvu EFA do svého systému zabudovaly, a zbývajících 18 pracovalo na tom, aby se tak do roku 2018 stalo, jak stanoví nařízení. V navštívených členských státech se postupně zavádí digitalizace všech ploch trvale využívaných v ekologickém zájmu na zemědělské půdě nebo pozemcích s takovou půdou sousedících. Skotsko však zatím plochy využívané v ekologickém zájmu ve svém systému LPIS nedigitalizovalo a Severní Porýní-Vestfálsko ve všech případech správně nedefinovalo kategorie těchto ploch a jejich velikost, což vedlo k chybám ve výpočtech, neboť koeficienty u některých prvků, například živých plotů či mlází, se liší²⁵. Irské orgány se při zavádění vrstvy EFA s trvalými krajinnými prvky do systému LPIS rozhodly použít k lokalizaci prvků EFA, jako jsou živé ploty a strouhy, jiný soubor informací, než použila Státní mapovací agentura. Jelikož tato vrstva technicky neodpovídá stávající vrstvě irského systému LPIS, hranice a mnohoúhelníky prvků EFA v systému LPIS jsou posunuté, což jejich přesnou lokalizaci ztěžuje.

Nedostatky v evidenci krajinných prvků chráněných v rámci podmíněnosti nebo agroenvironmentálního režimu

42

Ochrana ploch využívaných v ekologickém zájmu je pokračováním jiných politik či nástrojů podpory pro zemědělství, které jsou příznivější pro životní prostředí, jako je podmíněnost nebo agroenvironmentální opatření v oblasti klimatu v rámci rozvoje venkova. Jako součást těchto pravidel definovaly členské státy normy pro ochranu oblastí citlivých z hlediska životního prostředí a určité typy krajinných prvků (keře, stromy, ochranné pásy nebo mlází).

43

Stávající právní rámec EU členské státy nezavazuje zanášet do systému LPIS krajinné prvky chráněné v rámci podmíněnosti. Nicméně v průzkumu EÚD 28 členských států a regionů uvedlo, že tak učinily na základě vnitrostátních právních předpisů. 16 členských států a regionů uvedlo, že tyto prvky nejsou v jejich systému LPIS v plném rozsahu evidovány. Krajinné prvky chráněné v rámci podmíněnosti zaevidovaly do systému LPIS tři z pěti navštívených členských států. Správná identifikace a evidence takových prvků v systému LPIS je užitečná pro sledování možných změn nebo případů nedodržení přepisů, včetně zákazu odstraňování či ničení takových prvků, a byla by účinným nástrojem správních křížových kontrol. Totéž platí o členských státech, jako je Rakousko, které vyplácí agroenvironmentální klimatickou podporu na určité typy krajinných prvků. Zjistili jsme nedostatky týkající se správné identifikace a evidence takových prvků v rakouském a německém systému LPIS (viz rámeček 9). Obtíže při zavádění spolehlivých vrstev pro krajinné prvky do systému LPIS jsou ukázkou budoucích problémů spojených se zaváděním ucelené a účinné vrstvy pro plochy využívané v ekologickém zájmu.

Rámeček 9

Příklady nesprávné identifikace a evidence krajinných prvků

V Severním Porýní-Vestfálsku nebyly krajinné prvky chráněné v rámci podmíněnosti vždy správně vymezeny. Některé části vyloučených krajinných prvků uvedené níže (vyznačeno oranžově), jako mlází nebo stromořadí, byly ve skutečnosti způsobilé, zatímco jiné krajinné prvky téhož druhu nebyly vůbec zaevidovány.

© Zemědělská komora Severního Porýní-Vestfálska

V Rakousku platební agentura rutinně eviduje zalesněné pásy jako krajinné prvky (mlází – modrý trojúhelník), i když jsou součásti sousedního lesa. To obvykle znamená, že zemědělské podniky, které obhospodařují přilehlou zemědělskou plochu, k nim nemají žádná práva, a že se proto nekvalifikují pro podporu v rámci agroenvironmentálního režimu.

© Rakouská platební agentura (AMA)

Zjednodušení probíhá, ale i nadále představuje výzvu

44

Zjednodušení je primárním cílem Komise²⁶. Má za to, že zjednodušení SZP je pro vyšší konkurenceschopnost zemědělství zásadní, zachovává a vytváří pracovní místa a přispívá k řádnému rozvoji venkovských oblastí²⁷. Zjednodušení by se v zásadě mělo týkat i systémů LPIS.

45

Spolu s ekologickými závazky byl schválen nový soubor pravidel pro systémy LPIS v podobě specifických nařízení²⁸. Patří k nim dodatečné závazky (např. povinné geoprostorové žádosti o podporu, více vrstev v systému LPIS (viz seznam povinných vrstev systému LPIS v příloze I)) a možnosti (tj. práh stability, pravidlo sta stromů) pro členské státy. Pro systém LPIS je kvůli různorodosti zavedených místních postupů výzvou i integrace nových kategorií způsobilé půdy.

Geoprostorová žádost o podporu – užitečný nástroj

46

Za účelem identifikace všech zemědělských pozemků využívaných jedním příjemcem a zpracování odpovídajících prostorových a alfanumerických údajů musí orgány členských států všem příjemcům poskytnout do roku 2018 předpřipravený geoprostorový formulář žádosti o podporu a související grafické materiály²⁹. V rámci našeho průzkumu systémů LPIS nám 33 členských států a regionů sdělilo, že takový systém schopný s využitím informací v systému LPIS ukázat, jak se všechny žádosti o podporu prostorově prolínají, již existuje. Ve zbývajících 11 členských státech a regionech³⁰ (zatím) takový systém zaveden nebyl.

47

V zásadě by tedy zemědělci měli v blízké budoucnosti začít podávat své žádosti o podporu s využitím geoprostorových metod, tj. lokalita a velikost jejich pozemků se musí odvozovat od snímků v systému LPIS. Od roku 2018, kdy bude muset být zavedení tohoto systému plně dokončeno, by však národní a regionální orgány měly poskytovat zemědělcům technickou podporu nebo papírové formuláře žádostí o podporu, pouze pokud zemědělci toto nebudou schopni zajistit. Orgány by rovněž měly zajistit digitalizaci všech vykázaných ploch.

48

Jak vyplývá z našich auditních zjištění, geoprostorová žádost o podporu, pokud byla zavedena, významně zlepšila kvalitu informací v systémech LPIS (např. v Rakousku a Sársku). V průběhu správních kontrol je překrývání referenčních či zemědělských pozemků nebo nesoulad u hranic pozemků, které generují kódy chyb, okamžitě zjištěno. V této souvislosti vyvinulo elektronický geoprostorový systém žádostí o podporu i Polsko, aby zemědělcům umožnilo podávat žádosti o podporu na internetu. V roce podání žádosti 2015 však bylo elektronicky podáno méně než 1 % žádosti, neboť polští zemědělci preferovali tradiční papírové formuláře.

Navštívené členské státy se rozhodly práh stability neuplatnit

49

Novým prvkem rámce SZP na období 2014–2020 je možnost neprovést aktualizaci systémů LPIS, pokud je rozdíl mezi novou maximální způsobilou plochou referenčního pozemku a dříve vyhodnocenou maximální způsobilou plochou menší než 2 % („práh stability“)³¹. Cílem tohoto nového pravidla je zjednodušit správní mechanismus systému LPIS. Komise však ve svých pokynech³² určených členským státům uvedla, že přestože právní předpisy nestanoví povinnost provádět aktualizaci, pokud je tento rozdíl nižší než 2 %, Komise ji přesto doporučuje (tj. vyloučit nezpůsobilé části maximální způsobilé plochy) v případě jakýchkoliv zřejmých změn³³ ve způsobilé ploše bez ohledu na to, zda je změna pod 2% prahem či nikoliv. Ani jeden z navštívených členských států se nerozhodl 2% práh stability uplatňovat.

Nepovinné pravidlo sta stromů – komplikovaný úkon

50

Nový rámec SZP obsahuje ustanovení, že oblasti se stromy rozptýlenými na zemědělské půdě se nyní považují za způsobilé, pokud počet stromů na hektar není vyšší než 100 stromů a zemědělské činnosti lze vykonávat obdobně jako na pozemcích bez stromů na stejné ploše³⁴. Stromy, které se považují za „plochu využitelnou k pastvě“ se do prahu sta stromů nezapočítávají. Stromy využitelné k pastvě jsou podle výkladu Komise ty stromy, které hospodářská zvířata mohou spást celé. Naše analýza potvrdila, že je obtížné takové stromy identifikovat podle snímků, což vede k nejistotě při posuzování (částečné) způsobilosti půdy pro zemědělskou podporu a členským státům to přináší komplikace a administrativní zátěž.

