EIROPAS REVĪZIJAS PALĀTA

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tālrunis: +352 4398-1

Uzziņām: eca.europa.eu/lv/Pages/ContactForm.aspx

Tīmekļa vietne: eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditors

Plašāka informācija par Eiropas Savienību ir pieejama portālā Europa (http://europa.eu).

Luksemburga: Eiropas Savienības Publikāciju birojs, 2016. gads

Print | ISBN 978-92-872-6106-9 | ISSN 1831-0877 | doi:10.2865/38397 | QJ-AB-16-027-LV-C
PDF | ISBN 978-92-872-6085-7 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/290017 | QJ-AB-16-027-LV-N
EPUB | ISBN 978-92-872-6059-8 | ISSN 1977-5717 | doi:10.2865/17946 | QJ-AB-16-027-LV-E

© Eiropas Savienība, 2016. gads

Reproducēšana ir atļauta, ja tiek norādīts avots.

10. izcēlumā iekļautā attēla (30. lpp.) izmantošanai vai reproducēšanai atļauja jālūdz tieši autortiesību īpašniekam.

Visas tiesības aizsargātas.

KĀ PASŪTĪT ES IZDEVUMUS

Bezmaksas izdevumi

•Viens eksemplārs:
ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

•Vairāk nekā viens eksemplārs vai plakāti/kartes:
Eiropas Savienības pārstāvniecībās
(http://ec.europa.eu/represent_lv.htm),
Eiropas Savienības delegācijās valstīs, kas nav ES dalībvalstis
(http://eeas.europa.eu/delegations/index_lv.htm),
ar Europe Direct dienesta starpniecību
(http://europa.eu/contact/index_lv.htm)
vai piezvanot uz tālruņa numuru 00 800 6 7 8 9 10 11 (zvanīšana bez maksas no jebkuras vietas Eiropas Savienībā) (*).

(*)Informāciju sniedz bez maksas, tāpat arī lielākā daļa zvanu ir bezmaksas (izņemot dažus operatorus, viesnīcas vai taksofonus).

Maksas izdevumi

•Ar EU Bookshop starpniecību (http://bookshop.europa.eu).

Notikums | Datums
Revīzijas plāna pieņemšana / revīzijas sākums | 15.12.2015.
Ziņojuma projekta oficiāla nosūtīšana Komisijai (vai citai revidējamai vienībai) | 21.6.2016.
Galīgā ziņojuma pieņemšana pēc pretrunu procedūras | 20.9.2016.
Komisijas (vai citas revidējamās vienības) oficiālās atbildes saņemtas visās valodās | 14.10.2016.

LV
2016

Nr. 27

Īpašais ziņojums

Pārvaldība Eiropas
Komisijā: vai tiek
izmantota labākā prakse

(saskaņā ar LESD 287. panta 4. punkta otro daļu)

Revīzijas darba grupa

ERP īpašajos ziņojumos tiek atspoguļoti rezultāti, kas iegūti atsevišķu budžeta jomu vai vadības aspektu lietderības un atbilstības revīzijās. ERP atlasa un izstrādā šos revīzijas uzdevumus tā, lai tiem būtu pēc iespējas lielāka ietekme, konkrēti, tiek ņemts vērā risks, kādam pakļauta lietderība vai atbilstība, attiecīgo ienākumu un izdevumu apjoms, paredzamie notikumi, kā arī politiskās un sabiedrības intereses.

Šo lietderības revīziju veica V apakšpalāta, kura revidē Eiropas Savienības finansēšanas un pārvaldības lietas. Revīziju vadīja ERP loceklis un V apakšpalātas vecākais loceklis Lazaros S. Lazarou, un revīzijas darbā piedalījās locekļa biroja vadītājs Andreas Antoniades, locekļa biroja atašejs Johan Adriaan Lok, direktors Peter Welch, atbildīgais vadītājs Mariusz Pomienski, darbuzdevuma vadītāja Bogna Kuczynska un revidenti Rogelio Abarquero Grossi, Erik De Bruyne, Daria Bochnar, Andreas Dürrwanger, Mehmet Ergün, Paul Sime, Michael Tatianos un Carl Westerberg.

No kreisās uz labo: E. De Bruyne, A. Dürrwanger, J. A. Lok, P. Sime, D. Bochnar, L. S. Lazarou, B. Kuczynska, A. Antoniades, P. Welch, M. Pomienski, C. Westerberg, R. Abarquero Grossi.

Saturs

Saīsinājumu saraksts

Kopsavilkums

Ievads

Labas pārvaldības nodrošināšana ir publiskā un privātā sektora struktūru prioritāte

Revīzijas tvērums un mērķi

Apsvērumi

Pārvaldības struktūru izmaiņas un Iekšējās revīzijas dienesta un Revīzijas progresa komitejas izveide

Komisija nošķir savu politisko atbildību un ģenerāldirektoru atbildību par vadību

Komisija likvidēja finanšu kontroliera funkciju un izveidoja iekšējās revīzijas funkciju

Iekšējās revīzijas dienests sākotnēji vairāk pievērsās visai iestādei kopīgiem augsta līmeņa pārvaldības jautājumiem, …

… taču patlaban lielāku uzmanību pievērš Komisijas iekšējās kontroles sistēmai

Viens no pirmajiem pasākumiem, kurus Komisija veica reformu procesā, bija Revīzijas progresa komitejas izveide

Praksē Revīzijas progresa komitejas veiktais pārskats aptver tikai Iekšējās revīzijas dienesta darbu

Iekšējās kontroles un finanšu pārskatu sagatavošanas pielāgošana starptautiskajiem standartiem

Komisija izvēlējās COSO pamatnostādnes kā pamatu saviem iekšējās kontroles standartiem, …

… taču pāreja uz atjauninātajām COSO pamatnostādnēm ir sarežģīta

Gada pārskatu sagatavošana atbilstīgi starptautiskajiem standartiem uzlaboja finanšu pārskatu kvalitāti

Nefinanšu informācijas sniegšana iekšējām un ārējām ieinteresētajām personām

Komisija kopā ar pārskatiem sniedz nefinanšu informāciju, …

… taču tās apjoms ir mazāks nekā citās organizācijās

Kopš 2013. gada Komisija ir ziņojusi par būtisku kļūdu līmeni izdevumos

Saskaņā ar labāko praksi aplēses par riskam pakļautajām summām jāizdara, izmantojot saskaņotas metodes

Pamats Komisijas iekšējo ziņojumu sagatavošanai joprojām ir Romano Prodi reformas gaitā ieviestie ziņojumi

Secinājumi un ieteikumi

I pielikums. | LPPS satvars un COSO 2013. gada pamatnostādnes
II pielikums. | Atsevišķu iestāžu/organizāciju pārskatu sniegšanas sistēmu būtiskākie elementi
III pielikums. | Pārskats par atsevišķu publiskā sektora struktūru gada ziņojumiem un pārskatiem

Komisijas atbilde

Saīsinājumu saraksts

AGRI ĢD: Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts

ARI: augstākā revīzijas iestāde

BKK: Budžeta kontroles komiteja

BUDG ĢD: Budžeta ģenerāldirektorāts

CFD: Centrālais finanšu dienests

CFO: finanšu direktors [Chief Financial Officer]

CIPFA: Sertificēts publisko finanšu un grāmatvedības institūts

COSO: Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komiteja

DEVCO ĢD: Starptautiskās sadarbības un attīstības ģenerāldirektorāts

DIGIT ĢD: Informātikas ģenerāldirektorāts

ERP: Eiropas Revīzijas palāta

ES: Eiropas Savienība

ESAO: Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija

FEE: Eiropas Grāmatvežu federācija [Fédération des Experts-comptables Européens]

FPAA: Finanšu pārskatu apspriešana un analīze

GAO: ASV Valdības pārskatatbildības birojs [Government Accountability Office]

GDP: gada darbības pārskats

ĢD: ģenerāldirektorāts

ĢS: ģenerālsekretariāts

IASB: Starptautisko grāmatvedības standartu padome

IDKD: Informācijas drošības koordinācijas dienests

IFAC: Starptautiskā Grāmatvežu federācija

IFRS: starptautiskie finanšu pārskatu standarti

IIA: Iekšējo revidentu institūts [Institute of Internal Aditors]

IKPS: iekšējā kontrole publiskajā sektorā

IPERIA: Akts par nepareizu maksājumu novēršanu un atgūšanas uzlabošanu

IPK: Starptautiskā Integrēto pārskatu komiteja

IPP: ieteicamās prakses pamatnostādne

IPSAS: starptautiskie publiskā sektora grāmatvedības standarti

IPSASB: Starptautisko publiskā sektora grāmatvedības standartu padome

IRD: Iekšējās revīzijas dienests

IRS: iekšējās revīzijas struktūra

IVP: ikgadējais vadības plāns

KP: kopsavilkuma pārskats

LES: Līgums par Eiropas Savienību

LESD: Līgums par Eiropas Savienības darbību

LPPS: laba pārvaldība publiskajā sektorā

NEK: Neatkarīgo ekspertu komiteja

OLAF: Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai

REGIO ĢD: Reģionālās politikas un pilsētpolitikas ģenerāldirektorāts

RPK: Revīzijas progresa komiteja

RTD ĢD: Pētniecības un inovācijas ģenerāldirektorāts

SG: sagatavošanas grupa

SPPI: stratēģiskā plānošana un programmu izstrāde

VDJ: vadība pa darbības jomām

VP: vadības plāns

Kopsavilkums

I

Pēc Žaka Santēra vadītās Komisijas demisijas, kā arī, atbildot uz Neatkarīgo ekspertu komitejas ziņojumu, Komisija 2000. gada martā apstiprināja Balto grāmatu “Komisijas reforma”, kuras mērķis bija modernizēt Komisijas pārvaldību. Ierosinātās reformas ietvēra prioritāšu noteikšanu un resursu piešķiršanu, cilvēkresursu politikas maiņu, kā arī būtiskas pārmaiņas revīzijas, finanšu pārvaldības un kontroles jomā. Šī Baltā grāmata, kā arī Neatkarīgo ekspertu komitejas ziņojums līdz šai dienai ir ietekmējuši un joprojām ietekmē lēmumu pieņemšanu un pārvaldību Komisijā.

II

Vajadzība panākt izcilību pārvaldības jomā joprojām ir liela. Kādā nesen izstrādātā Komisijas dokumentā skaidrots šādi: “Mēs dzīvojam laikā, kad Eiropas Savienībā izjūtams ievērojams spiediens uz publiskajām finansēm visos līmeņos. (..) Šādos apstākļos ir ārkārtīgi svarīgi publiskajā sektorā ieviest mūsdienīgas sistēmas un standartus.”¹ Laba pārvaldība nav tikai attiecību jautājums, laba pārvaldība nozīmē sasniegt rezultātus un nodrošināt lēmumu pieņēmējiem instrumentus, lai viņi varētu veikt savu darbu. Labai pārvaldībai būtu jāveicina resursu lietderīga izmantošana, jāstiprina pārskatatbildība par resursu pārvaldību, kā arī jāveicina stingra kontrole un jāuzlabo organizatoriskā vadība, pārvaldība un uzraudzība. Ja šie uzdevumi tiek veikti, būtu jāpaaugstinās intervences pasākumu efektivitātei².

III

Lai gan Komisijas ieviestie noteikumi un struktūras lielākoties atbilda labākajai praksei tajā laikā, šī prakse ir pastāvīgi attīstījusies. Tādēļ Palāta izvērtēja pašreizējo pārvaldības sistēmu Komisijā, galveno uzmanību pievēršot revīzijai, finanšu pārvaldībai un kontrolei, lai noteiktu, vai minētās jomas ir saskaņā ar labāko praksi un vai joprojām atbilst iestādes vajadzībām.

IV

Kopš 2000. gada reformām labākā prakse ir turpinājusi attīstīties. Lai gan ir veikti daži pasākumi³, Revīzijas palāta konstatē, ka vairākās jomās Komisija vai nu novirzās no labākās prakses, kas noteikta standartos vai ko ieviesušas Palātas par paraugu izraudzītās starptautiskās iestādes, vai arī pilnībā tai neatbilst.

V

Komisāru politiskās atbildības un ģenerāldirektoru atbildības par darbu nošķiršana nozīmē, ka ne vienmēr ir ticis paskaidrots, vai “politiskā atbildība” ietver atbildību par ģenerāldirektorātiem vai ir nošķirta no tās. Nesen veikto organizatorisko reformu ietekmē sāk mazināties daži no riskiem, ko rada tā dēvētā norobežošanās un noslēpumainības kultūra. Taču, lai turpinātu mazināt būtiskākos riskus, Komisijai būs vēl vairāk jānostiprina pārvaldības struktūra iestādē kopumā.

VI

Iekšējās revīzijas dienests galveno uzmanību pievērš Komisijas iekšējās kontroles sistēmām. Pēdējos gados, risinot visai iestādei kopīgus pārvaldības jautājumus, Komisija cita starpā ir pievērsusies korporatīvās informācijas drošībai. Izdevumi ārpus Komisijas, par kuriem tā ir atbildīga, ir izdevumus pārvaldošajos ģenerāldirektorātos izveidoto revīzijas direktorātu un struktūrvienību atbildības jomā. Šāda situācija ietekmē informāciju, ko sniedz Komisijas Revīzijas komitejai. Revīzijas progresa komitejas (arī neatkarīgu ārējo komitejas locekļu līdzdalības) loma ir vairāk ierobežota nekā revīzijas komiteju loma starptautiskajās iestādēs, kuras Palāta ir izraudzījusies kā paraugus.

VII

Komisija nesen ir sākusi pievienot pārskatiem nefinanšu informāciju. Lai gan pēdējā laikā ir panākti uzlabojumi, tomēr Komisija kopā ar pārskatiem joprojām sniedz mazāk nefinanšu informācijas nekā organizācijas, kuras Palāta izraudzījusies kā labākās prakses paraugus.

VIII

Palāta iesaka Komisijai:

οja Komisija nolemj neievērot labāko praksi, paskaidrot šāda lēmuma iemeslus, kā to nosaka prasības attiecībā uz Eiropas sabiedriskas nozīmes struktūrām;

οaicināt Iekšējās revīzijas dienestu (IRD) veikt vairāk revīzijas darba saistībā ar augsta līmeņa pārvaldības jautājumiem;

οpabeigt iekšējās kontroles sistēmu pieskaņošanu COSO 2013. gada principiem;

οpublicēt gada pārskatus vēl agrāk;

οapkopot dažādos jau pastāvošajos ziņojumos sniegto informāciju, lai izveidotu vienotu pārskatatbildības ziņojumu vai to kopumu, kurā būtu ietverti pārskati, kā arī šādi elementi:

–paziņojums par korporatīvo pārvaldību,

–priekšsēdētāja ziņojums,

–darbības un stratēģisko risku izvērtējums,

–ziņojums par nefinanšu darbības rezultātiem,

–informācija par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu,

–ziņojums par Revīzijas komitejas lomu un secinājumiem,

–ziņojums par vidējā termiņa un ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju, attiecīgā gadījumā norādot saites uz informāciju, kas iekļauta citos ziņojumos;

οiesniegt šo vienoto pārskatatbildības ziņojumu vai to kopumu pārskatu revīzijas vajadzībām un revidenta pārbaudēm par to, vai tajā sniegtā pārējā informācija atbilst grāmatvedības informācijai;

οgada pārskatu vai tai pievienotās informācijas ietvaros publicēt kļūdu līmeņa aplēsi, kas sagatavota, pamatojoties uz saskaņotām metodēm;

οregulāri atjaunināt un publicēt informāciju par savu pārvaldības sistēmu, kā arī sniegt paskaidrojumus par struktūru un procesu izvēli saistībā ar izvēlēto sistēmu;

οpārveidot Revīzijas progresa komiteju par revīzijas komiteju, kurā vairākums locekļu ir neatkarīgi ārējie eksperti, un paplašināt tās mandātu, iekļaujot tajā arī riska pārvaldību, finanšu pārskatus, kā arī ex post kontroles struktūrvienību un revīzijas direktorātu darbu un rezultātus.

1Eiropas Komisijas “Iekšējās kontroles sistēma publiskajā sektorā” ir pieejama šeit: http://ec.europa.eu/budget/pic/index_en.cfm.

2“Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, Sertificēts publisko finanšu un grāmatvedības institūts (CIPFA) / Starptautiskā grāmatvežu federācija (IFAC), 2014. g., 6. lpp.

3Tostarp, tagad papildus pēc uzkrājumu principa sagatavotajiem ES pārskatiem tiek publicēts arī dokuments “Finanšu pārskatu apspriešana un analīze”, tiek ziņots par darbības rezultātiem (2015. gadā šī tēma tika integrēta ziņošanā par pārvaldību, proti, ES budžeta pārvaldības un izpildes ziņojumā) un notiek pāreja uz atjauninātajām COSO 2013. gada iekšējās kontroles integrētajām pamatnostādnēm.

Ievads

Labas pārvaldības nodrošināšana ir publiskā un privātā sektora struktūru prioritāte

01

Virkne korporatīvo neveiksmju pagājušā gadsimta deviņdesmitajos gados pievērsa sabiedrības uzmanību korporatīvās vadības jautājumam, kā arī izvirzīja pārvaldības sistēmas uzlabošanu privātajā sektorā par būtisku politikas prioritāti. Parasti šīs neveiksmes bija saistītas ar situāciju, kad pilns riska vai nelikumīgas rīcības apmērs pārvaldes struktūras locekļiem vai nu nebija zināms, vai arī bija zināms tikai nelielam skaitam tās vadošo (parasti valdes) locekļu. Ņemot vērā bažas par neveiksmēm privātajā sektorā, tika veiktas izmaiņas ES tiesību aktos, pieprasot visām sabiedriskas nozīmes struktūrām⁴ nodrošināt atbilstību pārvaldības kodeksam⁵ un apstiprināt šādu atbilstību to publicētajā gada pārskatā un finanšu pārskatos.

02

Centieni pieņemt labas pārvaldības principus paplašinājās, aptverot arī publisko sektoru. Par to liecina nesen pieņemtais CIPFA/IFAC dokuments “Laba pārvaldība publiskajā sektorā”⁶ (LPPS), kā arī EK virzītā iniciatīva attiecībā uz iekšējo kontroli publiskajā sektorā (IKPS)⁷, kurā uzsvars likts uz atbilstīgu pārvaldību un kontroles pasākumiem valstīs, kas vēlas pievienoties ES.