Nové specifikace způsobilé půdy byly pro systémy LPIS výzvou

51

V ustanoveních SZP na období 2014–2020 byly zavedeny nové specifikace a vyjasnění ohledně způsobilosti půdy. Obecně platí pravidlo, že pro platby v rámci pilíře 1 se kvalifikuje pouze zemědělské půda evidována v systému LPIS, která se primárně využívá pro zemědělské účely. Způsobilost je dána statusem půdy (orná půda, trvalý travní porost a trvalá plodina) a jejím využitím. K přijatelným činnostem patří zemědělská produkce (např. pěstování plodin) nebo udržování půdy ve stavu, který ji činí vhodnou pro pastvu či pěstování plodin. Udržování půdy je podmíněno závazkem zemědělců provádět na této půdě pravidelně (např. jednou ročně) minimální údržbové činnosti nebo tato půda musí mít určité charakteristické rysy, které ji činí vhodnou pro pastvu či pěstování plodin. To v zásadě platí pro všechny typy půdy.

52

Pokud členské státy definovaly „minimální údržbové činnosti“ na půdě, která se nevyužívá k zemědělské produkci, není pravděpodobné, že by bylo možné v systému LPIS ověřit jejich provádění. V systému LPIS lze srovnáním skutečných fotografií se staršími informacemi uloženými v systému identifikovat pouze plochy zcela zarostlé po dobu delší, než je vymezené období, a tak doložit, že se příslušné činnosti neprováděly. Na druhé straně jsou členské státy povinny ověřovat správný status dotčených referenčních pozemků a po ověření, například formou kontrol na místě, je zaevidovat do systému LPIS (viz rámeček 10).

Rámeček 10

Osvědčený postup pro evidenci minimální údržbové činnosti v systému LPIS

V Chorvatsku se pro referenční pozemky, u nichž se eviduje minimální údržbová činnost, používá specifický kód, který je označí jako „dočasně nezpůsobilé“, pokud kontroly na místě odhalí, že příslušná činnost ve skutečnosti nebyla provedena. Pro plochy, které jsou nezpůsobilé trvale, se používá jiný kód. Jde o dobré řešení, jak v systému LPIS evidovat nedodržování závazku provádět minimální údržbové činnosti.

53

Nová kategorie způsobilých trvalých travních porostů zahrnuje „oblasti, které lze spásat a které tvoří součást zavedených místních postupů v lokalitách, kde obvykle nepřevažují trávy a jiné zelené pícniny“. Členské státy musí tyto plochy identifikovat, definovat a zaevidovat je ve svých systémech LPIS. Obvykle půjde o plochy s omezeným zemědělským potenciálem sestávající z vřesovišť (např. v Německu) nebo pastvin ve společném užívání (v Portugalsku), které se vizuálně mohou jevit jako opuštěné nebo špatně udržované. Interpretace snímků v systému LPIS, jak jsme zjistili v Irsku a Severním Porýní-Vestfálsku, tedy často není pro přesnou identifikaci tohoto typu půdy jako půdy způsobilé dostatečná. Totéž platí pro minimální údržbové činnosti (viz bod 52). Vnitrostátní orgány musí uplatnit koncepci, která více zohlední riziko, jako cílené návštěvy na místě (viz také body 23–25) nebo využití poloautomatických nástrojů (viz bod 29).

Stávající úsilí Komise o zjednodušení systému LPIS zatím nebylo dovedeno do konce

54

Analyzovali jsme snahy Komise zjednodušit v souvislosti se systémem LPIS nový rámec SZP na období 2014–2020. V květnu 2015 bylo zavedeno šest zásadních změn s možným dopadem na systém LPIS (viz obrázek 3):

Obrázek 3

Změny zavedené v nové SZP s dopadem na LPIS

Zdroj: Evropská komise.

55

Podle naší analýzy jsou tyto změny ku prospěchu příjemce (body a) až c)) nebo platební agentury (body d) až f)), ale nikoliv nutně obou. Složitost pravidel a postupů nutných zejména pro realizaci změn a) až c) dále zvyšuje administrativní zátěž členských států, neboť v systému LPIS je obtížné určit správnost ochranného pásma a zvětšené povolené mezery v délce až čtyři metry. Dále skutečnost, že chybějící nebo nesprávně určené plochy využívané v ekologickém zájmu lze nahradit jinými plochami využívanými v ekologickém zájmu zvyšuje časovou náročnost kontrol na místě. Ke konečnému verdiktu o tom, zda zemědělec dodržuje předpisy, nelze jednoduše dospět srovnávací analýzou informací o EFA uvedených v původní žádosti a v systému LPIS. V případě porušení závazku, mohou být nutné další kroky ze strany orgánů členského státu.

19Nařízení (EU) č. 1307/2013.

20Čl. 4 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 1307/2013.

21Čl. 45 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.

22Při výpočtu tohoto procenta se například do výpočtu této plochy nezahrnuje plocha s krajinnými prvky jako taková, krajinné prvky jsou však váženy a převáděny na hektary.

23Čl. 17 odst. 4 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 809/2014 ze dne 17. července 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost (Úř. věst. L 227, 31.7.2014, s. 69).

24GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova, pokyny pro vrstvu EFA (DSCG/2014/31 final rev1).

25Viz příloha X nařízení (EU) č. 1307/2013; např. 1 m živého plotu (přepočítací koeficient 5 a váhový koeficient 2) se počítá jako 10 m² plochy využívané v ekologickém zájmu, zatímco 1 m² mlází (váhový koeficient 1,5) se počítá pouze jako 1,5 m².

26Viz http://www.consilium.europa.eu/en/policies/cap-simplification.

27Viz http://ec.europa.eu/agriculture/simplification/index_en.htm.

28Nařízení (EU) č. 1306/2013 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a prováděcí nařízení Komise (EU) č. 809/2014.

29Článek 17 nařízení (EU) č. 809/2014.

30Tento údaj zahrnuje osm německých regionů.

31Čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) č. 640/2014.

32DSCG/2014/33 – final rev 3, oddíl 3.2.

33Výskyt nezpůsobilého prvku (např. nově postavený dům).

34Čl. 9 odst. 3 nařízení (EU) č. 640/2014: „Zemědělský pozemek, který zahrnuje rozptýlené stromy, je považován za způsobilou plochu za předpokladu, že zemědělské činnosti se na těchto pozemcích mohou provádět podobným způsobem jako na pozemcích bez stromů na stejné ploše a počet stromů na hektar nepřesáhne maximální hustotu.“ Tuto hustotu vymezí členské státy na základě tradičních pěstitelských postupů, přírodních podmínek a důvodů souvisejících s ochranou životního prostředí a oznámí ji.

Část III

Monitorování systému LPIS prováděné Komisí se zlepšilo, ale dostatečně se nesoustředilo na výkonnost tohoto systému

56

Komise má ve vztahu k systémům LPIS důležitou monitorovací roli: pomáhá zajišťovat účinné a efektivní řízení těchto systémů členskými státy. Měla by v prvé řadě poskytovat členským státům adekvátní podporu a pokyny, a tak se zasazovat o jednotnou interpretaci pravidel EU a účinné monitorování plateb SZP. Komise také pravidelně provádí kontroly různých systémů LPIS v členských státech a regionech, aby se ujistila o jejich řádném fungování a ochránila rozpočet EU uplatněním finančních oprav, pokud zjistí zásadní nedostatky. Komise by rovněž měla provádět důkladnou následnou kontrolu akčních plánů pro nápravu těchto nedostatků v systémech LPIS. Hodnocení kvality systému LPIS by Komisi mělo zajistit spolehlivý přehled o účinnosti systémů LPIS v EU a umožnit jí posoudit pokrok, kterého členské státy dosáhly v souvislosti s případnými zjištěnými nedostatky. Povědomí o nákladové efektivnosti kontrol u systémů LPIS by mohlo pomoci tyto kontroly lépe směrovat tam, kde jsou efektivnější, i lépe posuzovat náklady na realizaci a kontrolu nových opatření.

Ve srovnání s předchozím obdobím SZP se pokyny Komise k systémům LPIS zlepšily

57

V předchozím období SZP 2007–2013 Komise žádné konkrétní pokyny k systémům LPIS nevydala. U SZP na období 2014–2020 se situace výrazně změnila a v letech 2014 a 2015 byla k systémům LPIS vydána celá řada pokynů³⁵.

58

Komise zřídila oddělení³⁶, které se zabývá výhradně realizací přímých plateb. Cílem tohoto kroku bylo posílit pokyny a podporu pro členské státy ve fázi před zahájením realizace reformy SZP v roce 2015. Zejména od roku 2014 Komise zintenzívnila poskytování informací členským státům i komunikaci s nimi, například tím, že uspořádala řadu dvoustranných setkání, publikovala materiály a organizovala pravidelné workshopy ve spojitosti se systémy LPIS.

59

I když se pokyny Komise k systémům LPIS se v porovnání s předchozím obdobím zlepšily, soustřeďují se v zásadě na aspekty legality a správnosti a k tomu, jak zlepšit nákladovou efektivnost monitorování, uvádí jen omezené množství informací.

Akční plány a finanční opravy řešily nedostatky systémů LPIS

60

Akční plány (viz obrázek 4) jsou nástrojem, který Komise používá k řešení systémových nedostatků systémů LPIS zjištěných na úrovni členských států. Do konce roku 2015 vypracovaly příslušné členské státy na žádost Komise celkem sedm společných akčních plánů pro systémy LPIS. Nad rámec akčních plánů iniciovaných na žádost Komise mohou členské státy či regiony vypracovávat i akční plány k nápravě konkrétních nedostatků z vlastní iniciativy. Od roku 2007 bylo vypracováno deset takových plánů.

61

Na rozdíl od SZP na období 2007–2013 zde nyní existuje explicitní právní základ pro akční plány iniciované na žádost Komise³⁷. Nařízení stanoví, že akční plány musí obsahovat jasné ukazatele pokroku a jsou vypracovány příslušným členským státem po poradě s Komisí. Akční plány z poslední doby (pro Řecko, Španělsko, Francii a Anglii) takovými ukazateli disponují. Jelikož Francie nesplnila klíčové závazky příslušného akčního plánu, Komise ve své výroční zprávě co činnosti za rok 2015 konstatuje, že Francie by měla přijmout opatření k řešení těchto problémů a poskytnout podrobnější ukazatele pokroku. V důsledku nápravných opatření realizovaných v letech 2014 a 2015 došlo v Řecku ke snížení rozlohy ploch evidovaných jako trvalé pastviny z 3,6 milionu hektarů na 1,5 milionu hektarů, zatímco ve Španělsku se plocha způsobilé zemědělské půdy snížila z 18,4 milionu hektarů na 15,6 milionu hektarů³⁸.

62

Od roku 1999 do konce roku 2015 přijala Komise 49 rozhodnutí, kterými vyloučila z financování EU v rámci evropských zemědělských fondů určité položky výdajů vzniklých členským státům; k důvodům mimo jiné patřilo i nedodržování ustanovení pro systémy LPIS. Tři rozhodnutí z roku 2015 se týkala nedodržování právních předpisů k systémům LPIS. V roce 2015 byly osmi členským státům³⁹ uloženy finanční opravy, jejichž důvodem byly nedostatky v systémech LPIS.

63

V naší výroční zprávě za rok 2014 jsme posuzovali, zda šest členských států⁴⁰ ve vzorku účinně a včas řešilo nedostatky svých systémů LPIS a zda Komise uplatňovala finanční opravy v souladu s právními předpisy. Komise ve všech kontrolovaných případech buď nařídila finanční opravy, nebo zahájila postup schvalování souladu.

Obrázek 4

Přehled akčních plánů pro systémy LPIS a finančních oprav týkajících se systémů LPIS od roku 2006

Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů Evropské komise.

64

Často však docházelo k velkým prodlením mezi příslušným rokem podání žádosti a kalendářním rokem, v němž pak skutečně došlo k uplatnění finanční opravy (viz tabulka 2). Lhůty stanovené v nařízení pro SZP na období 2014–2020 byly navrženy tak, aby zefektivnily postup pro schvalování souladu.

Tabulka 2

Příklady rozhodnutí z roku 2015, kterými byly z financování EU v rámci evropských zemědělských fondů vyňaty některé výdaje vzniklé členským státům v souvislosti se systémem LPIS

Dotčený členský stát | Příslušný rok, k němuž se vztahuje žádost o podporu | Počet rozhodnutí Komise
Bulharsko | 2009 | Rozhodnutí (ES) č. 2015/103
Španělsko | 2006, 2011 a 2008 | Rozhodnutí (ES) č. 2015/103
Francie | 2002 a 2009 | Rozhodnutí (ES) č. 2015/103
Litva | 2002 a 2008 | Rozhodnutí (ES) č. 2015/103
Portugalsko | 2009 | Rozhodnutí (ES) č. 2015/1119
Irsko | 2002 a 2009 | Rozhodnutí (ES) č. 2015/1119

Zdroj: Evropská komise.

Spolehlivost výsledků hodnocení kvality systému LPIS byla negativně ovlivněna nedostatky v metodice a jejím uplatňování

65

Od roku 2010 po identifikaci nedostatků vyskytujících se v systémech LPIS napříč EU a uložení významných finančních oprav členským státům (viz bod 60 a 64) zavedla Komise hodnocení kvality systému LPIS⁴¹ jako povinný nástroj, s jehož pomocí mají členské státy každoročně proaktivně identifikovat možné nedostatky systému a případně přijmout nápravná opatření. Hodnocení kvality má být systémovým a jednotným přezkumem zemědělské plochy a určitých souvisejících prvků v celé EU. Vychází z prověrky vzorku 500 až 1 250 zemědělských pozemků na jeden systém LPIS. V současné době sestává rámec hodnocení kvality ze šesti prvků kvality (PK), které se testují⁴² (viz příloha II). Změny metodiky hodnocení kvality se publikují jednou ročně a před přijetím konečné verze někdy často koluje celá řada verzí. Metodické změny se v čase výrazně měnily⁴³.

66

Členské státy v našem průzkumu k systémům LPIS opakovaně vyjadřovaly znepokojení ohledně složité metodiky hodnocení kvality a potřeby zjednodušení a tyto obavy potvrdili i odborníci, kteří se účastnili vzájemného nezávislého posouzení hodnocení kvality⁴⁴. Audit potvrdil obtíže, s nimiž se potýkají členské státy při správném a jednotném uplatňování metodiky pro hodnocení kvality systémů LPIS (viz rámeček 11).

67

Rovněž jsme zjistili problémy u sestavování vzorku pro hodnocení kvality. Aby výsledky měly smysl, vzorek hodnocení kvality systému LPIS by měl být reprezentativní pro celý základní soubor zemědělských pozemků v každém členském státě a regionu, kde se hodnocení kvality provádí. Rámec právních předpisů stanoví členským státům povinnost provádět hodnocení kvality na základě vzorku zón a vzorku referenčních pozemků ze systému LPIS z těchto zón.

Rámeček 11

Příklady nesprávného či nekonzistentního uplatňování metodiky pro hodnocení kvality

V Severním Porýní-Vestfálsku bylo po sestavení vzorku pozemků za rok 2014 pro účely hodnocení kvality platební agenturou v rámci systematické aktualizace systému LPIS opraveno 237 referenčních pozemků (téměř 30 % velikosti vzorku) (včetně prověrky nových snímků obdržených za účelem provedení hodnocení kvality). Teprve pak, tj. na základě aktualizace informací v systému, se prováděly testy hodnocení kvality. Výsledky hodnocení kvality byly proto neobjektivní.

Metodika hodnocení kvality systémů LPIS stanoví, že platební agentury musí provádět návštěvy v terénu, aby zde zkontrolovaly stav pozemků, o nichž si z fotodokumentace není možné učinit žádné závěry. Nicméně pouze 17 ze 44 respondentů našeho průzkumu systémů LPIS uvedlo, že takové návštěvy provádí. Některé referenční pozemky v Irsku, Polsku a Skotsku se v průběhu hodnocení kvality nevyměřovaly, i když by měření bylo realizovatelné a metodika ho dokonce vyžaduje.

PK4 nebyl vykládán jednotně. V Polsku orgány nevzaly v úvahu, že pozemky identifikovatelné v systému LPIS (tj. digitalizované pozemky s jedinečným identifikátorem) by mohly být vyhodnoceny jako pozemky se závažným defektem. Jelikož tyto podmínky jsou předpokladem pro začlenění do systému LPIS, nemůže se stát, že by pozemek PK4⁴⁵ nesplnil.