03

Laba pārvaldība (sk. 1. izcēlumu) nav tikai attiecību jautājums, laba pārvaldība nozīmē sasniegt rezultātus un nodrošināt lēmumu pieņēmējiem instrumentus, lai viņi varētu veikt savu darbu.

1. izcēlums

Laba pārvaldība

“Laba pārvaldība publiskajā sektorā veicina labāk apzinātu lēmumu pieņemšanu, kā arī resursu efektīvu izmantošanu. Laba pārvaldība stiprina pārskatatbildību par šādu resursu pārvaldību. Labu pārvaldību raksturo stingra kontrole, kas izdara būtisku spiedienu uz to, lai tiktu uzlaboti publiskā sektora darbības rezultāti un apkarota korupcija. Laba pārvaldība var uzlabot organizatorisko vadību, pārvaldību un uzraudzību, tādējādi nodrošinot efektīvāku intervenci un galu galā arī labākus rezultātus.”⁸

04

Bažas par pārvaldību Eiropas Komisijā samilza 1999. gadā, kad demisionēja Žaka Santēra vadītā Komisija un, jo īpaši, kad tika publicēts ziņojums, ko sagatavoja Neatkarīgo ekspertu komiteja (NEK), kuru izveidoja Parlaments, lai izmeklētu demisiju izraisījušās problēmas, kā arī lai sniegtu ieteikumus attiecībā uz turpmāko rīcību. Galveno kritiku par pārvaldību Komisijā NEK pamatoja ar sūdzību par to, ka nebija neviena, kurš “būtu gatavs uzņemties atbildību” (sk. 2. izcēlumu). Ņemot vērā šos notikumus, kā arī NEK ziņojumu, Romano Prodi vadītā Komisija 2000. gadā piekrita īstenot visaptverošu reformu ar mērķi modernizēt Komisijas pārvaldību (tā dēvētā Prodi reforma). Baltā grāmata, Komisijas demisija, kā arī NEK ziņojums līdz šai dienai ir ietekmējuši un joprojām ietekmē lēmumu pieņemšanu Komisijā.

2. izcēlums

Pārvaldības un pārskatatbildības sistēmas

Saskaņā ar dokumentu “Laba pārvaldība publiskajā sektorā” “pārvaldība ietver sistēmu, kas ieviesta, lai nodrošinātu, ka tiek noteikti un sasniegti ieinteresēto personu paredzētie rezultāti”.

COSO 2013. gadā⁹ pieņemtie principi paredz, ka pārvaldes struktūra “uzskatāmi parāda, ka ir neatkarīga no vadības, un uzrauga iekšējās kontroles attīstību un rezultātus”¹⁰ (sk. 10. izcēlumu).

Pārskatatbildība ir pārvaldības būtisks elements, jo īpaši publiskajā sektorā. IFAC definē pārskatatbildību kā “procesu, kura ietvaros publiskā sektora struktūras, kā arī tajās strādājošās personas, uzņemas atbildību par saviem lēmumiem un rīcību, tostarp par publiskā finansējuma pārvaldību un visiem darbības rezultātu aspektiem, un pakļaujas atbilstīgai ārējai kontrolei. Pārskatatbildību panāk, nodrošinot, ka visām iesaistītajām pusēm ir skaidra izpratne par saviem pienākumiem, kā arī pamatotā struktūrā skaidri noteikti uzdevumi. Būtībā pārskatatbildība ir pienākums atbildēt par uzticēto atbildību.”¹¹

Komisija ir iesaistīta labas pārvaldības popularizēšanā ES dalībvalstīs ar IKPS tīkla starpniecību. Tā ir uzsvērusi, cik būtiska nozīme ir efektīvai kontrolei un labākās prakses standartu piemērošanai: “Mēs dzīvojam laikā, kad Eiropas Savienībā ir ievērojams spiediens uz publiskajām finansēm visos līmeņos. Vairāk nekā jebkad iepriekš nodokļu maksātāji ikvienā dalībvalstī sagaida līdzekļu lietderīgu izlietojumu, un publiskais sektors ir atbildīgs par tam uzticēto finanšu līdzekļu pārdomātu un efektīvu pārvaldību. Publiskajam sektoram ir uzskatāmi jāparāda, ka resursi tiek izlietoti lietderīgi un ka rezultāti un iznākums ir efektīvi. Šādos apstākļos ir ārkārtīgi svarīgi publiskajā sektorā ieviest mūsdienīgas sistēmas un standartus.”¹²

Iepriekš minēti labākās prakses piemēri, kas izriet no attiecīgajiem kodeksiem un pamatnostādnēm. Šajā ziņojumā Palāta lieto simbolu , lai apzīmētu izcēlumus, kuros sniegti šādi piemēri.

05

Komisija savu reformu programmu balstīja uz trim pīlāriem, proti, reformām prioritāšu noteikšanā un budžeta plānošanā, cilvēkresursu politikas modernizāciju un revīzijas, finanšu pārvaldības un kontroles uzlabojumiem (sk. 1. attēlu). Komisija apgalvoja, ka “kultūras pārmaiņu” perioda pamatā jābūt pieciem pamatprincipiem, proti, Komisijas neatkarībai, atbildībai, pārskatatbildībai, rezultātu efektīvai sasniegšanai un pārredzamībai.

1. attēls

Romano Prodi īstenotās reformas trīs pīlāri (Baltā grāmata)

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz dokumentu “Komisijas reforma, Baltā grāmata — I daļa”, COM(2000) 200 galīgā redakcija/2.

06

Ar reformas pirmo pīlāru tika ieviesti jauni plānošanas un uzraudzības mehānismi ikvienam Komisijas dienestam (vadības plāni (VP) un gada darbības pārskati (GDP)). Trešais pīlārs (sk. 3. izcēlumu) paredzēja vienkāršot noteikumus par izdevumu pilnvarošanu. Viens no jautājumiem, par kuru notika intensīvas debates, bija tas, kā pārvaldīt un apvienot dažādās atbildības jomas Komisijā. Lielākā vērība tika pievērsta Komisijas kā kolēģijas lomai, atsevišķu komisāru un finanšu kontroliera lomai, kā arī ģenerāldirektorātu (ĢD) lomai (tostarp ģenerāldirektoriem, kuri ĢD ietvaros veic galveno administratīvo funkciju).

3. izcēlums

Romano Prodi īstenotās reformas trešais pīlārs: finanšu pārvaldības, kontroles un revīzijas sistēmas modernizācija¹³

Būtisku pārmaiņu veikšana finanšu pārvaldības, kontroles un revīzijas sistēmā atbilstīgi labākajai praksei:

οfinanšu kontroliera atbildības par izdevumu kontroli nodošana ģenerāldirektorātiem;

οkatra ģenerāldirektora deklarācija gada darbības pārskatā (GDP), apliecinot, ka īstenoti atbilstīgi iekšējās kontroles pasākumi un ka resursi izlietoti paredzētajiem mērķiem;

οfinanšu struktūrvienību izveide ģenerāldirektorātos, lai sniegtu ieteikumus un palīdzību citām funkcionālajām struktūrvienībām;

οCentrālā finanšu dienesta izveide, lai sniegtu ieteikumus citiem funkcionālajiem departamentiem;

οIekšējās revīzijas dienesta (IRD) izveide priekšsēdētāja vietnieka reformu jautājumos pakļautībā, lai sniegtu atbalstu vadībai Komisijā;

οīpašas “revīzijas struktūras”, kas sniedz ziņojumus tieši ģenerāldirektoram, izveide katrā ĢD;

οRevīzijas progresa komitejas (RPK) izveide, lai uzraudzītu Komisijas kontroles procesu, revīzijas laikā sniegto ieteikumu īstenošanu, kā arī revīzijas darba kvalitāti.

Kredītrīkotāju un struktūrvienību vadītāju atbildības noteikšana:

οvienkāršotu un viegli pieejamu noteikumu izstrāde, ar kuriem nosaka to darbinieku atbildību, kas pieņem svarīgus lēmumus finanšu jautājumos.

07

Nākamā reforma, kas nebija iekļauta Baltajā grāmatā, bet kas tika ierosināta, apspriežot Komisijas priekšlikumu Finanšu regulas pārskatīšanai, bija ES pārskatu sagatavošanas pamata pārveidošana. Pakļaujoties Padomes izdarītajam spiedienam, Komisija piekrita izaicinājumam līdz 2005. gadam ieviest uzkrājumu grāmatvedības sistēmu, kas balstīta uz starptautiskajiem standartiem¹⁴.

08

Lai īstenotu Romano Prodi reformas, Komisija rīkojās ātri: Revīzijas progresa komiteja (RPK) tikās 2000. gada decembrī (sk. 27. punktu), nākamajā dienā tika iecelts iekšējās revīzijas vadītājs — ārpus iestādes piesaistīts speciālists; jauno Finanšu regulu apstiprināja 2002. gada 25. jūnijā, savukārt jaunos Civildienesta noteikumus — 2004. gada 22. martā. Gada pārskatus, kuri pilnībā atbilda uzkrājumu principam saskaņā ar IPSAS¹⁵, Komisija pirmo reizi sagatavoja 2005. gadā.

09

Komisija 2005. gada decembra Progresa ziņojumā par sasniegto Komisijas reformas īstenošanā norādīja, ka galvenie reformu pamatā esošie principi joprojām ir spēkā un ka Komisija ir apņēmusies “turpmāk attīstīt sasniegto un nodrošināt tās finanšu resursu un cilvēkresursu efektīvu un lietderīgu un atklātu un pārredzamu izmantošanu, lai veicinātu kontroli un panāktu Eiropas iedzīvotāju uzticību”¹⁶.

10

Kopš šā paziņojuma pagājuši vairāk nekā desmit gadi. Lai gan Komisijas ieviestie noteikumi un struktūras lielākoties atbilda tā laika labākajai praksei, pārvaldības noteikumi gan privātajā, gan arī publiskajā sektorā ir pastāvīgi attīstījušies. Komisijas locekļiem vajadzīgi efektīvi līdzekļi, lai īstenotu savu vispārējo atbildību par ES budžeta pārvaldību.

4Piemēram, fondu biržas sarakstos iekļautiem uzņēmumiem (Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK (OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.)).

5Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/34/ES par noteiktu veidu uzņēmumu gada finanšu pārskatiem, konsolidētajiem finanšu pārskatiem un saistītiem ziņojumiem (OV L 182, 29.6.2013.,19. lpp.), (kas grozīta ar Direktīvu 2014/95/ES (OV L 330, 15.11.2014., 1. lpp.)) (Grāmatvedības direktīva).

6“Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, Sertificēts publisko finanšu un grāmatvedības institūts (CIPFA) / Starptautiskā grāmatvežu federācija (IFAC), 2014.

7Iekšējā kontrole publiskajā sektorā ir platforma informācijas un labas prakses apmaiņai starp valsts pārvaldes iestādēm ES.

8“Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, Sertificēts publisko finanšu un grāmatvedības institūts (CIPFA) / Starptautiskā grāmatvežu federācija (IFAC), 2014. g., 6. lpp.

9Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komitejas (COSO) 2013. gada iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes.

10Avots: Iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes, kopsavilkums, © Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komiteja (COSO).

11“Pārvaldība publiskajā sektorā: pārvaldes struktūras perspektīva”, IFAC Publiskā sektora komiteja, 2001. g., 12. lpp.

12Eiropas Komisijas “Iekšējās kontroles sistēma publiskajā sektorā” ir pieejama šeit: http://ec.europa.eu/budget/pic/index_en.cfm.

13Avots: ERP, pamatojoties uz COM(2000) 200 galīgā redakcija/2.

14ERP jau kopš 1978. gada bija ieteikusi to ieviest. Sk. Eduardo Ruiz García rakstu “Revīzijas palātas loma Eiropas iestāžu grāmatvedības sistēmas modernizācijā”, kas 2013. gada maijā publicēts izdevumā Revista Española de Control Externo.

15Starptautiskie publiskā sektora grāmatvedības standarti.

16“Ziņojums par sasniegto Komisijas reformā — Stāvoklis pēc reformas” COM(2005) 668 galīgā redakcija, 21.12.2005.

Revīzijas tvērums un mērķi

11

Galvenais jautājums revīzijas darbā, ko Palāta veica, lai sagatavotu šo ziņojumu, īpašu uzmanību pievēršot revīzijai, finanšu pārvaldībai un kontrolei, bija šāds:

vai pārvaldības sistēma Komisijā atbilst atzītai labākajai praksei¹⁷ un iestādes vajadzībām?

12

Palāta pievērsās šādiem jautājumiem (sk. 1. attēlu un 3. izcēlumu):

οpārvaldības struktūru izmaiņas un Iekšējās revīzijas dienesta un Revīzijas progresa komitejas izveide (15. līdz 31. punkts);

οiekšējās kontroles un finanšu pārskatu sagatavošanas pielāgošana starptautiskajiem standartiem (32. līdz 41. punkts);

οnefinanšu informācijas sniegšana iekšējām un ārējām ieinteresētajām personām (42. līdz 56. punkts).

13

Kā galveno atsauci Palāta izmantoja dokumentu “Laba pārvaldība publiskajā sektorā” (sk. 2. izcēlumu). Palāta ņēma vērā arī agrāk veiktu IFAC pētījumu “Pārvaldība publiskajā sektorā: pārvaldes struktūras perspektīva”, jo īpaši, lai saprastu, ko nozīmēja labākā prakse Romano Prodi īstenotās reformas laikā¹⁸. Galvenais avots, uz ko balstījās Komisijas darbība iekšējās kontroles jomā reformas laikā, bija COSO pamatnostādnes (paskaidrojums sniegts 32. līdz 39. punktā). COSO pamatnostādņu pēdējā pārskatīšana 2013. gadā pamatojas uz principiem, kas paredz iekšējo kontroli iekļaut labas pārvaldības sistēmā. Palāta salīdzināja LPPS un 2013. gada COSO prasības (sk. I pielikumu), lai atspoguļotu Palātas pārdomas par labāko praksi pārvaldības jomā. Palāta ir ņēmusi vērā arī ES direktīvu prasības attiecībā uz sabiedriskas nozīmes struktūrām, kā arī Komisijas ieteikumus šajā jomā.¹⁹

14

Palāta veica revīziju, pārskatot Komisijas dokumentus (Balto grāmatu, iekšējos un ārējos ziņojumus), kā arī attiecīgo starptautisko organizāciju (CIPFA, FEE, IASB, IFAC, ESAO²⁰ u. c.), akadēmisko aprindu pārstāvju un citu sagatavotos dokumentus. Palāta organizēja sanāksmes ar galvenajām iesaistītajām personām Komisijā, tostarp ar RPK locekļiem, kā arī ar RPK Sagatavošanas grupas, IRD, Ģenerālsekretariāta (ĢS) un Budžeta ģenerāldirektorāta (BUDG ĢD) pārstāvjiem. Palāta pārrunāja labāko praksi ar ekspertu mērķgrupas pārstāvjiem — tajā bija pārstāvētas vadošās starptautiskās organizācijas, publiskā sektora revidenti, neatkarīgi eksperti un universitātes —, kā arī apsprieda reformu procesu ar dalībniekiem, kuriem bija svarīga loma šajā procesā. Palāta aptaujāja ES dalībvalstu augstākās revīzijas iestādes par pārvaldību publiskajā sektorā to jurisdikcijās. Palāta ņēma vērā tās veikto revīziju rezultātus un ziņojumus kopš 2001. gada.

17Šajā ziņojumā mēs lietojam terminu “labākā prakse”, ar ko apzīmējam visus atsauces dokumentos izmantotos dažādos terminus “labākā prakse”, “vadošā prakse” vai “laba prakse”.

18“Pārvaldība publiskajā sektorā: pārvaldes struktūras perspektīva”, IFAC, 2001. g.

19Grāmatvedības direktīva (sk. 4. zemsvītras piezīmi), Komisijas 2014. gada 9. aprīļa Ieteikums attiecībā uz paziņojumu par korporatīvo pārvaldību (“izpildi vai paskaidro”) kvalitāti (OV L 109, 12.4.2014., 43. lpp.). Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīva 2014/56/ES, ar kuru groza Direktīvu 2006/43/EK, ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas (OV L 158, 27.5.2014., 196. lpp.) (Direktīva par obligātajām revīzijām), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 537/2014 par īpašām prasībām attiecībā uz obligātajām revīzijām sabiedriskas nozīmes struktūrās un ar ko atceļ Komisijas Lēmumu 2005/909/EK (OV L 158, 27.5.2014., 77. lpp.).

20Sk. saīsinājumu sarakstu šā ziņojuma sākumā.

Apsvērumi

Pārvaldības struktūru izmaiņas un Iekšējās revīzijas dienesta un Revīzijas progresa komitejas izveide

Komisija nošķir savu politisko atbildību un ģenerāldirektoru atbildību par vadību

15

Eiropas Komisija ir ES izpildvaras iestāde. Tās pārvaldes struktūra (sk. 4. izcēlumu), proti, komisāru kolēģija (turpmāk — kolēģija) ir Komisijas galīgā lēmējinstance. Komisijai saskaņā ar Līgumu ir kopīga atbildība par budžeta izpildi. Taču Komisijas atbildība ir krietni vien plašāka par budžeta izpildi. Praksē tai ir monopoltiesības uz ES tiesību aktu ierosināšanu²¹, tā izstrādā noteikumus par tiesību aktu īstenošanu, kā arī pilda svarīgu uzdevumu ES tiesību aktu izpildes nodrošināšanā²².

16

Atsevišķiem komisāriem uztic atbildību par konkrētām politikas jomām. Tas nozīmē, ka lielākajai daļai komisāru ir vadītāja loma vienā vai vairākos ģenerāldirektorātos (ĢD)²³. Ģenerāldirektorātus vada ģenerāldirektori²⁴. Komisijas pilnvaras apstiprināt ES izdevumus praksē ir deleģētas ģenerāldirektoriem (veicot šo funkciju, viņi tiek saukti par deleģētajiem kredītrīkotājiem).

4. izcēlums

Pārvaldes struktūra

“Pārvaldes struktūra ir persona(-s) vai grupa, kuras galvenā atbildība ir uzraudzīt iestādes stratēģisko virzību, darbību un pārskatatbildību. Pārvaldes struktūrai ir izšķiroša vadošā loma attiecībā uz iestādes pārvaldības īstenošanu, novērtēšanu un uzlabošanu.”²⁵

17

Priekšsēdētājs Žans Klods Junkers 2014. gada novembra paziņojumā par Komisijas darba metodēm uzsvēra, ka “komisāriem būtu jāuzņemas pilnīga politiskā atbildība par darbu, ko veic dienesti, kuri viņiem sniedz ziņojumus”²⁶. Priekšsēdētājs arī organizēja kolēģiju ar mērķi, lai tā “strādātu kopā kā spēcīga komanda, sadarbojoties savā starpā (..), lai pārvarētu norobežošanās un noslēpumainības mentalitāti, kopā strādājot tajās jomās, kurās mēs (kolēģija) patiešām spējam panākt pārmaiņas”²⁷ (sk. 2. attēlu).