V Irsku, Rakousku a Německu (Sársko a Severní Porýní-Vestfálsko) jsme zjistili nedostatečné oddělení povinností pracovníků provádějících hodnocení kvality a pracovníků provádějících aktualizaci systému LPIS, což vede ke vzniku rizika, že tito pracovníci budou v rámci hodnocení kvality analyzovat údaje, které aktualizovali.

68

Při hodnocení kvality za roky 2010 až 2014 vybíraly zóny členské státy, zatímco referenční pozemky k testování vybírala Komise (JRC). Při našich návštěvách jsme identifikovali nedostatky ve výběru vzorku prováděném členskými státy, a to jak u zón, tak u referenčních pozemků. Tyto nedostatky měly dopad na reprezentativnost a srovnatelnost výsledků u různých členských států i v průběhu let (viz rámeček 12).

Rámeček 12

Některé nedostatky zjištěné ve výběru vzorku pro hodnocení kvality za roky 2010 až 2014

Ve všech členských státech navštívených v průběhu tohoto auditu se zóny pro hodnocení kvality nevybíraly ze základního souboru jako celku, ale ze zón pokrytých dálkovým průzkumem země⁴⁶, které představovaly pouze malou část území členského státu či regionu. Nebylo možné vybrat pozemky, které do plochy, jež byla předmětem dálkového průzkumu země, nebyly zahrnuty. Dalším problémem bylo, že zóny pro hodnocení kvality nutně nezahrnovaly všechny typy krajiny v členském státě či regionu (například alpské pastviny v Rakousku nebo pozemky ve společném užívání v Irsku).

V Irsku nebyly zóny pro hodnocení kvality za roky 2013 a 2014 dostatečně rozloženy v terénu, což vrhá stín pochybnosti na způsob jejich výběru.

69

Komise usilovala o lepší efektivnost metodiky výběru vzorku pro hodnocení kvality od hodnocení kvality v roce 2015 a snažila se udržet náklady pod kontrolou. V důsledku toho se počet zón pro výběr vzorku pro hodnocení kvality výrazně snížil. Aby potvrdila platnost reprezentativnosti nové metodiky výběru vzorku, provedla Komise dva statistické testy. Tyto testy potvrdily, že v reprezentativnosti vzorů za roky 2014 a 2015 nejsou významné rozdíly, i když v některých případech měl nízký počet zón pro hodnocení kvality negativní dopad na reprezentativnost vzorku, a bylo by tedy možné ji na základě analýzy přínosů a nákladů zlepšit.

Výsledky hodnocení kvality nebyly dostatečně využity ke zlepšení kvality údajů v systému LPIS

70

Jedním z cílů hodnocení kvality je přijímat v případě potřeby nápravná opatření. Členské státy jsou obecně povinny v případě nesouladu se zásadními PK vypracovat plány nápravných opatření. Nicméně dva z auditovaných členských států a regionů (Irsko a Skotsko) opakovaně neplnily zásadní PK, žádné plány nápravných opatření však nevypracovaly. A nešlo o izolované případy. Za rok 2014 Komise uvedla, že z dvaceti členských států či regionů, které měly předložit plány nápravných opatření na základě svých výsledků z hodnocení kvality za rok 2014, tak šest z nich neučinilo (30 %).

71

Za monitorování výsledků hodnocení kvality nese odpovědnost Komise. Komise provedla kontroly věrohodnosti a kontaktovala členské státy a regiony, v jejichž zprávách o hodnocení kvality zjistila zřejmé chyby. Komise (GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova) však obdržené výsledky hodnocení kvality podrobněji nezkoumala, pokud jde o spolehlivost hodnocení kvality systému LPIS či o příčiny nedodržování pravidel. Chyběla také analýza trendů na základě historických údajů o členských státech a regionech, analýza mimořádných hodnot v hodnoceních kvality i analýza podle typu referenčního pozemku. Provedení takové analýzy by mohlo Komisi pomoci zjistiti nevysvětlené odchylky či trendy týkající se prvků kvality.

72

Komise provedla omezený počet informačních návštěv členských států a regionů, aby zde diskutovala o výsledcích hodnocení kvality a vyjasnila metodiku, a provedla několik samostatných auditů hodnocení kvality⁴⁷. Některá hodnocení kvality systémů LPIS byla součástí pravidelných auditů podpory na plochu prováděných Komisí⁴⁸, i když výsledky hodnocení kvality nebyly při výběru členských států, které mají být navštíveny, explicitně vzaty v úvahu. Na základě výsledků hodnocení kvality za rok 2014 vypracovalo JRC screeningové zprávy o hodnocení kvality systémů LPIS v pěti členských státech či regionech⁴⁹ kontrolovaných GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova v roce 2015. JRC bylo následně přizváno, aby se účastnilo tří souvisejících kontrolních návštěv. Tyto informační návštěvy a audit nedostačovaly k získání jistoty o spolehlivosti výsledků hodnocení kvality každoročně předkládaných za všechny systémy LPIS.

35GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova: DSCG/2014/31 (vrstva pro EFA), DSCG/2014/32 (kontroly na místě), DSCG/2014/33 (LPIS), DSCG/2014/39 (geoprostorové žádosti o podporu), JRC (spolu s GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova): DS-CDP-2015-06 (technické pokyny k poměrnému systému pro trvalé travní porosty), DS-CDP-2015-11 (aktualizace systému LPIS) a DS-CDP-2015-10 (řízení vrstev).

36Oddělení D.3 GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova existuje od ledna 2014.

37Čl. 41 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, které vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2014.

38Podle informací, které Komise uvedla ve své odpovědi na rámeček 7.8 naší výroční zprávy za rok 2014.

39Belgie, Bulharsko, Španělsko, Francie, Irsko, Litva, Portugalsko a Spojené království.

40Bulharsko, Řecko, Španělsko, Itálie, Portugalsko a Rumunsko.

41Právním základem tohoto úkonu je čl. 6 nařízení (ES) č. 640/201, dříve čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.

42PK7 – „míra nesprávností zjištěná během kontrol na místě“ – byl vypuštěn s platností pro hodnocení kvality za rok 2015 a dále.

43K těmto změnám například patřila revize či zpřesnění klíčových konceptů a definic (např. „vážné vady/defekty“ v ETS 5.1), revize vzorce pro výpočet PK (např. PK5 až PK7 v ETS 5.1), přidání nových komponentů do PK (např. PK 1 b v ETS 5.3), odstranění PK (PK7 v ETS 6.0) nebo změna v číslování PK (inverze PK3 a PK4 v ETS 6.0).

44Peer review of the LPIS QA Framework (Nezávislé vzájemné posouzení rámce hodnocení kvality systémů LPIS), které provedl Sytze de Bruin (Univerzita ve Wageningenu) a Gábor Csornai, (Consultant V4.0), listopad 2011.

45Ostatní navštívené členské státy uváděly různé důvody, proč pozemky neplní kritérium PK4 jako: vícečetné parcely nebo vícečetné mnohoúhelníky; pozemek nemá způsobilou plochu, i když maximální způsobilá plocha je větší než 0; neplatný obvod nebo žádné hranice, znemožňující lokalizaci pozemku; více než dvě chybějící hranice.

46S výjimkou případů, kdy členský stát či region nevyužívá dálkový průzkum Země (Rakousko, Skotsko).

47V roce 2014 například v Irsku a v Nizozemsku.

48V roce 2013 bylo hodnocení kvality systémů LPIS provedeno pouze ve Španělsku, Itálii a ve Švédsku. Audity roku 2014 zahrnuly hodnocení kvality systémů LPIS v Bulharsku, Irsku, Litvě, Nizozemsku a Spojeném království (Anglii).

49Belgie (Flandry), Dánsko, Kypr, Finsko a Spojené království (Skotsko).

Závěry a doporučení

73

Informace evidované v systémech LPIS, který je klíčovým komponentem systému IACS, jsou základem správných plateb na plochu vyplácených zemědělcům. Na systémy LPIS se vztahují určité závazky z nařízení o SZP a měly by fungovat jako nástroj monitorování nových prvků SZP. Pro zajištění legality a správnosti plateb je proto zásadní, aby údaje v systému byly spolehlivé. Spolehlivost údajů se odvozuje od účinných a efektivních aktualizací, kontrol a monitorování jak ze strany Komise, tak ze strany členských států.

74

Při auditu jsme hledali odpověď na tuto otázku: „Je systém evidence půdy (LPIS) dobře řízen?“ Dospěli jsme k závěru, že LPIS je užitečným nástrojem pro určování způsobilosti zemědělské půdy, jehož fungování lze však ještě zlepšit.

75

Pokud jsou systémy LPIS řádně aktualizovány a analyzovány, mohou výrazně přispět k prevenci a detekci chyb týkajících se plochy v žádostech o podporu. V uplynulých letech vyplývalo z výsledků našeho prohlášení o věrohodnosti, že akční plány a finanční opravy řeší nedostatky systémů LPIS v dotčených členských státech. Některé oblasti, kde je potřeba zlepšení, však přetrvávají.

76

I když ortosnímky byly většinou aktuální, kontrolované členské státy se při aktualizaci systému LPIS potýkaly s obtížemi při určování maximálních způsobilých ploch referenčních pozemků. Dělo se tak zejména v případech, kdy na základě ortosnímků samotných nebylo možné učinit závěr o způsobilosti půdy, např. u určitých typů travních porostů (viz body 14–29). Některé systémy LPIS uváděly dodatečné informace o vlastnictví a nájemních právech, aby byly pozemky vykazovány správnými zemědělci (viz body 30–31). Členské státy nehodnotily nákladovou efektivnost svých systémů LPIS, což by jim umožnilo lépe koncipovat příslušné kontroly. Takové hodnocení by přispělo k efektivnosti kontrolních systémů a podpořilo případná budoucí hodnocení dopadu opatření (viz body 32–33).

Zdokonalování procesů, aby se zvýšila spolehlivost údajů v systémech LPIS a měření výkonnosti

Doporučení 1 – Zlepšování procesů, aby se zvýšila spolehlivost údajů v systémech LPIS

Na základě kvantifikované analýzy přínosů a nákladů a posouzení rizik by členské státy měly v současném období SZP zintenzívnit své úsilí a na základě včasných a důkladně prováděných aktualizací systému zvýšit spolehlivost údajů v systémech LPIS. Vzhledem ke složitosti poměrných hodnocení by se členské státy využívající tuto možnost se ve stávajícím období SZP měly dále zasazovat o vývoj katalogu poměrnosti s jasným popisem a kritérii hodnocení a o využívání komplementárních technických nástrojů, aby se zvýšila objektivita analýzy ortosnímků a snímky byly reprodukovatelné. Členské státy by rovněž měly zvážit možnost evidovat v systémech LPIS údaje o vlastnických a nájemních právech, pokud je to možné a nákladově efektivní.

Doporučení 2 – Měření nákladové efektivnosti realizace systému LPIS

S podporou Komise by členské státy měly v současném období SZP vyvinout a ustavit rámec pro posuzování nákladů na provoz a aktualizace svých systémů LPIS. To by mělo členským státům umožnit měřit výkonnost systémů LPIS a nákladovou efektivnost zlepšení tohoto systému.

77

Ustanovení o systémech LPIS v právním rámci SZP na období 2014–2020 zvýšila počet požadavků, jejichž plnění musí členské státy kontrolovat. Úpravy systémů LPIS odrážející ekologická opatření postupují, i když zatím nebyly dokončeny, a podmínky pro výplatu plateb na ekologická opatření lze s využitím systému LPIS kontrolovat pouze zčásti (viz body 34–41). Jiné pro životní prostředí přínosné prvky, jako krajinné prvky chráněné v rámci podmíněnosti, nejsou do systémů LPIS zahrnuty a v případech, kdy se členské státy dobrovolně rozhodly je evidovat, jsme zjistili případy, kdy byly v systému evidovány nesprávně (viz body 42–43).

78

Zjednodušení probíhá, ale i navzdory přínosům užitečných nástrojů, jako je geoprostorová žádost o podporu, nadále představuje výzvu, neboť některá ustanovení se buďto ve skutečnosti v praxi nepoužívají (2% práh stability), nebo je jejich realizace v současné době spojena s významnými problémy (pravidlo sta stromů nebo nové kategorie způsobilé půdy). Stávající snahy o zjednodušení systémů LPIS zatím nebyly dovršeny (viz body 44–55).

Prozíravější přístup ke složitým právním předpisům

Doporučení 3 – Spolehlivější evidence trvalých environmentálních rysů

Členské státy by měly s využitím systémů LPIS spolehlivě identifikovat, evidovat a posléze účinně monitorovat plochy využívané v ekologickém zájmu, trvalé travní porosty a nové kategorie půdy. Rovněž by měly porovnat náklady na začlenění všech krajinných prvků chráněných v rámci podmíněnosti nebo agroenvironmentálních režimů do systémů LPIS s přínosy tohoto kroku, aby tak dále posílily monitorování a ochranu těchto prvků, jež jsou přínosem pro životní prostředí a biologickou rozmanitost.

Doporučení 4 – Zefektivnění některých pravidel současného právního rámce týkajících se systému LPIS

Komise by měla znovu přezkoumat stávající právní rámec a zjednodušit a zefektivnit pravidla pro systémy LPIS na příští období SZP, např. znovu zvážit potřebu 2% prahu stability a pravidla sta stromů.

79

Ve srovnání s předchozím obdobím SZP se monitorování legality a správnosti prováděné Komisí u systémů LPIS zlepšilo. Komise provádí svou auditní práci komplexně, akční plány jsou iniciovány v souladu s předpisy a finanční opravy se uplatňují (viz body 56–64).

80

Pokyny Komise k systému LPIS se však v zásadě zabývají aspekty legality a správnosti a nezaměřují se na to, jak zlepšit celkovou účinnost systému LPIS. Komise konkrétně zavedla hodnocení kvality systémů LPIS, aby členským státům umožnila proaktivně identifikovat možné nedostatky v systému a podle potřeby přijímat nápravná opatření. Cílem tohoto opatření bylo zvýšit hodnotu systémů LPIS, spolehlivost výsledků hodnocení kvality však oslabují nedostatky v uplatňování metodiky (pravděpodobně proto, že je složitá), ale i kvůli problémům s koncepcí sestavování vzorku (viz body 65–69). Výsledky hodnocení kvality se dále účinně nevyužívají ke zlepšení údajů v systému LPIS, protože se ne vždy vypracovávají plány nápravných opatření. Komise dostatečně nevyužívala výsledků hodnocení kvality, aby podpořila zlepšení systémů LPIS (viz body 70–72).

Zaměření pozornosti Komise na zvýšení přidané hodnoty hodnocení kvality systému LPIS ve stávajícím období

Doporučení 5 – Zlepšení reprezentativnosti vzorků pro hodnocení kvality

Komise by měla před začátkem hodnocení kvality v roce 2017 provést analýzu nákladů a přínosů s cílem určit, zda by se reprezentativnost vzorků pro hodnocení kvality mohla zlepšit, aby bylo zajištěno lepší pokrytí základního souboru pozemků v systému LPIS.

Doporučení 6 – Lepší monitorování výsledků hodnocení kvality

Počínaje rokem 2016 by Komise měla zlepšit monitorování výsledků hodnocení kvality, a to tak, že bude analyzovat jakékoliv nesrovnalosti ve zprávách o hodnocení kvality, bude provádět příslušnou následnou kontrolu a poskytovat členských státům zpětnou vazbu a v případě potřeby bude dbát o to, aby byly vypracovány a realizovány plány nápravných opatření. Komise by rovněž měla každoročně podrobně analyzovat trendy v každém členském státě a pro každý typ referenčního pozemku, aby bylo možné včas identifikovat možné problémy.

Tuto zprávu přijal senát I, jemuž předsedá Phil WYNN OWEN, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 7. září 2016.