18

Kopš reformas īstenošanas Komisijai palīdz vairākas turpmāk minētās vadības grupas (sk. 3. attēlu).

οVDJ²⁸ koordinācijas grupa: izveidota, lai koordinētu politikas un stratēģijas jautājumus, kuri saistīti ar reformas trim virzieniem (stratēģiskā plānošana un programmu izstrāde, cilvēkresursu politika, finanšu pārvaldība un revīzija). Kopš 2015. gada šīs koordinācijas grupas pārziņā ir arī visas Komisijas IT pārvaldības jautājumi. Šo grupu vada ģenerālsekretārs, un tajā kopīgi darbojas ģenerāldirektori un to kabinetu pārstāvji²⁹, kas ir atbildīgi par galvenajām funkcijām.

οĢenerāldirektoru grupa: izveidota, lai īstenotu reformu, taču patlaban uzrauga politikas īstenošanas koordinēšanu un nodrošina forumu diskusijām par horizontālā līmeņa jautājumiem.

οResursu direktoru grupa: izveidota, lai kontrolētu īpašus jautājumus saistībā ar reformas īstenošanu; tā ir resursu direktoru³⁰ konsultatīvā struktūra, kuras mērķis ir veicināt Komisijas resursu saskaņotu un optimālu pārvaldību, kā arī nodrošināt, ka tiek ņemtas vērā funkcionālo dienestu vajadzības. Šī grupa nodrošina forumu diskusijām un labākās prakses apmaiņai starp horizontālajiem un funkcionālajiem dienestiem.

2. attēls

Komisāru kolēģija laikā no 2014. gada novembra līdz 2016. gada jūnijam¹

1Komisārs Jonathan Hill 2016. gada 15. jūlijā atkāpās no amata, un viņa portfeli pārņēma priekšsēdētāja vietnieks Valdis Dombrovskis un komisārs Pierre Moscovici.

Avots: ERP, pamatojoties uz paziņojuma “Eiropas Komisijas darba metodes 2014.–2019. gadā”, C(2014) 9004, 3. pielikumu.

3. attēls

Kolēģijai nodrošinātās informācijas plūsmas attiecībā uz iekšējo kontroli

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

19

Ģenerālsekretariāts (ĢS) ir atbildīgs par vairākiem korporatīvajiem procesiem, tostarp par lēmumu pieņemšanu, dokumentu pārvaldību, darbības nepārtrauktības nodrošināšanu, kā arī stratēģisko plānošanu un programmu izstrādi. Tas pārvalda koleģiālo lēmumu pieņemšanas procesu un nodrošina atbalstu priekšsēdētājam un viņa vietniekiem. Ģenerālsekretariāts koordinē darbību dažādās politikas jomās un Komisijas departamentos un veic Komisijas “saskarnes” funkciju, kā arī pārvalda attiecības ar citām Eiropas iestādēm, dalībvalstu parlamentiem, nevalstiskām organizācijām un struktūrām.

20

Viens no Neatkarīgo ekspertu komitejas (NEK) uzdevumiem bija rūpēties par to, lai ģenerāldirektori netiktu atstāti bez atbalsta³¹. Tādēļ tā ieteica izveidot Centrālo finanšu dienestu. Šis dienests BUDG ĢD paspārnē nodrošina atbalstu un konsultācijas jautājumos par finanšu pārvaldību, finanšu noteikumu un tiesību aktu interpretāciju, iekšējo kontroli un riska pārvaldību.

21

Līdz reformas īstenošanai Komisijas finanšu kontrolieris bija atbildīgs par visu izdevumu apstiprināšanu. Šī finanšu kontroliera funkcija izraisīja kritiku par to, ka ģenerāldirektorātu atbildība par ES līdzekļu izlietošanu būtībā aprobežojās tikai ar finanšu kontroliera apstiprinājuma (vīzas) iegūšanu (sk. 4. punktu). Komisija atcēla finanšu kontroliera funkciju un atbildību par pārbaudēm uzticēja ģenerāldirektorātiem. Pāreja no centralizētas ex ante apstiprināšanas sistēmas uz decentralizētas atbildības sistēmu, kā arī ex post pārskatatbildību bija reformas stūrakmens. Taču tas nozīmē, ka nekad tā arī nav bijis skaidrs, vai Komisijas atbildība kopumā ietver atbildību par ģenerāldirektoru rīcību, vai arī Komisijas atbildība ir nošķirta no ģenerāldirektoru atbildības (sk. 4. attēlu).

4. attēls

Komisijas pārskatatbildība

1“Eiropas Savienības 2014. gada konsolidētie finanšu pārskati” COM(2015) 377 final, 23.7.2015., 11. lpp. Attiecīgos ierēdņus — parasti ģenerāldirektorus un dienestu vadītājus — dēvē par deleģētajiem kredītrīkotājiem vai DK, vai saīsinot — par kredītrīkotājiem.

2Komisijas kredītrīkotājs ir 28 komisāru kolēģija. Kolēģija, pieņemot konkrētus lēmumus, deleģē finanšu pārvaldības uzdevumus ģenerāldirektoriem, kuri tādējādi kļūst par “deleģētajiem kredītrīkotājiem”. Ģenerāldirektori šos uzdevumus deleģē tālāk direktoriem, nodaļu vadītājiem u. c., kuri tādējādi kļūst par “pastarpināti deleģētajiem kredītrīkotājiem” saskaņā ar Finanšu regulas 56., 65. un 66. pantu.

3Galvenie dati par Komisijas cilvēkresursiem 2016. gadā — darbiniekiem (izņemot izpildaģentūru darbiniekus).

Avots: ERP, pamatojoties uz Komisijas informāciju un datiem.

22

Tomēr juridiskā situācija ir skaidra. Saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (turpmāk — “Līgums”) Komisijai ir kopīga atbildība par budžeta izpildi³². Šis princips atspoguļots Finanšu regulā, kurā skaidri noteikts, ka “katra iestāde pilda kredītrīkotāja pienākumus”³³. Komisija uzņemas šo atbildību, lai gan tā deleģēta ģenerāldirektoriem (sk. 5. izcēlumu), un tādējādi kredītrīkotājs (Komisija) ir atbildīgs par “ieņēmumu un izdevumu izpildi saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu, kā arī par to, lai nodrošinātu, ka tiek ievērotas prasības attiecībā uz likumību un pareizību”³⁴.

5. izcēlums

Komisijas atbildība

Neatkarīgo ekspertu komiteja (NEK) 1999. gadā uzsvēra, ka “varas avots Komisijā ir pati komisāru kolēģija. Tieši tādēļ atbildība par visām administrācijas darbībām ir jāuzņemas atsevišķiem komisāriem un ar viņu starpniecību — kolēģijai. (..) Deleģēšanas ķēde sākas Komisijas līmenī ar komisāra starpniecību. Tādēļ viņa vai viņš uzņemas galīgo atbildību par visiem finanšu jautājumiem, tostarp par iekšējo kontroli, turklāt komisārs uzņemas atbildību kā kolēģijas loceklis.”

BKK³⁵ 2007. gada darba dokumentā “Pārvaldība Eiropas Komisijā”³⁶ pauda kritiku par dažiem reformas elementiem. BKK nostāja bija šāda: “Redzot Komisijas norobežotās struktūras un ar to saistīto informācijas un varas koncentrāciju ģenerāldirektorātos, ikvienam vajadzēja saprast, ka nekāda veida nopietnas pārvaldības nebūs, ja nebūs funkcionālās pakļautības kārtības starp visu ģenerāldirektorātu saistītajiem dienestiem. Tas nenotika. (..) Visa institūcija kopā maksā cenu par katra ģenerāldirektorāta uzskatīšanu par neatkarīgu feodālu valdījumu ar saviem kontrolieriem, saviem grāmatvežiem un saviem iekšējiem revidentiem, kuri ir pakļauti tikai ģenerāldirektoram, un tas neatbilst Līgumam, kurā kolēģijai noteikta kolektīva atbildība”.

Šajā ziņojumā Palāta lieto simbolu , lai apzīmētu izcēlumus, kuros sniegti piemēri par Parlamenta izdarīto spiedienu.

Komisija likvidēja finanšu kontroliera funkciju un izveidoja iekšējās revīzijas funkciju

23

Centralizētās finanšu kontroliera ex ante funkcijas likvidēšana un “mūsdienīga Iekšējās revīzijas dienesta” izveidošana³⁷ (sk. 6. izcēlumu) bija Romano Prodi īstenotās reformas būtisks elements. Komisija 2001. gada aprīlī izveidoja IRD³⁸ (tā jau bija iecēlusi iekšējo revidentu (sk. 8. punktu)). Notika plašas debates par to, kā būtu jāorganizē iekšējā revīzija (iestādes mērogā vai atsevišķos ģenerāldirektorātos). Galu galā Komisija papildus centrālajam Iekšējās revīzijas dienestam izveidoja īpašas revīzijas struktūras (ĪRS), kuras bija pakļautas tieši katram ģenerāldirektoram. Komisija 2015. gadā šīs revīzijas struktūras likvidēja.

24

Galvenajos izdevumus pārvaldošajos ģenerāldirektorātos joprojām ir ex post kontroles struktūrvienības un revīzijas direktorāti, kuri pārbauda izdevumus. Tā, piemēram, DEVCO ĢD šādās struktūrvienībās ir apmēram 180 darbinieku, AGRI ĢD — 130, RTD ĢD — 100 un REGIO ĢD — 90. 2016. gadā IRD bija 147 darbinieki³⁹.

6. izcēlums

Iekšējās revīzijas nozīme publiskajā sektorā

“Iekšējās revīzijas funkcija ir sniegt neatkarīgu un objektīvu ticamību un konsultāciju pakalpojumus, lai radītu pievienoto vērtību un uzlabotu struktūras darbību. Iekšējās revīzijas darbība palīdz struktūrai sasniegt mērķus, piemērojot sistemātisku un disciplinētu pieeju, pēc kuras novērtēt un uzlabot pārvaldības, riska vadības un kontroles procesu efektivitāti. Iekšējās revīzijas ziņojumi var attiekties uz dažādām jomām, tostarp jomām, kuras saistītas ar līdzekļu lietderīgu izlietojumu un krāpšanas un korupcijas novēršanu un konstatāciju.”⁴⁰

Šī definīcija saskan ar Iekšējo revidentu institūta (IIA) definīciju “Iekšējā revīzija ir neatkarīga konsultatīva darbība, kas sniedz objektīvu pārliecību un kas ir paredzēta tam, lai dotu pievienoto vērtību un uzlabotu organizācijas darbības. Tā palīdz organizācijai sasniegt mērķus, piemērojot sistemātisku un disciplinētu pieeju, pēc kuras novērtēt un uzlabot riska vadības, kontroles un pārvaldības procesu efektivitāti.”

Iekšējās revīzijas dienests sākotnēji vairāk pievērsās visai iestādei kopīgiem augsta līmeņa pārvaldības jautājumiem, …

25

Jautājums par pārvaldības sistēmu bija Komisijai īpaši svarīgs, jo tā īstenoja Balto grāmatu. Sākotnēji šā iemesla dēļ IRD daudz pievērsās visai iestādei kopīgiem augsta līmeņa pārvaldības jautājumiem⁴¹. Pēdējos gados IRD darbs ir bijis saistīts gan ar atsevišķu ģenerāldirektorātu procesiem, gan pārvaldību. Visai iestādei kopīgi pārvaldības jautājumi pēdējos gados ir cita starpā ietvēruši korporatīvās informācijas drošību (sk. 7. izcēlumu). Palāta ir ņēmusi vērā IRD ieteikumu⁴² īstenot “korporatīva līmeņa centrālus pasākumus (..) ar mērķi nodrošināt konsekventu, uzticamu, pilnīgu un visaptverošu pieeju pamatdarbību līmenī, kā arī pārskatu par (..) visai Komisijai kopīgiem jautājumiem”, tostarp krāpšanas novēršanu un atklāšanu. Ārējā novērtētāja veikts ģenerāldirektorātu apsekojums parādīja, ka, lai gan IRD darbs kopumā tika visai atzinīgi novērtēts, IRD ietekmes uz korporatīvo vadību vērtējums bija ievērojami zemāks.

7. izcēlums

Daži būtiski IRD ieteikumi attiecībā uz pārvaldību nav īstenoti

Savā 2006. gada ziņojumā IRD ieteica Komisijai sagatavot gada paziņojumu par pārvaldību: “Lai sasniegtu pilnību un darītu zināmu pārvaldības struktūru un tās neseno attīstību ieinteresētajām personām, Komisijai jāapraksta sava pārvaldības politika un prakse, vēlams kopsavilkuma pārskatā, kurā apkopoti ģenerāldirektorātu gada darbības pārskati, jādara tas pieejams savā tīmekļa vietnē un jānodrošina tā regulāra atjaunināšana”.⁴³

Komisijas pārvaldības sistēma pēdējo reizi tika publicēta 2007. gadā (sk. 45. punktu).

Savā 2009. gada ziņojumā IRD ieteica iestādēm sagatavot pārskatu par kopīgajiem procesiem: “Riska pārvaldības pārskats — būtu ievērojami jāpaplašina Ģenerālsekretariāta un BUDG ĢD pašreizējā loma, lai panāktu, ka efektīvi tiek uzraudzīta riska pārvaldības īstenošana Komisijā, lai veicinātu labākās prakses izmantošanu riska pārvaldības jomā, kā arī lai noteiktu riskus, kuriem ir pakļauta Komisija kā iestāde kopumā”.⁴⁴

Komisijas galvenie dienesti pilnībā nepiekrita šim ieteikumam, jo uzskatīja, ka tas neatbilst Komisijas pieejai, kas paredz galīgo atbildību uzticēt ģenerāldirektorātiem⁴⁵.

IRD 2015. gadā veica korporatīvās informācijas drošības pārvaldības revīziju. IRD pārbaudīja, vai pārvaldības struktūras un īstenotie pasākumi ir piemēroti, lai nodrošinātu, ka Komisijas informācijas sistēmas un procesi darbojas atbilstīgi vispāratzītiem drošības noteikumiem.

Ņemot vērā IRD ieteikumu, Komisija izveidoja Informācijas drošības koordinācijas dienestu (IDKD) un jaunu IT drošības direktorātu.

… taču patlaban lielāku uzmanību pievērš Komisijas iekšējās kontroles sistēmai

26

Komisijas būtiskākais apdraudējums ir saistīts ar tās izdevumu likumību un pareizību. Palātas veikums norāda uz likumības un pareizības jomā pieļauto kļūdu būtisko ietekmi visā laikposmā kopš Komisijas reformas. IRD centieni ir vērsti uz Komisijas iekšējās kontroles sistēmām. Lai gan šāda koncentrēšanās ir saprotama, ņemot vērā ievērojamo darbu, ko veic citas struktūras (revidenti dalībvalstīs, revīzijas direktorāti izdevumus pārvaldošajos ģenerāldirektorātos, ERP), šāds ierobežots tvērums ietekmē informāciju, kas tiek sniegta Revīzijas progresa komitejai. IRD mandāts neietver darbības ārpus Komisijas — par tām ir atbildīgas ex post kontroles struktūrvienības izdevumus pārvaldošajos ģenerāldirektorātos (sk. 24. punktu). Šo struktūrvienību un direktorātu konstatējumus Komisijas revīzijas komiteja, proti, Revīzijas progresa komiteja, neņem vērā.

Viens no pirmajiem pasākumiem, kurus Komisija veica reformu procesā, bija Revīzijas progresa komitejas izveide

27

Revīzijas progresa komitejas (RPK) pirmā sanāksme notika 2000. gada decembrī, tādējādi RPK ir viena no visilgāk pastāvējušajām struktūrvienībām reformētajā pārvaldības struktūrā. RPK sākotnēji bija komisārs budžeta jautājumos (Komitejas priekšsēdētājs), priekšsēdētāja vietnieks administrēšanas un reformu jautājumos un vēl divi Komisijas locekļi.

28

Saskaņā ar labāko praksi lielākajai daļai revīzijas komitejas locekļu vajadzētu būt neatkarīgiem ārējiem speciālistiem (sk. 8. izcēlumu). Komisija iecēla pirmo ārējo RPK locekli 2001. maijā un otro — 2004. gadā. Šādā sastāvā komitejā bija līdz tam laikam lielākais neatkarīgu ārējo speciālistu īpatsvars (divi no sešiem RPK locekļiem). 2005. gadā no Komisijas pārstāvju vidus iecelto komitejas locekļu skaits palielinājās līdz pieciem komitejas locekļiem un 2007. gadā — līdz septiņiem, tādējādi samazinot ārēji iecelto komitejas locekļu īpatsvaru līdz diviem no deviņiem komitejas locekļiem. Revīzijas laikā šīs pārmaiņas vēl turpinājās. Komisijas priekšsēdētāja pirmais vietnieks vada pašreizējo RPK (2014.–2019. gads), un trīs komisāri ir RPK locekļi visā mandāta termiņā. Vēl trīs komisāri darbojas komitejā rotācijas kārtībā, mainoties mandāta termiņa vidū. Liela daļa iekšējo komitejas locekļu pārstāv ģenerāldirektorātus, kuriem ir būtiskākie izdevumi. Komisāri, kas darbojas RPK, ir atbildīgi par aptuveni 80 % ES budžeta izdevumu no to mandāta termiņa sākuma līdz 2017. gada jūlijam un par aptuveni 60 % ES budžeta izdevumu no 2017. gada augusta līdz mandāta termiņa beigām. Turklāt RPK nolikumā ir ietverti noteikumi ar mērķi vēl vairāk nodrošināt to, lai netiktu apdraudēta atsevišķu RPK locekļu neatkarība, proti, locekļiem ir jādeklarē interešu konflikts un jāatturas izteikt komentārus gadījumos, kad RPK skata revīzijas ziņojumu, kas attiecas uz konkrētā locekļa struktūrvienību.

8. izcēlums

Revīzijas komitejas

“Laba prakse publiskā sektora pārvaldes struktūrās ir izveidot revīzijas komiteju vai līdzvērtīgu struktūrvienību vai funkciju. Revīzijas komiteja ir vēl viens avots, kas nodrošina pārliecību par iestādes sistēmu, ko izmanto, lai pārvaldītu riskus, uzturētu efektīvas kontroles vidi un ziņotu par finanšu un nefinanšu rezultātiem. Komitejas darba efektivitāte ir atkarīga no tā, vai šī komiteja ir neatkarīga no izpildinstitūcijas. Komitejai var būt ievērojama nozīme šādās jomās:

οpalīdzības sniegšana, lai uzlabotu riska pārvaldības un iekšējās kontroles atbilstību un efektivitāti;

οlabas pārvaldības principu veicināšana un to piemērošana lēmumu pieņemšanā;

οiekšējās revīzijas uzraudzība un atbalsts iekšējās revīzijas kvalitātes uzlabošanai, jo īpaši, stiprinot organizatorisko neatkarību;

οārējās revīzijas objektivitātes un nozīmes stiprināšana un tādējādi revīzijas funkcijas efektivitātes uzlabošana;

οizpratnes veicināšana par pārdomātas riska pārvaldības un iekšējās kontroles nepieciešamību, kā arī iekšējās un ārējās revīzijas laikā sniegto ieteikumu īstenošana;

οatbalsts iestādei ētiskas pārvaldības vērtību stiprināšanā, tostarp efektīva sistēma krāpšanas un korupcijas apkarošanai.

Lai uzlabotu revīzijas komitejas efektivitāti, lielākajai daļai tās locekļu jābūt pārvaldes struktūras neatkarīgiem pārstāvjiem. Ir svarīgi arī, lai publiskā sektora iestādes gada pārskatā tiktu iekļauta atbilstīga informācija par revīzijas komitejas mandātu, darbību, īstenotajiem pasākumiem un rezultātiem.”⁴⁶.

29

RPK pienākumi cita starpā ir uzraudzīt iekšējās revīzijas darba kvalitāti un nodrošināt, ka Komisijas ģenerāldirektorāti un dienesti pienācīgi ņem vērā un izpilda revīzijas laikā sniegtos ieteikumus⁴⁷. Pirms katras RPK sanāksmes notiek Sagatavošanas grupas (SG) sanāksmes — šajā grupā ir RPK divi ārējie locekļi, kā arī RPK pārstāvēto komisāru kabinetu pārstāvji (sk. 1. tabulu). Pastāvīgu uzaicinājumu piedalīties sanāksmēs saņem IRD, DIGIT ĢD, BUDG ĢD, kā arī Ģenerālsekretariāts direktoru līmenī.

1. tabula

Revīzijas progresa komitejas un tās Sagatavošanas grupas sanāksmju skaits 2011.–2016. gadā

Gads | RPK sanāksmes | SG sanāksmes
2011 | 4 (tostarp viena sanāksme, īstenojot rakstisku procedūru) | 12
2012 | 4 (tostarp viena sanāksme, īstenojot rakstisku procedūru) | 9
2013 | 4 (tostarp viena sanāksme, īstenojot rakstisku procedūru) | 9
2014 | 3 (tostarp divas sanāksmes, īstenojot rakstisku procedūru) | 6
2015 | 2 (tostarp viena sanāksme, īstenojot rakstisku procedūru) | 6
2016. g.–līdz šim laikam (24. maijs) | 3 | 4

Avots: Eiropas Revīzijas palāta, pamatojoties uz Komisijas dokumentiem.

Praksē Revīzijas progresa komitejas veiktais pārskats aptver tikai Iekšējās revīzijas dienesta darbu

30

Turpmāk 2. tabulā redzams, ka RPK galveno uzmanību pievērš iekšējās revīzijas ziņojumiem. RPK locekļi turpmāk plāno izskatīt jautājumus, kas izriet no ārējā revidenta (ERP) gada pārskatiem un īpašajiem ziņojumiem. RPK neizskata konstatējumus, ko izdarījuši revīzijas direktorāti un ex post kontroles struktūrvienības ģenerāldirektorātos, kas atbild par līdzekļu izlietojumu (sk. 26. punktu).

2. tabula

Revīzijas progresa komitejas un salīdzinājumam atlasītu revīzijas komiteju funkcijas/sastāvs salīdzinājumā ar labāko praksi, kas ieteikta labas pārvaldības publiskajā sektorā pamatprincipos

Labākā prakse, kas ieteikta labas pārvaldības publiskajā sektorā pamatprincipos | Komisijas Revīzijas progresa komiteja² | Dažu atlasītu revīzijas komiteju funkcijas¹
Pasaules Pārtikas programmas Revīzijas komiteja | Eiropas Investīciju bankas Revīzijas komiteja | Pasaules Bankas grupas Revīzijas komiteja | Apvienoto Nāciju Organizācijas Neatkarīga padomdevēja komiteja
Sniegt pārliecību par riska pārvaldības sistēmu | x | √ | √ | √ | √
Sniegt pārliecību par iekšējās kontroles sistēmu | x | √ | √ | √ | √
Sniegt pārliecību par sistēmu, ko izmanto, lai ziņotu par finanšu un nefinanšu rezultātiem | x | √ | √ | √ | √
Uzraudzīt iekšējo revīziju | √ | √ | √ | √ | √
Uzlabot ārējās revīzijas efektivitāti | x | √ | √ | √ | x
Vairākums neatkarīgu locekļu | x | √ | √ | √ | √

1Avoti: Pasaules Pārtikas programma, “Pasaules Pārtikas programmas Revīzijas komitejas darba uzdevums” (2011. gada novembris); Eiropas Investīciju banka, “Revīzijas komitejas statūti” (2007. gada jūnijs); Pasaules Bankas grupa, “Pasaules Bankas Rezolūcija par pastāvīgajām komitejām” (2009. gads), A pielikums: Revīzijas komitejas darba uzdevums; Apvienoto Nāciju Organizācija, “Neatkarīgas revīzijas padomdevējas komitejas darba uzdevums un Iekšējās uzraudzības pakalpojumu biroja stiprināšana” (2007. gada jūnijs).

2Avots: Eiropas Revīzijas palāta. RPK statūti attiecas arī uz ārējo revīziju (sk. 30. punktu).

31

Komisijas paziņojumā par RPK statūtiem noteikts šādi: “Revīzijas komitejām ir arvien būtiskāka nozīme, lai nodrošinātu pārredzamību un pārskatatbildību, ko iedzīvotāji un citas ieinteresētās personas pamatoti pieprasa publiskā sektora struktūrām”⁴⁸. RPK patlaban ir Komisijas “revīzijas komiteja”. Palāta pārbaudīja RPK, pamatojoties uz labākās prakses kritērijiem (8. izcēlums) un kā paraugus izvēloties starptautiskas iestādes (2. tabula). Šajās starptautiskajās iestādēs visi revīzijas komiteju locekļi ir neatkarīgi eksperti. Taču Komisijā septiņi no deviņiem RPK locekļiem ir iekšējie revidenti.

Iekšējās kontroles un finanšu pārskatu sagatavošanas pielāgošana starptautiskajiem standartiem

Komisija izvēlējās COSO pamatnostādnes kā pamatu saviem iekšējās kontroles standartiem, …

9. izcēlums

Iekšējā kontrole

“Iekšējā kontrole ir process, kuru īsteno direktoru valde, pārējie vadītāji un citi darbinieki un kura uzdevums ir nodrošināt pamatotu pārliecību, ka tiek sasniegti mērķi saistībā ar darbību, pārskatu sagatavošanu un atbilstības nodrošināšanu.”⁴⁹

32

Komisija veica izmaiņas savā iekšējās kontroles (sk. 9. izcēlumu) sistēmā, īstenojot Romano Prodi reformu (sk. 1. attēlu un 3. izcēlumu). Jaunā sistēma būtiski atšķīrās no iepriekšējās sistēmas, kuras pamatā bija finanšu kontroliera centralizēts apstiprinājums (vīza). Komisija savu kontroles sistēmu balstīja uz COSO 1992. gada pamatnostādnēm (sk. 10. izcēlumu) un COSO iekšējās kontroles definīciju ieviesa Finanšu regulā⁵⁰.

33

Komisija 2001. gadā ieviesa 24 kontroles standartus, kurus papildināja pamatprasību kopums, ar ko noteica īpašas praktiskas darbības, kurām būtu jābūt ikvienas struktūrvienības iekšējās kontroles sistēmas pamatā. Komisija pieprasīja ģenerāldirektorātiem katru gadu izvērtēt savu atbilstību pamatprasībām un ziņot par to. Šo ziņojumu pamatā ir iekšējie pārskati, vadības pašnovērtējumi un attiecīgās revīzijas pārbaudes, ko veic IRD un ERP. Par sasniegumiem iepriekšminēto standartu īstenošanā Palāta ziņoja gada pārskatos laikposmā no 2002. līdz 2008. gadam.

34

Komisija pārskatīja savu iekšējās kontroles sistēmu 2007. gadā, samazinot standartu skaitu līdz 16 standartiem. Komisija pieprasīja ģenerāldirektorātiem sniegt ziņojumus ārkārtas gadījumos (tikai tad, ja tie nebija piemērojuši kādu no standartiem). Komisija vēl vairāk samazināja prasību skaitu 2014. gadā. Ģenerāldirektorāti 2014. gadā novērtēja savus sasniegumus un ziņoja, ka Komisijā kopumā ir īstenojuši 98 % iekšējo kontroles standartu⁵¹. 2016. gadā Komisija plāno atjaunināt iekšējās kontroles sistēmu, lai pieskaņotu to 2013. gada COSO pamatnostādnēm⁵².

10. izcēlums

COSO pamatnostādnes

Avots: 2013. gada COSO iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes.
© Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komiteja (COSO). Visas tiesības aizsargātas. Saņemta atļauja informācijas izmantošanai.

COSO pamatnostādnes publicēja 1992. gadā Amerikas Savienotajās Valstīs, un tās sākotnēji bija paredzētas privātiem uzņēmumiem. Patlaban tās plaši piemēro gan privātajā, gan arī publiskajā sektorā visā pasaulē. COSO 2013. gada maijā publicēja atjauninātas pamatnostādnes. COSO ir noteikusi, ka pēc pārejas perioda beigām 2014. gada decembrī 1992. gada pamatnostādnes ir aizstātas ar 2013. gadā atjauninātajām pamatnostādnēm.

Ar 2013. gadā pieņemtajām pamatnostādnēm tika ieviesti 17 principi, kas nepieciešami efektīvai iekšējai kontrolei. Vadība var noteikt, ka kāds no principiem nav būtisks, pamatojoties uz faktiskajiem apstākļiem. Ja princips ir būtisks, taču netiek piemērots un nedarbojas, tas norāda uz būtisku trūkumu iekšējās kontroles sistēmā.

Jaunās COSO prasības ir lielākā mērā vērstas uz pārvaldības jēdzieniem, tostarp nepieciešamību noteikt uzraudzības pienākumus valdei un tās komitejām par katru iekšējās kontroles komponentu (Palāta veikusi COSO 2013. gada prasību salīdzinājumu ar LPPS prasībām I pielikumā).

… taču pāreja uz atjauninātajām COSO pamatnostādnēm ir sarežģīta

35

Palāta COSO 2013. gada pamatnostādņu prasības un LPPS prasības ir izklāstījusi I pielikumā. Komisijas iekšējās kontroles standarti ietver lielāko daļu COSO 2013. gada principu. Taču pabeigt pāreju uz jaunajām COSO pamatnostādnēm ir problemātiski, jo tās paredz prasības organizācijām pārvaldes struktūru līmenī, uzsverot pārvaldes struktūru pienākumu uzraudzīt visu iekšējās kontroles sistēmas komponentu sniegumu (sk. 11. izcēlumu, COSO 2. princips), kā arī prasa panākt visu kontroles elementu ieviešanu un darbību pirms COSO standartu īstenošanas organizācijā (sk. I pielikumu). Palāta 36. līdz 39. punktā apskata COSO pamatnostādņu trīs elementus, kuru īstenošana būs problemātiska.

11. izcēlums

COSO pamatnostādņu trīs problemātiski īstenojami elementi

COSO 2. princips

“Valde uzskatāmi parāda, ka ir neatkarīga no vadības, un uzrauga iekšējās kontroles attīstību un rezultātus.”

COSO 5. princips

“Organizācija uzliek atbildību personām par tām uzticēto iekšējās kontroles pienākumu izpildi, tiecoties sasniegt mērķus.”

COSO 8. princips

“Organizācija, novērtējot riskus, kas apdraud mērķu sasniegšanu, ņem vērā krāpšanas iespējamību.”⁵³

36

Lai Komisijas kontroles sistēmu pielāgotu 2013. gada COSO pamatprincipiem (COSO 2. princips), būtu nepieciešama centrālā līmeņa funkcija nolūkā nodrošināt iekšējās kontroles sistēmas uzraudzību. Komisija informēja Palātu, ka šādas funkcijas trūkuma iemesls ir vēlme saglabāt ģenerāldirektorātu līmeņa “atbildības un pārskatatbildības skaidru definīciju”. Komisija uzskata, ka pašreizējā struktūrā atbildība par iekšējās kontroles sistēmas darbību ir uzticēta tikai atsevišķiem deleģētajiem kredītrīkotājiem un ka centralizēta uzraudzības funkcija varētu veicināt atbildības nodošanu⁵⁴. Lai gan Centrālais finanšu dienests līdz 2014. gadam katru gadu sagatavoja dokumentu “Pārskats par iekšējās kontroles stāvokli Komisijā”⁵⁵, to nevarēja uzskatīt par neatkarīgu pārliecības avotu, bet gan par aprakstošu kopsavilkumu.

37

Komisija likvidēja finanšu kontroliera funkciju, lai atbildību par ģenerāldirektorātu izlietoto līdzekļu likumību un pareizību uzticētu attiecīgajiem ģenerāldirektoriem. Ģenerāldirektorāti katru gadu sniedz ziņojumu par pārvaldību, izmantojot gada darbības pārskatu (GDP) (sk. 55. punktu). Taču mehānismi, kas liek personām atskaitīties par viņu ieguldījumu iekšējās kontroles nodrošināšanā (COSO 5. princips), ir samērā neattīstīti. Komisija nav ieviesusi personāla novērtēšanas kritērijus, kas saistīti ar šo mērķi. GDP nodrošina iespējamo mehānismu, kas būtu izmantojams, lai izveidotu šādu saikni attiecībā uz ģenerāldirektoriem. Taču praksē Komisija nav izveidojusi pamatu, lai noteiktu, vai GDP sniegtie paziņojumi ir pietiekami pamatoti⁵⁶, kā arī nav noteikusi kritēriju, saskaņā ar kuru no ģenerāldirektorātiem var prasīt atbildību.

38

Pēc pirmās vispārējās krāpšanas novēršanas stratēģijas pieņemšanas 2001. gadā⁵⁷(COSO 8. princips) un pēc Baltās grāmatas par administratīvo reformu pieņemšanas Komisija paziņoja, ka OLAF struktūrvienība “izstrādās vispārēju stratēģisko pieeju krāpšanas novēršanai. Šī pieeja būtu jāpiemēro jaunajiem tiesību aktu projektiem ar būtiskām finansiālām sekām jomās, kuras apdraud krāpšanas risks.” Komisija 2011. gadā izstrādāja jaunu stratēģiju krāpšanas apkarošanai⁵⁸; tā aptvēra visu krāpšanas apkarošanas ciklu no krāpšanas novēršanas un atklāšanas līdz izmeklēšanai, sankciju piemērošanai un neatbilstīgi izlietotu līdzekļu atgūšanai, un tajā bija precīzi noteikta dažādu iesaistīto personu atbildība.

39

Komisijas riska pārvaldības pamatnostādnēs ņemts vērā krāpšanas risks un ģenerāldirektorātiem prasīts reizi gadā to GDP īpašā sadaļā sniegt ziņojumu par krāpšanas novēršanu un atklāšanu. Pašreizējie Komisijas iekšējās kontroles standarti nav tieši vērsti uz krāpšanas riska novēršanu, kā to prasa COSO 8. princips (sk. I pielikumu). Komisija informēja Palātu, ka tā risinās šo jautājumu iekšējās kontroles standartu nākamās pārskatīšanas laikā.

Gada pārskatu sagatavošana atbilstīgi starptautiskajiem standartiem uzlaboja finanšu pārskatu kvalitāti

12. izcēlums

Starptautiskie publiskā sektora grāmatvedības standarti (IPSAS)

Starptautiskie publiskā sektora grāmatvedības standarti (IPSAS), ko pieņēmusi Starptautisko publiskā sektora grāmatvedības standartu padome (IPSASB), “nodrošina pilnīgāko uz uzkrājumiem balstītu starptautisko finanšu pārskatu standartu kopumu, kas izstrādāts tieši publiskajam sektoram”.⁵⁹

40

Kā redzams 5. attēlā, uzkrājumu grāmatvedību ieviesa divās kārtās. Komisija vispirms pārgāja uz uzkrājumu grāmatvedību, veicot nelielas izmaiņas finanšu pārskatu sagatavošanā 2001. gadā. Daudz vērienīgākas pārmaiņas notika 2005. gadā (sk. 8. punktu), kad Komisija sāka piemērot principu, kurš paredzēja finanšu pārskatu izstrādē pamatoties uz starptautiskajiem standartiem. Šo pārmaiņu rezultātā daļējā bilance, ko sāka sagatavot vēl pirms 2000. gada, tika aizstāta ar pilnīgu aktīvu un saistību atspoguļojumu.

41

Komisijas jaunā grāmatvedības sistēma pirmo reizi tika izmantota 2005. gadā, un Palāta pirmo reizi varēja sniegt atzinumu bez iebildēm par 2007. gada pārskatu ticamību. Tas iezīmēja Komisijas grāmatvedības sistēmas modernizācijas projekta veiksmīgu pabeigšanu. Sagatavojot finanšu pārskatus saskaņā ar uzkrājumu principu un atbilstīgi starptautiskajiem standartiem (sk. 12. izcēlumu), Komisija ir uzlabojusi pārredzamību un sasniegusi labu standartu finanšu pārskatu sagatavošanā.

5. attēls

Eiropas Savienība: aktīvu un saistību atspoguļojums 1997.–2015. gadā

Avots: ERP (pamatojoties uz Francijas Revīzijas palātas sagatavotajiem vizuālajiem materiāliem publikācijā “La comptabilité générale de l’État, dix ans après”, 2016. gada februāris).