Za Účetní dvůr

předseda
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Přílohy

Příloha I

Vrstvy systému LPIS podle čl. 5 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 640/2014

οPlochy orné půdy, trvalých travních porostů a stálých pastvin nebo trvalých kultur (čl. 4 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 1307/2013

οZemědělská půda s agroenvironmentálními závazky v oblasti klimatu (čl. 28 odst. 2 nařízení č. 1305/2013)

οPodle čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení 1307/2013 jakákoli plocha, k níž měl zemědělec v roce 2008 právo na platby v režimu jednotné platby nebo v režimu jednotné platby na plochu stanoveným v hlavách III a IVA nařízení (ES) č. 1782/2003, a která:

i)již neodpovídá definici „způsobilého hektaru“ v důsledku provádění směrnice o ochraně přírodních stanovišť (92/43/EHS), rámcové směrnice o vodě (2000/60/ES) a směrnice o ochraně ptáků (2009/147/ES);

ii)je po dobu trvání příslušného závazku jednotlivého zemědělce zalesněnou plochou podle článku 31 nařízení (ES) č. 1257/1999, článku 43 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo článku 22 nařízení (EU) č. 1305/2013 nebo spadá do vnitrostátního režimu, jehož podmínky jsou v souladu s čl. 43 odst. 1, 2 a 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo článkem 22 nařízení (EU) č. 1305/2013;

iii)je po dobu trvání příslušného závazku jednotlivého zemědělce plochou vyňatou z produkce podle článků 22, 23 a 24 nařízení (ES) č. 1257/1999, článku 39 nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013

οOpatření určující maximální způsobilou plochu pro:

i)opatření rozvoje venkova související s plochou;

ii)režim základní platby;

iii)režim jednotné platby na plochu;

iv)přerozdělovací platby;

v)platby na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí;

vi)platby na oblasti s přírodními omezeními;

vii)platbu pro mladé zemědělce;

viii)dobrovolnou podporu vázanou na produkci;

ix)zvláštní platby na bavlnu;

x)režim pro malé zemědělce;

xi)POSEI (opatření pro nejvzdálenější regiony);

xii)ostrovy v Egejském moři.

οInformace uvádějící lokalitu a velikost ploch využívaných v ekologickém zájmu

οInformace zdůvodňující uplatnění konkrétních opatření u:

i)horských a jiných než horských oblastí, které čelí značným přírodním omezením nebo jiným zvláštním omezením podle článku 32 nařízení (EU) č. 1305/2013;

ii)plochy Natura 2000, na něž se vztahuje směrnice 2000/60/ES;

iii)zemědělské půdy schválené pro pěstování bavlny podle článku 57 nařízení (EU) č. 1307/2013;

iv)ploch přirozeně ponechávaných ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin podle čl. 4 odst. 1 písm. c) iii) nařízení (EU) č. 1307/2013;

v)ploch vymezených členskými státy pro regionální anebo kolektivní provádění ploch využívaných v ekologickém zájmu v souladu s čl. 46 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;

vi)ploch oznámených Komisi podle článku 20 nařízení (EU) č. 1307/2013,

vii)environmentálně citlivých oblastí s trvalými travními porosty, na něž se vztahuje směrnice o stanovištích a směrnice o ptácích;

viii)dalších citlivých oblastí podle čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;

ix)oblastí vymezených členskými státy podle článku 48 nařízení (EU) č. 1307/2013.

Příloha II

Posouzení kvality 2015 – prvky kvality podle úrovně posuzování

První úroveň posuzování – posoudit kvalitu systému LPIS | PK1 | Správné vyčíslení maximální způsobilé plochy
PK2 | Poměr a rozdělení referenčních pozemků v případě, kdy se u maximální způsobilé plochy zohledňují nezpůsobilé plochy, nebo v případě, že se zemědělská plocha nezohledňuje
PK3 | Výskyt referenčních pozemků s kritickými vadami¹
Druhá úroveň posuzování – identifikovat možné nedostatky systému LPIS | PK4 | Kategorizace referenčních pozemků v případě, kdy se u maximální způsobilé plochy zohledňují nezpůsobilé plochy, nebo v případě, kdy se zemědělská plocha nezohledňuje nebo vykazuje kritickou vadu²
PK5 | Poměr ohlášené plochy k maximální ploše způsobilé pro podporu uvnitř referenčních pozemků
PK6 | Procentní podíl referenčních pozemků, které se během let změnily

Zdroj: článek 6 nařízení (EU) č. 640/2014 a portál JRC³.

1Poznámka: PK4 před rokem 2015.

2Poznámka: PK3 před rokem 2015.

3Viz https://marswiki.jrc.ec.europa.eu/wikicap/index.php/LPISQA_Legacy/ETS/Decisions.

Odpovědi Komise

Shrnutí

I

Komise má za to, že systém evidence půdy (LPIS) významně přispívá k prevenci a snižování míry chyb v režimech podpory, na které se vztahuje.

III První odrážka

Systém LPIS tvoří základ integrovaného administrativního a kontrolního systému. Jedná se o nástroj, který umožňuje provádět většinu administrativních kontrol. Pomáhá při prevenci, odhalování a nápravě chyb v počátečních fázích zpracování žádostí o podporu. Kromě toho systém LPIS spolu s GSAA posilují prevenci chyb v předcházejících fázích a podporují včasné opravy chyb.

Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je odpovědností členských států, aby své systémy LPIS aktualizovaly a ortosnímky řádně interpretovaly. Metodika hodnocení kvality systému LPIS, již vypracovala Komise, pomáhá členským státům zjišťovat nedostatky týkající se chybného zpracování nebo interpretace snímků a provádět nápravná opatření.

III Třetí odrážka

Monitorování výsledků hodnocení kvality systému LPIS ze strany Komise se od auditovaného období zintenzivnilo.

IV a)

Toto doporučení je určeno členským státům.

Ohledně relevantnosti, přiměřenosti a užitečnosti kontroly toho, zda má zemědělec půdu k dispozici, pomocí systému LPIS viz odpověď Komise k bodu 30.

IV b)

Komise přijímá doporučení podporovat členské státy usnadněním výměny osvědčených postupů a vypracováním studie proveditelnosti.

IV c)

Toto doporučení je určeno členským státům.

IV d)

Komise toto doporučení přijímá.

Veškerá pravidla týkající se systému LPIS budou přezkoumána a v případě potřeby revidována pro novou SZP po roce 2020.

IV e)

Komise toto doporučení přijímá.

Monitorování reprezentativnosti vzorků je součástí kontinuálního procesu.

IV f)

Komise toto doporučení přijímá a již započala s jeho realizací.

Pro roky podání žádosti 2014 a 2015 obdržely členské státy zpětnou vazbu týkající se jejich zpráv o hodnocení kvality systému LPIS ve formě úředních dopisů, včetně vyjádření o požadovaných, ale nezajištěných nápravných opatřeních.

Všechna nápravná opatření byla analyzována a u těch, která byla považována za nepřiměřená či nedostatečná, byla vyžádána revidovaná nápravná opatření. Komise vypracovává zvláštní posouzení rizik, které využívá v rámci svých monitorovacích úkolů jako prostředek k určení členských států, které mohou mít problémy se správným uplatňováním metodiky hodnocení kvality systému LPIS, včetně určování problémů v systému a jejich řešení prostřednictvím vhodných nápravných opatření.

Část I

13

Systém LPIS je základním kamenem integrovaného administrativního a kontrolního systému a klíčovým nástrojem pro kontrolu většiny přímých plateb. Spolehlivý, aktuální a přesný systém LPIS má velký význam pro splnění politických cílů. Kromě toho může být pro členské státy užitečné posoudit nákladovou efektivnost svého systému s cílem zlepšit jeho výkonnost.

20

Co se týče případů zpoždění při vkládání nových ortosnímků do systému LPIS, Komise členským státům při mnoha příležitostech doporučovala, aby své systémy LPIS aktualizovaly před zahájením procesu podávání žádostí¹.

22

Komise má za to, že výsledky hodnocení kvality systému LPIS na základě statisticky reprezentativního vzorku vykazují na úrovni EU míru nadhodnocení nižší než 2 %. Správné stanovení maximální způsobilé plochy u všech referenčních pozemků v systému LPIS není možné bez obrovských nákladů².

Rámeček 2 – Příklady nesprávného posouzení maximální způsobilé plochy, která mohla být identifikována na základě interpretace snímků

Pokud jde o příklady nesprávného posouzení maximální způsobilé plochy uvedené Účetním dvorem, Komise je nezpochybňuje. Konkrétní případy uvedené v příkladech však nejsou reprezentativní pro jiné systémy LPIS jako celek. Různé systémy LPIS v EU se v mnoha ohledech liší, stejně jako charakteristiky zemědělských oblastí v EU.

23

Komise doporučila, aby členské státy prováděly rychlé návštěvy v terénu, mají-li pochybnosti o tom, zda je interpretace snímků týkající se způsobilosti nepochybná. Jak je uvedeno v odstavci 25, s těmito návštěvami v terénu jsou spojeny náklady, a proto Komise zajistila pokyny, platformy a workshopy s cílem zefektivnit využívání interpretace snímků.

29

Technické pokyny k poměrnému systému pro trvalé pastviny, DS-CDP-2015-06 final, stanoví osvědčené postupy s cílem podpořit členské státy při zavedení poměrného systému.