Nefinanšu informācijas sniegšana iekšējām un ārējām ieinteresētajām personām

Komisija kopā ar pārskatiem sniedz nefinanšu informāciju, …

42

Lai gan pēc veiktās reformas gada pārskatu sagatavošana ir ievērojami uzlabojusies, ES tajos neiekļāva pārvaldības analīzi vai aprakstošu ziņojumu līdz pat 2014. gadam, kad tā pati pēc savas iniciatīvas konsolidētajiem pārskatiem par 2014. gadu pievienoja dokumentu “Finanšu pārskatu apspriešana un analīze” (FPAA). Tajā bija sniegta vispārīga informācija un analītiskais materiāls lietotājiem⁶⁰. Tomēr jāatzīmē, ka ES mērķu izvērtējums bija vērsts uz Komisijas mērķiem, kurus bija paziņojis tās priekšsēdētājs⁶¹, nevis uz apstiprināto stratēģiju “Eiropa 2020”⁶². Pārvaldības jautājumiem FPAA bija veltīts vien īss (turklāt uz Komisiju vērsts) galveno iestāžu funkciju uzskaitījums⁶³.

43

Viena no galvenajām labākās prakses atziņām ir aprakstīta 13. izcēlumā. Palāta salīdzināja vairākas sistēmas⁶⁴ un vērtēšanas kritērijus un konstatēja, ka daudzām sistēmām bija kopīgi vairāki labākās prakses elementi (sk. II pielikumu). Visas sistēmas, ko Palāta izmantoja kā paraugus, ietvēra gada ziņojumu par pārvaldību (tāpat kā LPPS), risku izvērtējumu, kā arī finanšu un nefinanšu rezultātu izvērtējumu. Visas sistēmas, izņemot vienu, prasīja sagatavot aprakstošu ziņojumu par mērķiem un stratēģijām, kā arī par sociālajiem un personāla jautājumiem. Trijās sistēmās bija prasīts aprakstīt uzņēmējdarbības modeli.

13. izcēlums

Gada pārskatu sagatavošanas principi

LPPS: “Publiskā sektora struktūrām būtu uzskatāmi jāparāda, ka tās izpildījušas uzņemtās saistības, prasības un prioritātes un, to darot, ir efektīvi izlietojušas publiskos resursus. Šai sakarā publiskā sektora struktūrām vismaz reizi gadā savlaicīgi jāiesniedz pārskati, lai ieinteresētās personas varētu gūt izpratni un izdarīt spriedumus par dažādiem jautājumiem, piemēram, kādi ir struktūras darbības rezultāti, vai tā lietderīgi izmanto resursus, kā arī cik pārdomāta ir tās resursu pārvaldība. Ir svarīgi arī, lai informācijas vākšanas un gada pārskata sagatavošanas process nodrošinātu, ka pārvaldes struktūra un augstākā līmeņa vadība uzņemas atbildību par sasniegtajiem rezultātiem.

Pārvaldes struktūrām būtu jāizvērtē, cik lielā mērā tās piemēro labas pārvaldības principus, kas noteikti šajā satvarā, kā arī jāpublisko šis novērtējums, tostarp rīcības plāns uzlabojumu veikšanai.

Informācija par darbības rezultātiem un pievienotie finanšu pārskati, ko publiskā sektora struktūras publicē, jāsagatavo konsekventi un savlaicīgi. Pārskatiem jābūt salīdzināmiem ar citu līdzīgu struktūru pārskatiem, un tie jāsagatavo, izmantojot starptautiski atzītus kvalitatīvus standartus.”⁶⁵

Komisijas ieteikums fondu biržas sarakstos iekļautiem uzņēmumiem: pārvaldības informācijai vajadzētu būt pietiekami skaidrai, precīzai un plašai, lai akcionāri, ieguldītāji un citas ieinteresētās personas varētu gūt labu izpratni par veidu, kādā uzņēmums tiek pārvaldīts. Uzņēmumiem savās tīmekļa vietnēs būtu regulāri jādara pieejama šāda informācija un jāiekļauj atsauce uz tīmekļa vietni savā vadības ziņojumā.⁶⁶

44

ES dalībvalstīs⁶⁷

οvalsts iestādēm 21 no 28 dalībvalstīm ir jāpublicē ziņojums par iekšējo kontroli un/vai pārvaldības ziņojums;

ο18 dalībvalstīs finanšu pārskati tiek sagatavoti sešu mēnešu laikā pēc gada beigām (deviņas no šīm dalībvalstīm sagatavo pārskatus pēc uzkrāšanas principa);

ο12 dalībvalstīs finanšu pārskatus, kas attiecas uz centrālās valdības iestādēm, paraksta finanšu ministrs;

ο12 dalībvalstīs pārskati tiek sagatavoti atbilstīgi uzkrājumu principam, savukārt četrās citās dalībvalstīs notiek pāreja uz pārskatu sagatavošanu atbilstīgi uzkrājumu principam (pamatojoties uz IPSAS);

οseptiņās dalībvalstīs tiek prasīts publicēt revīzijas komitejas ziņojumu.

… taču tās apjoms ir mazāks nekā citās organizācijās

45

Salīdzinot revidētos ES gada pārskatus (tostarp FPAA) ar pamatnostādnēm un praksi citur (sk. 6. attēlu un 43.–44. punktu), Palāta izdarīja turpmāk izklāstītos konstatējumus.

οPārskatu sagatavošana pēc uzkrājumu principa: kā aprakstīts 40. punktā, Komisija kopš 2005. gada sagatavo ES pārskatus atbilstoši IPSAS — pēc uzkrājumu principa.

οGalveno rādītāju kopsavilkums: Finanšu pārskatu apspriešana un analīze (FPAA) aplūko galvenos rādītājus saimnieciskā rezultāta pārskatā un bilancē, kā arī priekšfinansējuma un finanšu instrumentu galvenos rādītājus.

οNeatkarīga revidenta atzinums: pārskatiem (kādus tos publicē Oficiālajā Vēstnesī) pievieno neatkarīga revidenta atzinumu. (Citiem dokumentiem, kuriem piemīt dažas ik gadu sniedzamās pārskatatbildības informācijas iezīmes (piemēram, kopsavilkuma pārskatam un finanšu pārskatam) neatkarīga revidenta atzinumu nepievieno.)

οBudžeta un finanšu rezultātu salīdzinājums: Komisija iekļauj gada pārskatos pilnīgu budžeta un finanšu rezultātu salīdzinājumu.

οPārvaldības struktūru un jautājumu analīze: Komisija nesagatavo gada ziņojumu par pārvaldību vai par iekšējo kontroli saskaņā ar labāko praksi un dalībvalstīs ierasto praksi (sk. 44. punktu)⁶⁸. Šāds dokuments tika sagatavots 2007. gadā, reaģējot uz iekšējā revidenta sniegto ieteikumu⁶⁹, taču Palāta neguva pierādījumus tam, ka Komisija šo dokumentu būtu apstiprinājusi. Palāta ir informēta, ka Komisija patlaban atjaunina savu 2007. gada pārvaldības ziņojumu un ka tas tiks iesniegts komisāru kolēģijai. Kopš 2014. gada Komisija ir iekļāvusi Finanšu pārskatu apspriešanā un analīzē (FPAA) pārskatu par funkcijām iestādes iekšienē, finanšu dalībnieku atbildības jomām Komisijā un budžeta izpildes apstiprināšanu.

οPriekšsēdētāja/augstākās amatpersonas priekšvārds/ziņojums: ES pārskatiem netiek pievienots priekšsēdētāja vai kāda cita Komisijas locekļa paskaidrojošs priekšvārds. Komisijas pārvaldes struktūra neapstiprina savu atbildību par gada pārskatiem, sagatavojot priekšsēdētāja vai komisāra budžeta jautājumos priekšvārdu vai aprakstošu ziņojumu. Tomēr atsevišķi publicētajam Finanšu ziņojumam (sk. 7. attēlu) pievieno par budžetu atbildīgā priekšsēdētāja vietnieka priekšvārdu.

οNepareizu darījumu vai darbību riska izvērtējums: ES pārskatos un tiem pievienotajā informācijā nepareizu darījumu risks pieminēts ierobežotā mērā. Komisija 2015. gadā Finanšu pārskatu apspriešanā un analīzē (FPAA) ieviesa atsevišķu sadaļu par riskiem un neskaidrībām, kā arī par veiktajiem pasākumiem to “ietekmes mazināšanai un novēršanai” saskaņā ar IPASB ieteicamās prakses 2. pamatnostādni (sk. arī 42. punktu). Tiek aplūkoti tikai finanšu riski: pamatdarbības un stratēģiskie riski nav izvērtēti.

οNepareizu darījumu līmeņa aplēse: Komisija izsaka skaitļos nepareizu darījumu risku kopsavilkuma pārskatā (tagad daļa no ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojuma), bet ne kopā ar revidētajiem gada pārskatiem.

οInformatīvs ziņojums par gada laikā veiktajām darbībām:

–ES pārskatos ir sniegta informācija par finanšu rezultātiem, bet nav informācijas par nefinanšu rezultātiem⁷⁰,

–nav aprakstīts ES uzņēmējdarbības modelis (sk. II pielikumu), kā arī nav ziņojuma par galvenajiem darbības veidiem,

–Finanšu pārskatu apspriešana un analīze (FPAA) vairāk uzmanības pievērš jaunās Komisijas plāniem, taču neietver informāciju par ES mērķiem un stratēģiju saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020”.

οIlgtermiņa prognoze par finanšu ilgtspēju: Komisija nepievieno pārskatiem prognozes par ES finanšu ilgtermiņa/vidējā termiņa ilgtspēju.

οRevīzijas komitejas lomas apraksts un konstatējumi: gada pārskatiem netiek pievienots dokuments, kurā būtu apkopota informācija par Revīzijas progresa komitejas (RPK) lomu un konstatējumiem.

6. attēls

Pārskats par atsevišķu publiskā sektora struktūru gada ziņojumiem un pārskatiem (sk. III pielikumu)

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

46

ES gada pārskati nesniedz vispārīgu priekšstatu par Komisijas veikto pārvaldību, darbības rezultātiem un stratēģiju attiecībā uz riskiem, kas apdraud tās mērķu sasniegšanu. Būtiska informācija ir izkaisīta korporatīvā un ģenerāldirektorātu līmeņa dokumentos, kurus iesniedz atsevišķi gada laikā (bieži vien pārāk vēlu, lai tos varētu izskatīt, veicot gada pārskatu revīziju). Daži elementi, kuru nav gada pārskatos (sk. 45. punktu), ir iekļauti citos ziņojumos (sk. 7. attēlu). Finanšu pārskats sākas ar komisāra budžeta jautājumos priekšvārdu, kurā viņš sniedz informāciju par gada laikā paveikto. Daļējs pamatdarbību un stratēģisko risku izvērtējums sniegts plānošanas dokumentos (ģenerāldirektorātu stratēģiskie un vadības plāni). Nepareizu darījumu risks ir aprakstīts ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojumā. Dokumentā par Eiropas Komisijas darba metodēm, kuru apstiprināja neilgi pēc tam, kad darbu uzsāka pašreizējais Komisijas sastāvs, apskatīti daži Komisijas pārvaldības sistēmas⁷¹ elementi. Taču komisāru kolēģija nesagatavo gada ziņojumu, kurā tā uzņemtos atbildību par iekšējo kontroli un riska pārvaldību Komisijā.

47

2016. gada 19. jūlijā, t. i., četras nedēļas pēc šā revīzijas ziņojuma projekta nosūtīšanas Komisijai un vienu nedēļu pēc Palātas veiktās gada pārskatu revīzijas noslēgšanas, Komisija laida klajā Integrēto finanšu ziņojumu paketi, kurā ietilpst četri ziņojumi⁷². Līdz šim divus no šiem ziņojumiem publicēja vēlāk gada gaitā. Kaut arī Palāta atzinīgi novērtē šo pasākumu, kura mērķis ir agrāk un pilnīgāk paskaidrot ES darbības un finanses, šis ziņojumu kopums, izņemot gada pārskatus, netika revidēts. Papildus FPAA ieviešanai 2014. gadā šis ir vēl viens solis uz priekšu, lai sagatavotu vienotu pārskatatbildības ziņojumu (vai ziņojumu kopumu), par kuru būtu jāsniedz ārēja pārliecība.

Kopš 2013. gada Komisija ir ziņojusi par būtisku kļūdu līmeni izdevumos

48

Ja ir augsts nepareizu darījumu risks, labākā prakse ir gan izvērtēt risku, gan arī izteikt skaitļos to līmeni un iespējamo ietekmi. Kā Palāta norādījusi iepriekš, Komisijai ir daudz darbinieku, kuri strādā revīzijas un kontroles jomā, turklāt arī ES tiesību akti prasa struktūrām, kas pārvalda ES līdzekļus, veikt vērienīgas pārbaudes par līdzekļu izlietojumu. Komisija, ziņojot par šo tēmu, pievērš lielu uzmanību “koriģējošajai kapacitātei” (iespējai neatļaut deklarētu izdevumu izmaksu pēc Komisijas sākotnējā apstiprinājuma) tā vietā, lai konstatētās kļūdas izteiktu skaitļos un analizētu to veidus. Svarīgākajā dokumentā, kas attiecas uz šo jautājumu (“ES budžeta aizsardzība”, sk. 7. attēlu), nav sniegtas aplēses par nepareizu darījumu līmeni sākotnējos vai apstiprinātajos atmaksas pieprasījumos.

7. attēls

Galveno periodiski sagatavoto pārskatu kopsavilkums (norādīts 2015. gada un agrāko gadu laika grafiks, sk. 47. punktu)

12016. gadā Komisija apvienoja vienā dokumentā Kopsavilkuma pārskatu par Komisijas sasniegumiem vadības jomā un Savienības finansiālā stāvokļa novērtējumu, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem. Komisija apstiprināja šo apvienoto dokumentu un iesniedza to Palātai 5. jūlijā.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

49

Komisija 2013. gadā kopsavilkuma pārskatā pirmo reizi atzina, ka ES izdevumos ir būtisks kļūdu līmenis (sk. 3. tabulu). Komisijas metodes kļūdu līmeņa aplēšanai gadu gaitā ir attīstījušās, daļēji reaģējot uz Parlamenta izdarīto spiedienu (sk. 14. izcēlumu).

14. izcēlums

Parlamenta izdarītais spiediens: informācijas sniegšana par riskam pakļautajām summām

Eiropas Parlaments budžeta izpildes apstiprināšanas rezolūcijā par 2013. gadu lūdza Komisijai “sniegt turpmākus precizējumus par riskam pakļauto summu aprēķināšanu, paskaidrojot koriģējošo mehānismu prognozējamo ietekmi uz šo skaitli”⁷³.

50

Vienīgais mehānisms revīzijas struktūrvienību darba pārraudzīšanai šajā aspektā ir IRD ierobežotās pārbaudes (sk. 26. punktu), kuras kopš 2013. gada veic attiecībā uz 11 ģenerāldirektorātiem un izpildaģentūrām. Komisijai vajadzīga kvalitatīva informācija, lai tā varētu izdarīt ticamas aplēses par kļūdu līmeni. Palāta jau iepriekš ir ziņojusi par darbībām, kas jāveic, lai uzlabotu Komisijas datu ticamību⁷⁴.

51

Palāta par labu praksi uzskata DEVCO ĢD pieeju⁷⁵, kas atšķiras no parastās kārtības un izdevumos pieļauto kļūdu līmeņa aplēšanai izmanto ASV modelim līdzīgu modeli⁷⁶ (IPERIA) (sk. 15. izcēlumu un 3. tabulu).

15. izcēlums

IPERIA

ASV Kongresa likums prasa visām valdības aģentūrām veikt savu maksājumu pietiekamas pārbaudes, lai aprēķinātu statistiski derīgu aplēsi par neatbilstīgu maksājumu ikgadējo summu programmās, kurās riska analīze norāda uz to, ka šādi maksājumi var pārsniegt 1,5 % no kopējās samaksātās summas. Aģentūrām šie rezultāti jāpublicē gan kā ekstrapolēta kopējā summa, gan arī kā veikto maksājumu īpatsvars. Valdības aģentūru revidentiem ir jāziņo par to, vai šādu datu ieguves un publicēšanas process atbilst attiecīgajam Kongresa likumam⁷⁷.

Nepareizus maksājumus definē šādi:

οnepareizas summas, kas samaksātas attiecināmiem saņēmējiem;

οmaksājumi, kas veikti neattiecināmiem saņēmējiem;

οmaksājumi par nesaņemtām precēm vai pakalpojumiem;

οdubulti maksājumi;

οmaksājumi, kurus apliecinošie dokumenti nav pietiekami vai nav pieejami.

3. tabula

Atšķirīgais un līdzīgais ASV un ES modeļos, kurus izmanto, lai noteiktu budžeta izdevumu kļūdu līmeni

ASV valdība
Eiropas Komisija

Atbildība par aplēstā kļūdu līmeņa aprēķināšanu
Fondu vadītāju pienākums ir nodrošināt kļūdu līmeņu statistisko aplēsi
√
daļēji¹

Tvērums
Izlase attiecas uz visiem maksājumiem no budžeta
x
x

Izlasē tiek iekļauti izdevumi programmās, kuras fondu vadītāji uzskata par riskantām
√
x

Kļūdu aprēķina pamats
Tādu darījumu izlases pārbaude, kas izvēlēti, izmantojot statistiskās metodes
√
daļēji

Korektīvi pasākumi (tos īsteno fondu vadītāji) var mazināt aplēsto kļūdu līmeni
x
√

Aplēstā kļūdu līmeņa atspoguļošana
Aplēstais kļūdu līmenis naudas izteiksmē
√
√²

Aplēstais kļūdu līmenis procentos
√
√²
2013 un 2015 g.

Pārvaldības rezultāti
Vidējais kļūdu līmenis 2013.–2015. gadā
4,0%
No 2,6% līdz 3,1%³

Kļūdu līmenis 2015. gadā
4,4%
No 2,3% līdz 3,1%

1Tomēr Komisija prasa vadītājiem dalībvalstīs sagatavot statistiskās aplēses dažās izdevumu jomās..

2Komisija iekļauj kopsavilkuma pārskatā / ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojumā skaitļos izteiktu “riskam pakļauto summu”, ko Palāta uzskata par ekvivalentu kļūdu līmenim..

3Komisija 2015. gada ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojumā, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, mainīja šīs aplēses aprēķināšanas veidu. Vidējo rādītāju aprēķina, izmantojot publicētos skaitļus.

Saskaņā ar labāko praksi aplēses par riskam pakļautajām summām jāizdara, izmantojot saskaņotas metodes

52

Izdevumu ex post pārbaude organizācijā var tikt veikta dažādos nolūkos. Šāda pārbaude var

οsniegt brīdinājumu vadītājiem par rīcības modeļiem;

οatklāt konkrētus riskus, kas saistīti ar spēkā esošajiem tiesību aktiem;

οnodrošināt pamatu mērķtiecīgai darbībai, lai mazinātu riskus;⁷⁸

οnodrošināt iespēju pārvaldes struktūrai novērtēt augstākā līmeņa vadītāju centienus risku mazināšanas jomā.

Lai sasniegtu visus šos mērķus, organizācijai atsevišķi no korektīvo pasākumu aplēsēm ir jāsagatavo kļūdu aplēses. Ir svarīgi arī, lai struktūra izvērtētu dažādu iemeslu dēļ radušos kļūdu ietekmi.

53

ASV Prezidenta izpildbirojs (Pārvaldības un budžeta birojs) sniedz federālajām aģentūrām norādījumus par to, kā jāizdara statistiskās aplēses par nepareizu maksājumu līmeni, cita starpā neļaujot ASV aģentūrām balstīties uz zemāka līmeņa aģentūru vai maksājumu saņēmēju sagatavotiem ziņojumiem kā uz vienīgo avotu par nepareizu maksājumu aplēsēm⁷⁹, kā arī tām nav atļauts samazināt nepareizu maksājumu kopējo summu, aprēķinot līdzekļu atgūšanas darbību ietekmi. Valdības aģentūru revidentiem (ģenerālinspektoriem) tiek prasīts novērtēt, vai aģentūras ir ievērojušas IPERIA aktu. Aģentūrām, kuru programmas trīs gadus pēc kārtas ir atzītas par noteikumiem neatbilstošām, ir jāiesniedz priekšlikumi Kongresam par programmu atkārtotu apstiprināšanu vai par to izveides statūtu mainīšanu⁸⁰.

Pamats Komisijas iekšējo ziņojumu sagatavošanai joprojām ir Romano Prodi reformas gaitā ieviestie ziņojumi

54

Īstenojot reformu, Komisijā tika ieviesti plānošanas un uzraudzības mehānismi. Katrs ģenerāldirektorāts sagatavoja vadības plānu (VP) nākamajam gadam ar mērķi Komisijas darba programmā paredzētos politikas mērķus integrēt konkrētos darbības mērķos. Komisija 2016. gadā mainīja šo kārtību, aizstājot VP ar piecu gadu stratēģiskajiem plāniem (SP) un ikgadējiem vadības plāniem (IVP)⁸¹.

55

Gada darbības pārskats (GDP) ir vadības ziņojums (iekšējais ziņojums), ko sagatavo ģenerāldirektors Komisijas locekļiem⁸². GDP aptver tādus jautājumus kā pārvaldība un iekšējā kontrole, kā arī galveno vadības plānā noteikto mērķu sasniegšana un uzdevumu izpilde. GDP ietver ģenerāldirektora vai dienesta vadītāja deklarāciju par GDP sniegto finanšu informāciju.

56

Ja ģenerāldirektors nevar sniegt prasīto deklarāciju, viņš formulē atrunu (proti, viņš iekļauj iebildes par ticamību).

57

Komisija sniedz GDP kopsavilkumu un komentārus par tiem gada pārskatā, kurš līdz 2015. gadam bija zināms kā kopsavilkuma pārskats (KP) (to kopā sagatavoja Ģenerālsekretariāts un BUDG ĢD). Lai gan Parlaments to ir prasījis (sk. 16. izcēlumu), Komisija ar šo dokumentu nenodrošina pilnīgu pārliecību: kā aprakstīts iepriekš (sk. 4. attēlu); tā sniedz paziņojumu, ka, apstiprinot KP, tā uzņemas “politisku atbildību” par Komisijas darbībām. KP dažādie nosaukumi, kā arī dažādie veidi, kādos Komisija informējusi par saviem pienākumiem, atspoguļoti 8. attēlā.

16. izcēlums

Parlamenta izdarītais spiediens: pārliecības sniegšana

Eiropas Parlaments bieži ir prasījis Komisijai nodrošināt lielāku pārliecību.

2003. gads: Eiropas Parlaments aicināja Komisiju “pārveidot ikgadējo kopsavilkumu par konsolidētu ticamības deklarāciju par Komisijas pārvaldības un finanšu kontrolēm kopumā”.⁸³

2010. gads: Eiropas Parlaments mudināja Komisiju “vēl vairāk uzlabot savu korporatīvo vadību un informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par darbībām un pasākumiem, kas veikti:

οiekļaujot tos korporatīvās vadības elementus, kuri prasīti vai ierosināti Savienības uzņēmējdarbības tiesībās attiecībā uz Savienības institūcijām;

οīstenojot pasākumus, kas Komisijas priekšsēdētājam ļautu parakstīt pārskatus un kopā ar tiem iesniegt:

–to risku un neskaidrību aprakstu, kuri varētu ietekmēt politikas mērķu sasniegšanu, kā arī paziņojumu, kurā Komisijas priekšsēdētājs kopā ar komisāru kolēģiju uzņemas atbildību par riska pārvaldību, un

–oficiālu korporatīvās vadības deklarāciju, kurā būtu skaidri noteikts, kādus starptautiskos korporatīvās vadības standartus Komisija apņēmusies ievērot, kā arī — ja ir nepieciešams atkāpties no korporatīvās vadības kodeksa ieteikumiem — objektīvu un pilnīgu šādas nepieciešamības paskaidrojumu (“ievēro vai paskaidro” princips)”.⁸⁴

Komisija noraidīja ieteikumu.

2013. gads: Eiropas Parlaments aicināja Komisiju “kopsavilkuma pārskatā iekļaut pienācīgu ticamības deklarāciju, kura būtu balstīta uz ģenerāldirektoru gada darbības pārskatiem”.⁸⁵

8. attēls

No kopsavilkuma pārskata līdz ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojumam

1Saskaņā ar LESD 318. pantu Komisijai ir jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei novērtējuma ziņojums par Savienības finansēm, kas balstīts uz sasniegtajiem rezultātiem, — minētais ziņojums šajā Palātas ziņojumā netiek apskatīts.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

21Saskaņā ar LES 17. panta 2. punktu, “ja vien Līgumos nav noteikts citādi, Savienības leģislatīvos aktus var pieņemt, tikai pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu”.

22Piemēram, konkurences politikas jomā.

23Šajā ziņojumā Palāta lieto terminu “ģenerāldirektorāts”, ar to apzīmējot gan ģenerāldirektorātus, gan arī dienestus.

24Šajā ziņojumā Palāta lieto terminu “ģenerāldirektors”, ar to apzīmējot gan ģenerāldirektorus, gan arī dienestu vadītājus.

25“Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, Sertificēts publisko finanšu un grāmatvedības institūts (CIPFA) / Starptautiskā grāmatvežu federācija (IFAC), 2014. g., 9. lpp.

26Priekšsēdētāja paziņojums Komisijai “Eiropas Komisijas darba metodes 2014.–2019. gadā”. C(2014) 9004, 7. lpp.

27Priekšsēdētāja paziņojums Komisijai “Eiropas Komisijas darba metodes 2014.–2019. gadā”. C(2014) 9004, 2. lpp.

28Vadība pa darbības jomām.

29Jeb “biroji”.

30Komisija definē resursu direktoru kā “valdes locekli, kas atbildīgs par resursu pārvaldību ĢD līmenī, tostarp par plānošanu, cilvēkresursiem un finanšu resursu pārvaldību” SEC(2003) 59 galīgā redakcija).

31“Otrais ziņojums par Komisijas reformu”, Neatkarīgo ekspertu komiteja, 1999. g., 118. lpp.

32Līgums par Eiropas Savienības darbību (LESD), 234. pants.

33Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.), 65. panta 1. punkts.

34Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012, 66. panta 1. punkts.

35Eiropas Parlamenta Budžeta kontroles komiteja.

36PE 393.916v01-00, 3.9.2007., 2.–3. lpp.

37Plānošanas un koordinācijas grupas “Iekšējā revīzija” galīgais ziņojums “Jauns satvars resursu pārvaldībai un iekšējai revīzijai Komisijā”, 2000. gada februāris, 2. lpp.

38Komisijas Lēmums SEC(2000) 560.

39No visiem IRD strādājošajiem 31 darbinieka darbs ir saistīts ar decentralizētajām aģentūrām un citām neatkarīgajām struktūrām. Viņu darbu neskata Komisijas Revīzijas progresa komiteja.

40“Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, CIPFA/IFAC, 2014. g., 29. lpp.

41Tam par piemēru var minēt 2002. gada Verstehen konferenci, kurā IRD vadītājs veicināja “vienotās revīzijas” jēdzienu.

42IRD pirmo reizi formulēja šo ieteikumu Darba dokumentā, kas pievienots Vispārējam atzinumam par 2010. gadu.

43“Gada ziņojums iestādei, kas atbrīvo no atbildības par budžeta izpildi, attiecībā uz 2006. gadā veiktajām iekšējām revīzijām”, COM(2007) 280 galīgā redakcija, 30.5.2007., 12. lpp.

44“Galīgais revīzijas ziņojums par riska pārvaldību Komisijā” IRD, IAS.B1-2009-4 COMM-001.

45IRD revīzijas ziņojums “Galīgais revīzijas ziņojums par riska pārvaldību Komisijā”, IAS.B1-2009-Y COMM-001, 2. pielikums, ģenerālsekretāra un BUDG ĢD komentāri: 1. ieteikums.

46“Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, CIPFA/IFAC, 2014. g., 29.–30. lpp.

47“Eiropas Komisijas Revīzijas progresa komitejas statūti”, C(2015) 3014 final.

48“Eiropas Komisijas Revīzijas progresa komitejas statūti”, C(2015) 3014 final, 2. lpp.

49Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komitejas (COSO) definīcija, 2013. gada iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes. © Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komiteja (COSO). Visas tiesības aizsargātas. Saņemta atļauja informācijas izmantošanai.

50Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012, 32. panta 2. punkts.

512015. gada 7. maija Pārskats par situāciju iekšējās kontroles jomā Komisijas dienestos 2014. gadā, ARES(2015) 1930721, 21. lpp.

522015. gada ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojums.

53Avots: 2013. gada COSO iekšējās kontroles integrētās pamatnostādnes. © Tredveja komisijas organizāciju atbalsta komiteja (COSO). Visas tiesības aizsargātas. Saņemta atļauja informācijas izmantošanai.

54IRD aplūkoja līdzīgu jautājumu Darba dokumentā, kas pievienots Vispārējam atzinumam par 2015. gadu: “ir vajadzīgs pārskats iestādes līmenī, ja ir vēlēšanās, lai tādi kopēji procesi kā krāpšanas novēršana un atklāšana efektīvi aizsargātu iestādi kopumā. IRD iesaka korporatīvajā līmenī veikt centrālus pasākumus ar mērķi nodrošināt konsekventu, uzticamu, pilnīgu un visaptverošu pieeju pamatdarbību līmenī, kā arī vispārēju pārskatu par visai Komisijai kopīgiem jautājumiem un par veikto pasākumu rentabilitāti. Centrālajiem dienestiem jāsniedz labāki norādījumi ģenerāldirektorātiem un citiem dienestiem, lai pamatdarbību (ģenerāldirektorātu un citu dienestu) līmenī uzlabotu kontroles mehānismu efektivitāti. Visu šo ieteikumu izpildes risināšana ir ietverta rīcības plānos.”

55Dokumentu pārtrauca gatavot 2015. gadā.

56IRD sagatavo “ierobežotu secinājumu par iekšējo kontroli”, ko pievieno GDP, nevis “gada atzinumu”.

57“Kopienu finanšu interešu aizsardzība — Krāpšanas apkarošana — Par kopēju stratēģisku pieeju”, COM(2000) 358 galīgā redakcija, 28.7.2000.

58“Par Komisijas stratēģiju krāpšanas apkarošanai”, COM(2011) 376 galīgā redakcija, 24.6.2011. Šī stratēģija ir balstīta uz Paziņojumu par krāpšanas novēršanu, COM(2007) 806 galīgā redakcija.

59“Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, CIPFA/IFAC, 2014. g., 31. lpp.

60Daļa informācijas, ko līdzīgas organizācijas sniedz kopā ar pārskatiem gada ziņojumā, ir pieejama kopsavilkuma pārskatā (sk. 57. punktu un 8. attēlu).

61COM(2015) 377 final, 6. lpp.

62“Eiropa 2020 — stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”, COM(2010) 2020 galīgā redakcija, 3.3.2010.

63Padome ir raksturota kā forums, kurā “valdības aizstāv savas valsts nacionālās intereses”, savukārt “ES intereses kopumā veicina Eiropas Komisija”. COM(2015) 377 final, 7. punkts.

64Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 22. oktobra Direktīva 2014/95/ES, ar ko groza Direktīvu 2013/34/ES attiecībā uz noteiktu lielu uzņēmumu un grupu nefinanšu un daudzveidības informācijas atklāšanu (OV L 330, 15.11.2014., 1. lpp); Integrēto pārskatu komiteja (IPK), “Sabiedrības uzticības veidošanas godalgas” piešķiršanas kritēriji; IPSASB Ieteicamās prakses pamatnostādnes un ESAO pamatnostādnes.

65“Starptautiskie pamatprincipi: laba pārvaldība publiskajā sektorā”, CIPFA/IFAC, 2014. g., 31. lpp.

66Komisijas 2014. gada 9. aprīļa Ieteikums attiecībā uz paziņojumu par korporatīvo vadību (“izpildi vai paskaidro”) kvalitāti (OV L 109. 12.4.2014., 43. lpp.).

67Palāta sazinājās ar augstākajām revīzijas iestādēm (ARI) 28 dalībvalstīs, lai gūtu ieskatu par pārskatu sagatavošanu, nefinanšu informācijas sniegšanu un atbildību par pārskatu parakstīšanu.

68Saskaņā ar ES direktīvu biržas sarakstā iekļautiem ES uzņēmumiem savā vadības ziņojumā ir jāiekļauj korporatīvās pārvaldības ziņojums.

69Gada ziņojums iestādei, kas atbrīvo no atbildības par budžeta izpildi, attiecībā uz 2006. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, COM(2007) 280 galīgā redakcija, 12. lpp., 5. secinājums.

70Komisijas atbildē minētos dokumentus dara pieejamus tikai pēc gada pārskatu revīzijas pabeigšanas.

71Piemēram, priekšsēdētāja paziņojums Komisijai “Eiropas Komisijas darba metodes 2014.–2019. gadā”, C(2014) 9004.

72Pārvaldības un izpildes gada ziņojums, finanšu ziņojums, paziņojums par ES budžeta aizsardzību un gada pārskati.

73P8_TA-(2015)0118, 27. punkts.

74Sk. 2010. gada pārskata 1.20. punktu (OV C 326, 10.11.2011., 2011. gada pārskata 1.22., 1.23. un 1.25. punktu (OV C 344, 12.11.2012.), 2012. gada pārskata 1.41., 1.42., 1.44. un 1.45. punktu (OV C 331, 14.11.2013.), 2013. gada pārskata 1.29., 1.30. un 1.32. punktu (OV C 398, 12.11.2014.), 2014. gada pārskata 1.50., 1.53., 1.54. un 1.65. punktu (OV C 373, 10.11.2015.), 2015. gada pārskata 1.35. un 1.48. punktu un Palātas ziņojuma “Lauksaimniecība un kohēzija: apskats par ES izdevumiem 2007.–2013. gadā” 61.–63., 69., 70., 81.–88., 113. un 114. punktu (http://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/PL14_AR13/PL14_AR13_EN.pdf).

75Skatīt arī sadaļu par pētījumu par 2015. gada atlikušo kļūdu īpatsvaru (RER) gada pārskatā par darbībām, ko finansē no 8., 9., 10. un 11. Eiropas Attīstības fonda (EAF).

76Aprēķins ir izdarīts pēc statistiski derīgas metodes.

77Patlaban — 2012. gada Akts par nepareizu maksājumu novēršanu un atgūšanas uzlabošanu (IPERIA). Atsevišķas aģentūras pirmo reizi sāka ziņot par nepareiziem maksājumiem 2003. gadā, kā to pieprasīja 2002. gada Akts par ziņošanu par nepareiziem maksājumiem (IPIA).

78Mehānismu risku mazināšanai nodrošina tā sauktā četru T pieeja: Treat (rīkoties), Tolerate (pieļaut), Transfer (nodot), Terminate (likvidēt).

79Taču aģentūra šo darbu var koordinēt ar citu revidentu veikto darbu. Prezidenta izpildbirojs, Pārvaldības un budžeta birojs, apkārtraksta Nr. A-123 C pielikums “Prasības nepareizu maksājumu efektīvai noteikšanai un koriģēšanai”, 2014. g.

80NEPAREIZI MAKSĀJUMI: Finanšu direktoru (CFO) aktā iekļautajām aģentūrām vairāk jācenšas risināt noteikumu neievērošanas jautājumi, ASV Valdības pārskatatbildības birojs (GAO), 2016. g. jūnijs.

81Stratēģisko plānu izstrādā, pamatojoties uz mērķiem, kas jāsasniedz, lai palīdzētu īstenot Komisijas prioritātes visā tās mandāta laikā (proti, 2016.–2019. gadā šajā plānošanas ciklā) un lai nodrošinātu satvaru īstenošanas nosacījumiem, kas jāprecizē nākamajā ikgadējā vadības plānā.

82Gada darbības pārskati ir publiski pieejami pēc tam, kad ir publicēts ES budžeta pārvaldības un izpildes gada ziņojums. Lai gan Ģenerālsekretariāts, BUDG ĢD un IRD pārskata gada darbības pārskatus (tā dēvētā salīdzinošā pārskatīšana) un IRD katru gadu veic nelielu skaitu “ierobežota tvēruma” revīziju, galīgos lēmumus par pārskata saturu pieņem ģenerāldirektors.

83P6_TA(2005)0092, 62. punkts.

84P7_TA(2012)0153, 35. punkts.

85Sk. 74. zemsvītras piezīmi.