Kromě toho byla na workshopu týkajícím se kontroly a řízení zemědělské půdy v rámci IACS ve dnech 23. – 25. května 2016 jako možný nástroj sdílena technologie LIDAR (Light Detection And Ranging) používaná ve Španělsku.

30

Legislativa EU nevyžaduje doplnění systému LPIS informacemi o tom, zda má zemědělec půdu k dispozici. Systematické křížové kontroly s využitím informací o tom, zda má zemědělec půdu k dispozici, nejsou požadovány. Komise členským státům doporučuje, aby v případě pochybností o tom, zda má zemědělec půdu k dispozici, prováděly kontroly na místě.

32

V rámci sdíleného řízení rozhodují o nákladově nejefektivnějším způsobu provádění SZP v mezích stávajícího právního rámce členské státy. Komise uspořádala několik workshopů pro šíření osvědčených postupů, mimo jiné na téma, jak vymezit a kvalifikovat zemědělskou půdu v zájmu zlepšení nákladové efektivnosti.

33

Komise si je vědoma nákladů na hlavní funkce systému LPIS a při navrhování právních předpisů EU je zohledňuje. Jinak ale existují v systémech LPIS velké rozdíly a členské státy volí různé možnosti jejich realizace. V rámci sdíleného řízení je na členských státech, aby činily politická rozhodnutí s přihlédnutím k nákladové efektivnosti systémů LPIS.

Část II

38

Prostřednictvím pokynů k systému LPIS jsou členské státy informovány o požadavku na geolokalizaci trvalých travních porostů (na nejnižší možné úrovni) a o způsobech jejího provádění. Prostřednictvím hodnocení kvality systému LPIS, zejména PK 2, jsou členské státy povinny posuzovat kvalitu této klasifikace a v případě potřeby přijmout vhodná nápravná opatření.

Rámeček 8 – Nedostatky v monitorování trvalých travních porostů

Při rozboru výsledků hodnocení kvality systému LPIS je zřejmé, že klasifikace zemědělské půdy je jednou z hlavních oblastí, kde členské státy přijímají nápravná opatření.

Viz též odpověď Komise k bodu 38.

40

Ačkoli Komise doporučuje členským státům, aby do vrstvy pro plochy využívané v ekologickém zájmu zahrnuly všechny potenciální plochy využívané v ekologickém zájmu, v kontextu iniciativy pro zjednodušení Komise snížila minimální požadavky, pokud jde úplnost vrstvy pro tyto plochy. V oddíle 5.10 příslušných pokynů týkajících se úplnosti této vrstvy (DSCG/2014/31 FINAL REV 1) je uvedeno, že jako minimální požadavek musí vrstva pro plochy využívané v ekologickém zájmu zahrnovat po ověření a před provedením plateb alespoň všechny vykázané plochy využívané v ekologickém zájmu, které jsou stabilní v čase.

44

Zjednodušení SZP je průběžný proces, který dodržuje tři hlavní zásady: žádné změny základního aktu (stabilita politiky), změny ve prospěch zemědělce a zajištění řádného finančního řízení. Komise potvrzuje, že podle jejího názoru se zjednodušení skutečně systému LPIS týká.

45

Zavedení geoprostorové žádosti o podporu představuje zjednodušení pro zemědělce ve fázi podávání žádostí. Stejně tak 2% práh stability má za cíl zamezit tomu, aby platební agentury zbytečně a příliš často aktualizovaly referenční pozemky v systému LPIS z důvodu malých změn měřené plochy. Pravidlo týkající se maximální hustoty stromů (tzv. pravidlo sta stromů) pak má rovněž za cíl stanovit jednoznačná, jednoduchá a jasná kritéria pro posuzování způsobilosti pozemků s rozptýlenými stromy.

46

Z údajů Komise vyplývá, že 14 členských států, čtyři německé spolkové země a Flandry vykazovaly již v roce 2015 plné pokrytí území, i když od roku 2016 je povinné pouze pokrytí nejméně 25 %.

48

Geoprostorová žádost o podporu rovněž představuje jasné zjednodušení pro zemědělce, kteří v případě, že jsou jim poskytovány stabilní a spolehlivé informace, mohou ve fázi podávání žádostí jednoduše kliknutím potvrdit platnost předem zjištěných informací.

50

Za účelem stanovení způsobilé plochy trvalých travních porostů mohly členské státy použít buď poměrný systém, nebo maximální hustotu stromů (tzv. pravidlo sta stromů). V rámci obou možností by členské státy měly předem provést analýzu a určit druhy, které jsou považovány za využitelné k pastvě a které nebudou vyloučeny ze způsobilé plochy. Zvýšená administrativní zátěž zde přímo vyplývá z rozhodnutí členských států.

Maximální hustota stromů i poměrný systém mají za cíl poskytnout státním správám jednodušší a jasnější způsob posouzení maximální způsobilé plochy u referenčních pozemků, které zahrnují rozptýlené stromy, neboť by bylo náročné vymezovat jednotlivě každý nezpůsobilý strom.

52

Systém LPIS je účinným nástrojem pro kontrolu stálých prvků způsobilosti zemědělských pozemků, je však pravda, že některé podmínky způsobilosti, jako jsou údržbové činnosti, lze prostřednictvím tohoto systému kontrolovat obtížněji. V systému LPIS se rozdílně zachází s neudržovanou půdou (např. z nedostatku zemědělské činnosti) a půdou opuštěnou. Obě jsou sice nezpůsobilé, ale neudržovaná půda může být pouze dočasným jevem, zatímco opuštěná půda bude pravděpodobně nezpůsobilá trvale.

53

Viz odpovědi Komise k bodům 23 a 33.

55

Komise se domnívá, že zjednodušení uvedené v bodě b) je přínosné jak pro příjemce, tak pro platební agentury.

Část III

56

Hodnocení kvality systému LPIS je každoroční proces, jehož konečným cílem je zlepšit kvalitu a spolehlivost systému LPIS analýzou zjištěných technických nedostatků a přijímáním nápravných opatření k jejich řešení.

59

Komise zahrnuje otázky osvědčených postupů a nákladové efektivnosti do vypracovávání pokynů, jakož i v rámci technických pokynů, a to v těsné spolupráci s členskými státy.

64

Finanční opravy jsou ukládány ve vztahu k rozpočtovému roku, takže žádosti předložené v daném roce podání žádosti jsou vypláceny v následujícím rozpočtovém roce. Kromě toho finanční opravy obvykle zahrnují výdaje vzniklé v průběhu 24 měsíců předcházejících zahájení šetření. Pravidlo 24 měsíců umožňuje pokrýt delší dobu, čímž se zvyšuje ochrana rozpočtu EU.

65

Ústředním prvkem kontroly hodnocení kvality systému LPIS je referenční pozemek LPIS, který funguje jako ohraničení zemědělské plochy, která je potenciálně předmětem žádosti o podporu.

Hodnocení kvality systému LPIS má představovat systematické a konzistentní posouzení různých systémů nezávisle vytvořených členskými státy. Jeho cílem je zjistit možné nedostatky těchto systémů tak, aby je členské státy mohly ze své vlastní iniciativy napravit.

Jednotlivé návrhy znění této metodiky byly opakovaně rozesílány (a členské státy na ně mohly reagovat), aby se zajistilo, že se shromáždí a náležitě zohlední veškeré platné připomínky členských států, než se vydá jejich konečná verze.

Revize metodiky byly většinou vyvolány změnami v právních předpisech a specifickými požadavky zúčastněných stran LPIS (členských států), aby metodika lépe odpovídala jejich konkrétnímu způsobu realizace systému LPIS.

66

Metodika hodnocení kvality systému LPIS je v zásadě jednoduchá. Srovnává zaznamenané informace s údaji naměřenými během hodnocení a výsledky jsou pak analyzovány.

Zdánlivá složitost stávajících pokynů vyplývá i) ze zavedení možností postupů, které si vyžádaly členské státy, aby odpovídaly jejich rozličným strategiím realizace LPIS, a ii) z robustního formátu dokumentace založeného na normách řady ISO19100.

Rámeček 11 – Příklady nesprávného či nekonzistentního uplatňování metodiky pro hodnocení kvality

Bez ohledu na potenciální problém v Severním Porýní-Vestfálsku Komise nemá za to, že hodnocení kvality systému LPIS je ze zásady zkreslené, pokud byl určitý počet pozemků ve vzorku aktualizován v rámci systematické aktualizace systému LPIS v období mezi výběrem vzorku a vlastním provedením hodnocení. Tato skutečnost může ukazovat na účinné řízení aktualizace systému LPIS.