Secinājumi un ieteikumi

58

Komisija ir sarežģīta organizācija, kas atbildīga par gada budžetu vairāk nekā 140 miljardu EUR apmērā. Komisija tūkstošgades pirmajā desmitgadē īstenoja būtiskas pārmaiņas savā pārvaldības sistēmā, piemēram, izveidoja Iekšējās revīzijas dienestu (IRD)⁸⁶, izveidoja Revīzijas progresa komiteju (RPK)⁸⁷ un sāka piemērot starptautiskos standartus attiecībā uz iekšējo kontroli⁸⁸ un grāmatvedību⁸⁹. Tomēr labākā prakse ir turpinājusi attīstīties. Kaut arī ir veikti atsevišķi pasākumi⁹⁰, Palāta ir konstatējusi vairākas jomas, kurās Komisijas pārvaldības sistēma, kurā galvenā uzmanība ir pievērsta revīzijai, finanšu pārvaldībai un kontrolei, atšķiras no labākās prakses vai pilnībā neatbilst labākajai praksei, kas izklāstīta standartos vai ko īsteno starptautiskās publiskā sektora struktūras, kuras Palāta izvēlējusies kā paraugus.

59

Komisāru politiskās atbildības un ģenerāldirektoru atbildības par pamatdarbībām nošķiršana nozīmē, ka ne vienmēr ir ticis paskaidrots, vai “politiskā atbildība” ietver atbildību par ģenerāldirektorātu darbībām vai ir nošķirta no tās (sk. 21. un 22. punktu). Nesen veikto organizatorisko reformu ietekmē sāk mazināties daži no riskiem, ko rada tā dēvētā norobežošanās un noslēpumainības kultūra⁹¹. Taču, lai turpinātu mazināt būtiskākos riskus, Komisijai būs vēl vairāk jāstiprina pārvaldības struktūra iestādē kopumā.

60

IRD centieni ir vērsti uz Komisijas iekšējās kontroles sistēmām. Darbības ārpus Komisijas — izdevumi, par kuriem Komisija ir atbildīga — ir izdevumus pārvaldošajos ģenerāldirektorātos izveidoto ex post kontroles struktūrvienību atbildības jomā (sk. 25.–26. punktu). Šāda situācija ietekmē informāciju, ko sniedz Komisijas revīzijas komitejai — Revīzijas progresa komitejai (RPK). RPK (arī neatkarīgu ārējo komitejas locekļu līdzdalības) loma ir vairāk ierobežota nekā revīzijas komiteju loma starptautiskajās iestādēs, kuras Palāta ir izvēlējusies kā paraugus (sk. 30.–31. punktu).

61

Iekšējās kontroles jomā pēc COSO 1992. gada pamatnostādņu īstenošanas Komisija tiecas ieviest COSO 2013. gada pamatnostādnes. Kaut arī Komisija ir izstrādājusi divus paziņojumus par krāpšanu un krāpšanas apkarošanas stratēģiju, šis risks nav atspoguļots pašreizējā iekšējās kontroles sistēmā (39. punkts). Tas var negatīvi ietekmēt ģenerāldirektorātu krāpšanas novērtēšanas efektivitāti⁹², tādējādi pakļaujot Komisiju potenciālam krāpšanas riskam.

62

Komisija kopš 2005. gada sagatavo gada pārskatus saskaņā ar starptautiskajiem standartiem. Taču, lai gan pēdējā laikā sadarbībā ar Palātu ir ieviesti vairāki jauni elementi, Komisija joprojām šos pārskatus publicē vēlāk nekā lielākā daļa ES dalībvalstu (sk. 44. punktu un 7. attēlu).

63

Komisija nesen ir sākusi pievienot pārskatiem nefinanšu informāciju. Lai gan ir panākti uzlabojumi, Komisija joprojām kopā ar pārskatiem sniedz mazāk nefinanšu informācijas nekā citas organizācijas, kuras Palāta izvēlējusies salīdzinājumam. Informācija ir izkaisīta dažādos korporatīvā un ģenerāldirektorātu līmeņa dokumentos (sk. 45.–47. punktu).

64

Komisija kopš 2013. gada ir atzinusi, ka ES izdevumos ir būtisks kļūdu līmenis. Ģenerāldirektorāti aplēš nepareizo izdevumu līmeni pēc dažādām metodēm (sk. 50.–53. punktu).

65

Kopš Prodi reformām labākā prakse ir turpinājusi attīstīties. Lai gan ir veikti daži pasākumi, Palāta secina, ka Komisija vai nu novirzās no labākās prakses, vai arī pilnībā neatbilst tai vairākās jomās, un tās ir šādas:

οapmērs, kādā Iekšējās revīzijas dienests (IRD) aptver augsta līmeņa pārvaldības jautājumus (25. un 26. punkts);

οRevīzijas progresa komitejas (RPK) sastāvs (31. punkts); kā arī

οRPK tvērums attiecībā uz

–ārējās revīzijas rezultātiem,

–riska pārvaldību,

–finanšu un darbības pārskatu sagatavošanu, kā arī

–Komisijas revīzijas direktorātu un ex post kontroles struktūrvienību darbu (26., 30. un 31. punkts);

οkrāpšanas riska ņemšana vērā iekšējās kontroles sistēmā (39. punkts);

οfinanšu pārskatu publicēšanas termiņiem (44. punkts);

οšādu dokumentu pievienošanu finanšu pārskatiem:

–paziņojums par korporatīvo pārvaldību,

–priekšsēdētāja ziņojums,

–darbības un stratēģisko risku izvērtējums,

–ziņojums par nefinanšu darbības rezultātiem,

–informācija par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu,

–ziņojums par Revīzijas komitejas lomu un secinājumiem,

–ziņojums par vidējā termiņa un ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju (sk. 7. attēlu un 45. punktu);

οnepareiza līdzekļu izlietojuma līmeņa aprēķinu saskaņotība un rezultātu analīze visos ģenerāldirektorātos (sk. 53. punktu).

66

Komisijai būtu vai nu jānodrošina atbilstība labākajai praksei, vai arī jāsniedz paskaidrojumi, kādēļ tā uzskata šādu rīcību par nepiemērotu (sk. 19. zemsvītras piezīmi).

1. ieteikums. Sniegt paskaidrojumus par jomām, kurās nav nodrošināta atbilstība labākajai praksei

Komisijai, ņemot vērā prasības attiecībā uz Eiropas sabiedriskas nozīmes struktūrām, ja tā nolemj neievērot labāko praksi, jāpaskaidro šāda lēmuma iemesli.

Izpildes mērķtermiņš: 2017. gada aprīlis.

2. ieteikums. Nodrošināt atbilstību labākajai praksei

Komisijai

a)jāaicina Iekšējās revīzijas dienests (IRD) veikt vairāk revīzijas darba saistībā ar augsta līmeņa pārvaldības jautājumiem;

b)jāpabeidz pieskaņot iekšējās kontroles sistēma COSO 2013. gada principiem;

c)jāpublicē gada pārskati vēl agrāk;

d)jāapkopo ziņojumos jau iekļautā informācija, lai izveidotu vienotu pārskatatbildības ziņojumu vai to kopumu, kas ietvertu pārskatus, kā arī šādus dokumentus:

οpaziņojumu par korporatīvo pārvaldību,

οpriekšsēdētāja ziņojumu,

οdarbības un stratēģisko risku izvērtējumu,

οziņojumu par nefinanšu darbības rezultātiem,

οinformāciju par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu,

οziņojumu par Revīzijas komitejas lomu un secinājumiem,

οziņojumu par vidējā termiņa un ilgtermiņa fiskālo ilgtspēju, attiecīgā gadījumā tajā norādot saites uz informāciju, kas iekļauta citos ziņojumos;

e)jāiesniedz šo vienoto pārskatatbildības ziņojumu vai to kopumu pārskatu revīzijas vajadzībām un revidenta pārbaudēm par to, vai tajā sniegtā pārējā informācija atbilst grāmatvedības informācijai;

f)gada pārskatu vai tai pievienotās informācijas ietvaros jāpublicē kļūdu līmeņa aplēse, kas sagatavota, pamatojoties uz saskaņotām metodēm;

g)regulāri jāatjaunina un jāpublicē sava pārvaldības sistēma, kā arī jāsniedz paskaidrojumi par struktūru un procesu izvēli saistībā ar izvēlēto sistēmu;

h)jāpārveido RPK par revīzijas komiteju, kurā vairākums locekļu ir neatkarīgi ārējie eksperti, un jāpaplašina tās mandāts, iekļaujot tajā arī riska pārvaldību, finanšu pārskatus, kā arī ex post kontroles struktūrvienību un revīzijas direktorātu darbu un rezultātus.

Izpildes mērķtermiņš: 2018. gada aprīlis.

Šo ziņojumu 2016. gada 20. septembra sēdē pieņēma V apakšpalāta, kuru vada Revīzijas palātas loceklis Lazaros S. LAZAROU.

Revīzijas palātas vārdā —

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
priekšsēdētājs

86Sk. 23.–24. punktu.

87Sk. 27.–29. punktu.

88COSO, sk. 32.–34. punktu.

89IPSAS, sk. 40.–41. punktu.

90Tostarp, tagad papildus pēc uzkrājumu principa sagatavotajiem ES pārskatiem tiek publicēta arī Finanšu pārskatu apspriešana un analīze, tiek ziņots par darbības rezultātiem (tā, 2015. gadā šī tēma tika integrēta ziņošanā par pārvaldību, proti, ES budžeta pārvaldības un izpildes ziņojumā) un notiek pāreja uz atjauninātajām COSO 2013. gada iekšējās kontroles integrētajām pamatnostādnēm.

91Sk. 17. punktu.

92“(..) ģenerāldirektorātu izstrādātie krāpšanas riska novērtējumi nav pietiekami koordinēti ar ikgadējo riska pārvaldības ciklu, turklāt tie ir sagatavoti pārāk augstā līmenī, lai būtu ņemta vērā pašreizējā iekšējās kontroles struktūra. Šajos riska novērtējumos nav aplūkoti ne visi krāpšanas cikla elementi, ne visi līdzekļu pārvaldības veidi. Turklāt Krāpšanas apkarošanas stratēģijā apzinātie riska faktori nav sarindoti prioritārā secībā, un katru no tiem atsevišķi nav iespējams savietot ar Krāpšanas apkarošanas stratēģijas Rīcības plāna darbībām” (IRD Darba dokuments, kas pievienots Vispārējam atzinumam par 2015. gadu, 2016. g. maijs).

Pielikumi

I pielikums

LPPS satvars un COSO 2013. gada pamatnostādnes

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

II pielikums

Atsevišķu iestāžu/organizāciju pārskatu sniegšanas sistēmu būtiskākie elementi

Direktīva 2014/95/ES
Starptautiskā Integrēto pārskatu komiteja (IIRC)
Uzticības veidošanas godalga (Apvienotā Karaliste)
IPSASB 2. Ieteicamās prakses pamatnostādne
ESAO Pamatnostādnes starptautiskiem uzņēmumiem
(III izdevums)

Pārvaldība
Korporatīvā pārvaldība
Pārvaldība
Izklāsts, kas sniedz skaidru informāciju par pārvaldības struktūru un vadības stratēģiju.
Pārredzama informācija par to, kā valde veic efektīvu darbu, lai pārvaldītu organizāciju.
Pārvaldība
Pārvaldības struktūras un politika

Riski
Galvenie ar minētajiem jautājumiem saistītie riski, kuri ir raksturīgi uzņēmuma darījumiem, tostarp vajadzības gadījumā, ja tas ir samērīgi, darījumdarbības attiecības, produkti vai pakalpojumi, kas var radīt negatīvas sekas šajās jomās, un to, kā uzņēmums šos riskus pārvalda.
Risku un iespēju izklāsts
Izklāsts par saikni starp riskiem, stratēģiskajiem mērķiem un gada pārskatu.
Izmērāmi riski.
Izvērtējums par to, kā laika gaitā mainījusies riska profila dinamika.
Riski un neskaidrības: riski un neskaidrības ar finansiālu ietekmi, riska mazināšanas pasākumi, iekšējie un ārējie riski.
Informācija par risku pārvaldības sistēmām un atbilstību tiesību aktiem, kā arī
informācija par rīcības paziņojumiem vai kodeksiem.
Paredzami riska faktori.

Finanšu un nefinanšu darbības rezultāti
Prasība sagatavot informāciju saskaņā ar atzītiem noteikumiem (valsts, Savienības vai starptautiskajiem noteikumiem).
Prasība publicēt attiecīgo informāciju kopā ar pārskatiem vai atsevišķi (sešu mēnešu laikā).
Nefinanšu pārskats ietver atsauces uz gada finanšu pārskatos paziņotajām summām, kā arī sniedz papildu skaidrojumus par šīm summām.
Nefinanšu GDR, kas ir būtiski konkrētam darbības veidam.
Perspektīva
Saprotams un patiess finanšu darbības rezultātu atspoguļojums, kas atbilst pamatā esošajiem finanšu pārskatiem.
Faktisko darbības rezultātu izvērtējums salīdzinājumā ar gaidītajiem/budžetā paredzētajiem darbības rezultātiem.
Izmērāmi galvenie darbības rādītāji, kas saskaņoti ar stratēģiskajiem mērķiem. Sasniegto mērķu līdzsvarots izvērtējums un darbības rezultātu un mērķu salīdzinājums.
Informācija par finanšu pārskatiem, neatbilstībām un tendencēm.
Budžeta un finanšu pārskatos norādīto faktisko summu salīdzinājums.
Uzņēmuma finanšu un darbības rezultāti.

Sociālie un personāla jautājumi
Sociālie un personāla jautājumi.
Cilvēktiesību ievērošana.
Kapitāls: finanšu kapitāls, ražošanas kapitāls, intelektuālais kapitāls, cilvēkkapitāls, sociālais un attiecību kapitāls, kā arī dabas kapitāls.
Organizācijas cilvēkfaktoru izvērtējums un kvantitatīva analīze.
Informācija par vienlīdzīgām iespējām un daudzveidību.
-
Jautājumi saistībā ar darbiniekiem un citām ieinteresētajām personām.

Mērķi un stratēģijas
-
Stratēģija un resursu piešķiršana. Ieguldījums.
Skaidri noteikts mērķis.
Līdzsvarots skatījums uz progresu attiecībā pret mērķiem.
Informācija par mērķiem un stratēģijām.
Misija un redzējums.
Uzņēmuma mērķi.

Uzņēmējdarbības modelis
Uzņēmējdarbības modeļa īss apraksts.
Uzņēmuma īstenoto politikas virzienu apraksts, tostarp īstenoto pienācīgas pārbaudes procedūru apraksts.
Šo politikas virzienu rezultāti.
Uzņēmējdarbības modelis (saimnieciskā darbība, kas īstermiņā, vidējā termiņā un ilgtermiņā rada vērtību).
Vērtības radīšanas process: ieinteresēto personu grupas, būtiskākie materiālie jautājumi, riski, stratēģiskie mērķi, vērtības paaugstinātāji, galvenie darbības rādītāji, mērķi, ietekme.
Dažādi darbības modeļi.
Izklāsts par to, kā saimnieciskā darbība veicina vērienīgāku mērķu sasniegšanu parlamenta līmenī. Kapitālieguldījumu izvērtējums, kā arī vērtējums par to, kā kapitālieguldījumi nodrošina līdzekļu efektīvu izlietojumu.
-
-

Elementi, kuri ir visās sistēmās.
Elementi, kuri ir 4 no 5 sistēmām.
Elementi, kuri ir 3 no 5 sistēmām.

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

III pielikums

Pārskats par atsevišķu publiskā sektora struktūru gada ziņojumiem un pārskatiem

| ES 2014. gada konsolidētie pārskati¹ | Eiropas Investīciju fonda 2015. gada pārskats | Eiropas Investīciju bankas 2015. gada finanšu pārskats | ASV 2015. gada finanšu pārskats | Comptes de l’état, 2014. g. (Francija)
Uzkrājumu grāmatvedība | Ir | Ir | Ir | Ir | Ir
Galveno rādītāju kopsavilkums | Ir | Ir | Ir | Ir | Ir
Pievienots neatkarīga revidenta atzinums | Ir | Ir | Ir | Ir | Tiek publicēts atsevišķi
Budžeta un tā izpildes salīdzinājums | Ir | Tiek publicēts atsevišķi | Tiek publicēts atsevišķi | Ir | Ir
Pārvaldības struktūru un jautājumu analīze | Sagatavots kopsavilkuma veidā² | Ir | Ir | Ir | Ir
Priekšsēdētāja/prezidenta/augstākā līmeņa amatpersonas priekšvārds/ziņojums | Tiek publicēts atsevišķi | Ir | Tiek publicēts atsevišķi | Ir | Tiek publicēts atsevišķi
Nepareizu darījumu vai darbību riska izvērtējums | Tiek publicēts atsevišķi | Nav³ | Nav³ | Ir | Nav
Nepareizu darījumu ietekmes izvērtējums | Tiek publicēts atsevišķi | Nav | Nav | Ir | Nav
Informatīvs ziņojums par gada laikā veiktajām darbībām | Tiek publicēts atsevišķi | Ir | Ir | Ir | Ir
Ilgtermiņa prognozes/ilgtspējas ziņojums | Nav | Tiek publicēts atsevišķi | Tiek publicēts atsevišķi | Ir | Ir
Revīzijas komitejas lomas un konstatējumu apraksts | Nav | Ir | Ir | Nav | Sagatavots kopsavilkuma veidā

Avots: Eiropas Revīzijas palāta.

1Sk. 45. un 46. punktu.

2Sk. 45. punktu.

3Neattiecas. Šajos ziņojums nav iekļauts nepareizu darījumu vai darbību riska izvērtējums. Tomēr mūsu rīcībā esošā informācija liek domāt, ka nepareizu darījumu riska līmeņi nav būtiski.

Komisijas atbilde

Kopsavilkums

Komisijas kopīgā atbilde uz I–IV punktu

Komisija atzīst mūsdienīgas sistēmas nozīmi pārvaldībā. Komisija cenšas nodrošināt atbilstību standartos noteiktajai vai starptautisko vai publisko struktūru ieviestajai atbilstīgajai labākajai praksei, kas tiek pastāvīgi pilnveidota, un turpinās atbilstoši pielāgot savu pārvaldības struktūru.

Komisijas pārvaldības sistēmas galvenie principi (proti, pilnvaras, pārskatatbildība, pienākumi un atbildība, Komisijas un tās locekļu iecelšana amatā un atkāpšanās no amata, pārredzamība) ir noteikti ES līgumos.

Kolēģija deleģē funkcionālos uzdevumus saviem dienestiem. Lai nodrošinātu, ka visi Komisijas dienesti ir ieviesuši tās mērķu sasniegšanai piemērotāko organizatorisko struktūru un iekšējās kontroles sistēmas, Komisija korporatīvajā līmenī ir noteikusi obligātos elementus, kas pamatoti uz starptautiski atzītām COSO pamatnostādnēm. Komisija 2015. gada pārvaldības un izpildes gada pārskatā ziņoja par minēto standartu efektīvu īstenošanu.