Komise uspořádala během workshopů týkajících se systému LPIS / kontrol na místě v letech 2014 a 2015 řadu setkání s cílem upozornit členské státy na potřebnost návštěv v terénu.

Zásada čtyř očí zavedená v ETS 6.0 výslovně uvádí nutnost nezávislého subjektu.

Společná odpověď Komise k bodům 67 a 68:

V roce 2015 byla zavedena změna ve strategii výběru vzorků a poskytování snímků, jejímž cílem je tuto otázku řešit. Od roku 2015 sestavování vzorku zón pro hodnocení kvality a výběr vzorku referenčních pozemků, které mají být analyzovány, provádí Komise, a to nezávisle na členských státech. Stejná metodika se nyní používá pro všechny systémy LPIS, což zajišťuje jak reprezentativnost vzorku, tak i konzistentnost v celé EU i v čase.

Rámeček 12 – Některé nedostatky zjištěné ve výběru vzorku pro hodnocení kvality za roky 2010 až 2014

Vzhledem k tomu, že zóny dálkového průzkumu byly převážně vybírány namátkově, v zásadě měly všechny referenční pozemky stejnou šanci být vybrány. Nicméně odpovědnost za výběr referenčních pozemků byla přenesena na středisko JRC, aby se zajistil lepší a nezaujatý výběr vzorku.

70

Plán nápravných opatření se očekává v případech, kdy posouzení výsledků odhalí konkrétní nedostatky, jež vyžadují zvláštní zásah. Rozhodnutí přijmout takovýto plán by mělo být učiněno až poté, co se posoudí zjištění z hodnocení kvality systému LPIS.

Při analýze hodnocení kvality systému LPIS Komise odhalila případy selhání u kritických PK, avšak členské státy přesto nezavedly žádná nápravná opatření. Na tuto skutečnost byly upozorněny v rámci workshopů týkajících se systému LPIS a od roku 2015 probíhá v těchto případech důkladná následná kontrola.

Společná odpověď Komise k bodům 71 a 72:

Od roku 2015 je pro období, jež je předmětem tohoto auditu, zavedena úplná následná kontrola navazující na zprávy. Zprávy o hodnocení kvality a nápravná opatření zajištěná členskými státy však byly analyzovány již od roku 2014.

Komise se zaměřila na spolehlivost a konzistentnost údajů uvedených ve zprávách. Během posíleného monitorování hodnocení kvality systému LPIS bude provedena analýza trendů, pokud to bude považováno za vhodné. Vzhledem k tomu, že metodika hodnocení kvality se v průběhu let vyvíjela, provést celkovou analýzu trendů není jednoduché, protože údaje nejsou zcela srovnatelné.

Komise hodlá v některých členských státech vykonat návštěvy na podporu realizace, aby jim pomohla zlepšit kvalitu jejich systémů LPIS.

Komise si byla vědoma skutečnosti, že výsledky hodnocení kvality systému LPIS pro rok podání žádosti 2011 nebyly v té době nejspolehlivější, jelikož se jednalo o první zkušební rok.

Závěry a doporučení

76

Legislativa EU nevyžaduje doplnění systému LPIS informacemi o tom, zda má zemědělec půdu k dispozici. Systematické křížové kontroly s využitím informací o tom, zda má zemědělec půdu k dispozici, nejsou požadovány. Komise členským státům doporučuje, aby v případě pochybností o tom, zda má zemědělec půdu k dispozici, prováděly kontroly na místě.

Doporučení 1 – Zlepšování procesů, aby se zvýšila spolehlivost údajů v systémech LPIS

Toto doporučení je určeno členským státům.

Doporučení 2 – Měření nákladové efektivnosti realizace systému LPIS

Komise přijímá doporučení podporovat členské státy usnadněním výměny osvědčených postupů a vypracováním studie proveditelnosti.

78

Tento 2% práh stability má za cíl zamezit tomu, aby platební agentury zbytečně a příliš často aktualizovaly referenční pozemky v systému LPIS z důvodu malých změn měřené plochy. Pravidlo týkající se maximální hustoty stromů (tzv. pravidlo sta stromů) pak má rovněž za cíl stanovit jednoznačná, jednoduchá a jasná kritéria pro posuzování způsobilosti pozemků s rozptýlenými stromy.

Doporučení 3 – Spolehlivější evidence trvalých environmentálních rysů

Toto doporučení je určeno členským státům.

Doporučení 4 – Zefektivnění některých pravidel současného právního rámce týkajících se systému LPIS

Komise toto doporučení přijímá.

Veškerá pravidla týkající se systému LPIS budou přezkoumána a v případě potřeby revidována pro novou SZP po roce 2020.

80

Co se týče hodnocení kvality systému LPIS zasílaných Komisi členskými státy, v případě potřeby se od členských států vyžaduje formální zpětná vazba včetně vyjasnění obsahu (neexistence) akčních plánů nápravných opatření. Kromě toho se obecné výsledky a připomínky prezentují a projednávají s členskými státy během každoročních workshopů. V roce 2016 byly rovněž vzneseny připomínky během zasedání výboru pro přímé platby s cílem zvýšit povědomí zástupců členských států, pokud jde o skutečné výhody hodnocení kvality systému LPIS pro zlepšení jejich systémů LPIS. (Viz též odpovědi Komise k bodům 70 a 22.)

Přístup k výběru vzorků Komise nepřetržitě monitoruje.

Doporučení 5 – Zlepšení reprezentativnosti vzorků pro hodnocení kvality

Komise toto doporučení přijímá.

Monitorování reprezentativnosti vzorků je součástí kontinuálního procesu.

Doporučení 6 – Lepší monitorování výsledků hodnocení kvality

Komise toto doporučení přijímá a již započala s jeho realizací.

Pro roky podání žádosti 2014 a 2015 obdržely členské státy zpětnou vazbu týkající se jejich zpráv o hodnocení kvality systému LPIS ve formě úředních dopisů, včetně vyjádření o požadovaných, ale nezajištěných nápravných opatřeních.

Všechna nápravná opatření byla analyzována a u těch, která byla považována za nepřiměřená či nedostatečná, byla vyžádána revidovaná nápravná opatření. Komise vypracovává zvláštní posouzení rizik, které využívá v rámci svých monitorovacích úkolů jako prostředek k určení členských států, které mohou mít problémy se správným uplatňováním metodiky hodnocení kvality systému LPIS, včetně určování problémů v systému a jejich řešení prostřednictvím vhodných nápravných opatření.

1To je výslovně uvedeno v bodě 4.4 dokumentu DS-CDP-2015-11- FINAL- LPIS Update („cílem je, aby nové snímky byly připravené a dostupné k použití pro podávání geoprostorových žádostí o podporu“). Kromě toho se zde objasňuje, že zpracování ortosnímků by obvykle nemělo trvat déle než tři měsíce.

2Analýza vykázaných výsledků hodnocení kvality systému LPIS odhaduje průměrné významné nadhodnocení maximální způsobilé plochy u referenčních pozemků (PK1b-/LIB) pro Evropskou unii takto: 2013: 0,93 %, 2014: 1,14 %, 2015: 0,64 %. Kvantitativní bias systému (PK1a) odhaduje takto: 2013: +0,41 %, 2014: –1,16 %, 2015: –0,34. Počet zkontrolovaných referenčních pozemků byl v daných letech 39 700, 42 550 a 41 300.

QJ-AB-16-025-CS-E    ISSN 1977-5628

Systém evidence půdy (LPIS) je IT systém založený na fotografiích zemědělských pozemků, jehož pomocí se kontrolují platby v rámci společné zemědělské politiky (SZP), které v roce 2015 dosáhly přibližné výše 45,5 miliardy EUR. Dospěli jsme k závěru, že LPIS je užitečným nástrojem pro určování způsobilosti zemědělské půdy, jeho fungování lze však ještě zlepšit. V postupech systémů LPIS jsme zjistili určité nedostatky, které mají dopad na schopnost členských států provádět spolehlivé kontroly způsobilosti půdy. Zjistili jsme, že členské státy pokročily s aktualizací svých systémů LPIS, aby splnily požadavky SZP na období 2014–2020. Systémy LPIS však zatím nebyly zcela uzpůsobeny pro účely ekologických opatření. Komise zlepšila své monitorování systému LPIS, ale dostatečně se nesoustředila na jeho výkonnost.