Eiropas Komisijai piemērojamie pārvaldības pasākumi ir pielāgoti iestādes pārvalstiskajai būtībai vai tās īpašajai struktūrai, kas ietver komisāru kolēģiju ar pastāvīgu administratīvo struktūru atbalstu. Minētie elementi veidoja pamatu 2000. gadā pieņemtajam lēmumam par Komisijas pārvaldības struktūru. Šie elementi tika ņemti vērā arī Neatkarīgo ekspertu komitejas ziņojumos un palātas atzinumā Nr. 4/97 un atzinumā Nr. 1/2000. Komisijas kontroles un revīzijas pasākumi ir pamatoti un visaptveroši, un tie pašlaik tiek uzlaboti, lai pilnībā atbilstu COSO 2013. gada iekšējās kontroles principiem. Turklāt, kā liecina ārējais kvalitātes novērtējums, IRD pilnībā atbilst iekšējās revīzijas profesijas standartiem. Minētie pasākumi ļauj Komisijai stingri uzraudzīt pārvaldības struktūras darbību.

Sk. arī Komisijas atbildi uz VI punktu.

V

Komisijas pārvaldības sistēmas galvenie principi (t. i., pilnvaras, pārskatatbildība, pienākumi un atbildība) ir noteikti ES līgumos. Kolēģija pieņem ES budžeta pārvaldības un izpildes gada pārskatu un uzņemas vispārēju politisko atbildību par ES budžeta pārvaldību. Komisija uzskata, ka tā ietver pārskatatbildību par tās dienestu darbu.

Attiecībā uz darbību uzraudzība tiek veikta, pirmkārt, īstenojot praktiskus pasākumus, kas reglamentē darba attiecības starp Komisijas locekļiem, birojiem un dienestiem, otrkārt, regulāri iesaistot RPK, kas izskata visus IRD ieteikumus, un, treškārt, izmantojot gada darbības pārskatus (GDP), kuros ietverti deleģēto kredītrīkotāju ziņojumi Komisijai, un deleģēto kredītrīkotāju iesniegtās ticamības deklarācijas un iekšējā revidenta vispārējo atzinumu. Sk. arī Komisijas atbildes uz 55. un 57. punktu.

Problēmas, kas saistīta ar tā dēvēto norobežošanās kultūru, risināšana ir jaunās Komisijas prioritāte. Tā ieviesa jaunu struktūru, kurā priekšsēdētāja vietnieki pārrauga vairākas politikas jomas un kurā pastiprināta Ģenerālsekretariāta un citu centrālo dienestu atbildība koordinēšanas jomā, un iesaistītas dažādas korporatīvās vadības grupas, tostarp uz darbību jomām balstītas pārvaldības (Activity-Based Management — ABM) vadības grupa un resursu pārvaldnieku grupa.

VI

Saskaņā ar labāko praksi, Finanšu regulu un tās hartu, IRD vienmēr pievērš uzmanību to ģenerāldirektorātu pārvaldības un kontroles sistēmām, kuri ir atbildīgi par darījumu likumības un pareizības nodrošināšanu, tostarp pārbauda šo ģenerāldirektorātu ex post pārbaužu/revīzijas funkciju. Līdztekus revīzijai attiecībā uz informācijas drošības pārvaldību tika aptvertas arī citas pārvaldības jomas, piemēram:

οmērķa noteikšanas process saistībā ar pārvaldības plānu;

οgada darbības pārskata sagatavošanas process;

οkrāpšanas apkarošanas stratēģijas pārvaldība.

RPK ir tikai viens no vairākiem instrumentiem, kas ieviesti, lai kolēģijai būtu vieglāk uzraudzīt Komisijas darbību pārvaldības, risku pārvaldības un iekšējās kontroles jomā. Galvenais saziņas veids ir to oficiālo saziņas mehānismu izmantošana, kas noteikti darba kārtībā starp komisāriem, to birojiem un Komisijas dienestiem (kārtējās sanāksmes, stratēģisko plānu, pārvaldības plānu, gada darbības pārskatu u. c. apspriešana) un kurus izmanto, lai vispirms informētu komisāru, bet pēc tam — kolēģiju.

Risku pārvaldības, finanšu pārskatu un ex post pārbaužu/revīzijas veikšana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, BUDG ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju pienākums.

VII

Saskaņā ar IPSASB konceptuālo regulējumu attiecībā uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem¹, kurā paredzēts, ka šajos pārskatos “visticamāk tiks ietverti vairāki pārskati”, kuros konkrētāk risinātas dažādu ieinteresēto personu īpašās vajadzības, Komisija nodrošina integrētu finanšu pārskatu kopumu. To veido Pārvaldības un izpildes gada pārskats, finanšu pārskats, paziņojums par ES budžeta aizsardzību un ES gada pārskati. Minētajā dokumentu kopumā ietvertā informācija ir līdzvērtīga tai, ko sniegušas iestādes, kuras Palāta izraudzījusies kā paraugus. Turklāt dokumentos ir pieejama tāda papildinformācija kā priekšsēdētāja runa par stāvokli Eiropas Savienībā, gada pārskata ziņojums par Eiropas Savienības darbību, novērtējuma ziņojums par ieteikumiem budžeta izpildes apstiprināšanai u. c.

VIII, pirmais ievilkums

Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisija cenšas nodrošināt atbilstību standartos noteiktajai vai starptautisko vai publisko struktūru ieviestajai atbilstīgajai labākajai praksei, kas tiek pastāvīgi pilnveidota (sk. atbildes uz I–IV, VIII, 24.–26., 44.–49. punktu), un turpinās pielāgot savu pārvaldības struktūru.

VIII, otrais ievilkums

Komisija piekrīt šim ieteikumam saskaņā ar Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 116. panta 2. punktu (skatīt arī Komisijas atbildi uz 2.h ieteikumu).

VIII, trešais ievilkums

Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisijas kontroles (tostarp IRD) pasākumi ir pamatoti un visaptveroši un tiek uzlaboti, lai pilnībā atbilstu COSO 2013. gada iekšējās kontroles principiem. Minētie pasākumi ļauj Komisijai pienācīgi uzraudzīt pārvaldības struktūras darbību.

VIII, ceturtais ievilkums

Komisija piekrīt šim ieteikumam.

Sk. atbildi uz 62. punktu.

VIII, piektais ievilkums

Komisija piekrīt ieteikumam izdot ziņojumu kopumu tā, lai mazinātu papildu riskus attiecībā uz informācijas pieejamību un kvalitāti. Sk. arī atbildi uz 2.e ieteikumu.

Komisija jau ir veikusi pasākumus šajā saistībā, 2016. gada 19. jūlijā publicējot Integrētu finanšu pārskatu kopumu.

Ar vienu pārskatatbildības ziņojumu nebūtu pietiekami, un tas neatbilstu IPSASB konceptuālajam regulējumam attiecībā uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem, kurā skaidri noteikts, ka vispārēja rakstura finanšu pārskatos, kuru mērķis ir sniegt noderīgu informāciju pārskatatbildības un lēmumu pieņemšanas nolūkā, “visticamāk, tiks ietverti vairāki pārskati, kuros konkrētāk risināti noteikti finanšu pārskatu mērķu aspekti”. Saskaņā ar konceptuālo regulējumu Komisija nodrošina vai nodrošinās tālāk norādītos dokumentus, kuri ietver Palātas konstatētos elementus.

VIII, piektais ievilkums, pirmais apakšievilkums

Komisija pašlaik veic atjauninājumus paziņojumā par pārvaldību.

VIII, piektais ievilkums, otrais apakšievilkums

Komisija uzskata, ka septembrī sniegtā runa par stāvokli Eiropas Savienībā atbilst priekšsēdētāja ziņojumam.

VIII, piektais ievilkums, trešais apakšievilkums

Papildus Pārvaldības un izpildes gada pārskatā ietvertajai informācijai Komisija sniedz ziņojumus un plaši informē par darbības un stratēģiskajiem riskiem, kas minēti priekšsēdētāja runā par stāvokli Eiropas Savienībā, kā arī katra ģenerāldirektorāta stratēģiskajos un pārvaldības plānos.

VIII, piektais ievilkums, ceturtais apakšievilkums

Informācija par nefinanšu darbības rezultātiem ir pieejama GDP un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā.

VIII, piektais ievilkums, piektais apakšievilkums

Vispārējā ziņojumā par Eiropas Savienības darbību un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā ir ietverta informācija par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu.

VIII, piektais ievilkums, sestais apakšievilkums

RPK gada pārskatā apkopoti RPK secinājumi saistībā ar savu uzdevumu izpildi un norādītas problēmas, par kurām RPK ir informējusi kolēģiju. Informācija par RPK darbu tika iekļauta arī 2015. gada kopsavilkuma ziņojumos un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā. Turpmākos Pārvaldības un izpildes gada pārskatos tiks iekļauta īpaša sadaļa attiecībā uz RPK nozīmi un tās secinājumiem.

VIII, piektais ievilkums, septītais apakšievilkums

ES budžets nav salīdzināms ar valstu budžetiem, jo īpaši ņemot vērā atšķirības parādu dimensijā (proti, spēju izpildīt finanšu saistības vai refinansēt vai palielināt parādu) un ieņēmumu dimensijā (proti, spēju mainīt esošo nodokļu līmeni vai ieviest jaunus ieņēmumu avotus).

ES kontekstā DFS ir instruments, kas nodrošina turpmāko maksājumu prasību un budžeta prioritāšu stabilitāti un paredzamību vidējā termiņā un ilgtermiņā. Komisija sniedz informāciju par šiem aspektiem Pārvaldības un izpildes gada pārskatā, finanšu pārskatā, attiecīgajos pārskatos un vajadzības gadījumā arī citos ziņojumos.

VIII, sestais ievilkums

Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam.

Informācija, uz kuru pamatots jaunais integrētais finanšu pārskatu kopums un papildu ziņojumi, Palātai būs iespēju robežās pieejama (proti, īpaši ņemot vērā attiecīgos dalībvalstīm noteiktos termiņus vajadzīgo datu iesniegšanai), lai tā varētu veikt konsekvences pārbaudes.

VIII, septītais ievilkums

Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā turpinās ziņot par Pārvaldības un izpildes gada pārskatā minēto kopējo riskam pakļauto summu.

VIII, astotais ievilkums

Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā regulāri atjauninās un publicēs informāciju par savu pārvaldības sistēmu un sniegs skaidrojumu par tās atbilstību starptautiskajiem standartiem un labai praksei.

VIII, devītais ievilkums

Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam. Saistībā ar dalības RPK mandāta atjaunošanu vidējā termiņā Komisija apsvērs jautājumu par tādu ārējo locekļu skaita palielināšanu, kuriem ir apliecināta profesionālā pieredze revīzijas un līdzīgās jomās un kurus ieceļ Komisija atklātā un pārredzamā procedūrā. Risku pārvaldības, finanšu pārskatu un ex post pārbaužu/revīzijas veikšana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, BUDG ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju pienākums. Saziņas kanāli, jo īpaši GDP pārskati, pārvaldības un stratēģiskie plāni u. c., nodrošina, ka deleģētie kredītrīkotāji informē attiecīgos komisārus un kolēģiju, tādējādi nodrošinot kolēģijai iespēju veikt atbilstīgu uzraudzību. Turklāt IRD regulāri pārbauda ex post pārbaužu/revīzijas funkciju attiecīgajos ģenerāldirektorātos, jo īpaši tādās būtiskās jomās kā dalīta pārvaldība, un tās konstatējumus izskata RPK. Komisija apsvērs iespēju aicināt IRD veikt revīziju pārvaldības/uzraudzības pasākumiem attiecībā uz risku pārvaldību, finanšu pārskatiem un ex post pārbaužu/revīzijas funkciju, jo īpaši otrā līmeņa pārbaudi, lai noteiktu, kādi uzlabojumi varētu turpmāk uzlabot minēto mehānismu darbības rezultātus.

Apsvērumi

15

Pirmā īpašā pārvaldības iezīme Komisijā ir tā, ka pienākumu sadalījums un pārskatatbildība ir noteikti Līgumā (317. pants) un Finanšu regulā (66. pants) un izklāstīti 2000. gada Baltajā grāmatā, kurā ņemti vērā Neatkarīgo ekspertu komitejas ieteikumi.

Otrā Komisijas iezīme ir tā, ka, sākoties jaunās kolēģijas pilnvaru laikam, var pārskatīt iekšējās organizatoriskās, pārvaldības un pārskatatbildības kārtības aspektus. Tas tiek veikts, izmantojot komisāru uzdevumu aprakstus, Eiropas Komisijas darba metodes (sk. C(2014) 9004) un rakstisku darba kārtību starp komisāriem un dienestiem.

21

Komisijas pārvaldības sistēmas galvenie principi (t. i., pilnvaras, pārskatatbildība, pienākumi un atbildība) ir noteikti ES līgumos. Kolēģija pieņem ES budžeta pārvaldības un izpildes gada pārskatu un uzņemas vispārēju politisko atbildību par ES budžeta pārvaldību. Komisija uzskata, ka tā ietver pārskatatbildību par tās dienestu darbu.

Attiecībā uz darbību uzraudzība tiek veikta, pirmkārt, īstenojot praktiskus pasākumus, kas reglamentē darba attiecības starp Komisijas locekļiem, birojiem un dienestiem, otrkārt, regulāri iesaistot RPK, kas izskata visus IRD ieteikumus. un, treškārt, izmantojot GDP, kuros ietverti deleģēto kredītrīkotāju ziņojumi Komisijai, un deleģēto kredītrīkotāju iesniegtās ticamības deklarācijas un iekšējā revidenta vispārējo atzinumu.

5. izcēlums. Komisijas atbildība

Komisija laikposmā no 2007. gada līdz 2016. gadam ir veikusi papildu izmaiņas savā pārvaldības un pārskatu sniegšanas kārtībā.

23

Komisija likvidēja īpašās revīzijas struktūras, jo laika gaitā kļuva aizvien svarīgāk, lai iekšējās revīzijas funkcija aptvertu ne tikai vienu ģenerāldirektorātu. Pilnībā centralizēta iekšējās revīzijas funkcija būtu ievērojami efektīvāka. Turklāt centralizēti IRD ir pilnīgi neatkarīgi, un tas ļauj nodrošināt kvalitatīvu revīziju. Ārējā kvalitātes novērtējumā, kurā sniegts pozitīvs atzinums par IRD, norādīts, ka netiek veikta pietiekami neatkarīga iekšējās revīzijas struktūrvienību uzraudzība un ka var tikt apdraudēta to neatkarība.

Tagad IRD sniedz ģenerāldirektoriem ierobežotas pārliecības ziņojumu, ko izmanto gada darbības pārskatu (GDP) sagatavošanā, tāpat, kā to dara iekšējās revīzijas struktūrvienības (pirmo reizi 2016. gada februārī attiecībā uz 2015. gadu).

24

Revīzijas un kontroles darbību veikšana nav tikai un vienīgi Palātas norādīto struktūrvienību personāla pienākums.

Ex post pārbaužu/revīziju funkcija (bieži norādīta kā revīzijas funkcija) daudzos galvenajos tērētājos ģenerāldirektorātos veido daļu no deleģētā kredītrīkotāja iekšējās kontroles sistēmas. Tā būtu skaidri jānošķir no iekšējās revīzijas funkcijas.

25

Līdztekus informācijas drošības pārvaldības revīzijai tika pārbaudītas arī citas pārvaldības jomas, konkrētāk, veicot revīzijas (bet ne tikai) daudzos ģenerāldirektorātos, piemēram, revīzijas attiecībā uz:

οmērķa noteikšanas procesu saistībā ar pārvaldības plānu;

οgada darbības pārskata sagatavošanas procesu;

οkrāpšanas apkarošanas stratēģijas pārvaldību;

οdarba pārvaldību Eiropas pusgadā;

οRTD ĢD uzturētā kopējā atbalsta centra pārvaldību;

οES ieguldījumu fondu pārvaldību;

οdecentralizēto aģentūru uzraudzību;

οIT domēna pārvaldību.

7. izcēlums. Daži būtiski IRD ieteikumi attiecībā uz pārvaldību nav īstenoti

Komisija veic paziņojuma par pārvaldību pārskatīšanu.

26

IRD piekrīt Palātas veiktajam novērtējumam, proti, ka būtiskākais apdraudējums ir saistīts ar izdevumu likumību un pareizību. Tieši tādēļ apmēram 40–50 % no revīzijai atvēlētā laika tiek veltīti tādu pārvaldības un kontroles sistēmu novērtēšanai, kuru mērķis ir novērst un konstatēt/koriģēt neprecizitātes.

Tas ietver ģenerāldirektorātu kontroles stratēģiju (tostarp ex post pārbaudes/revīzijas funkcijas) nopietnu revīziju, aptverot galvenās politikas izdevumu jomas. Visi minētie revīzijas pārskati tiek iesniegti RPK, kura tos izskata.

Saskaņā ar labāko praksi, Finanšu regulu un tās hartu IRD vienmēr pievērš uzmanību to ģenerāldirektorātu pārvaldības un kontroles sistēmām, kuri ir atbildīgi par darījumu likumības un pareizības nodrošināšanu.

RPK ir tikai viens no vairākiem instrumentiem, kas ieviesti, lai kolēģijai būtu vieglāk uzraudzīt Komisijas darbību pārvaldības, risku pārvaldības un iekšējās kontroles jomā. Galvenais saziņas veids ir to oficiālo saziņas mehānismu izmantošana, kas noteikti darba kārtībā starp komisāriem, to birojiem un Komisijas dienestiem (kārtējās sanāksmes, stratēģisko plānu, pārvaldības plānu, gada darbības pārskatu u. c. apspriešana) un kurus izmanto, lai vispirms informētu komisāru, bet pēc tam — kolēģiju.

30

Komisija apstiprina, ka RPK 2015. gada mandāts ietver ar Revīzijas palātas ieteikumiem saistīto turpmāko pasākumu pastiprināšanu. RPK analizē Revīzijas palātas ziņojumus un attiecīgos konstatējumus, ja tādi ir, saistībā ar tās tematiskajām diskusijām, pamatojoties uz IRD grupu sniegtajiem revīzijas ziņojumiem.

IRD veic ex post pārbaužu/revīzijas funkcijas efektivitātes pārbaudi daudzos galvenajos tērētājos ģenerāldirektorātos. Tādējādi tā aptver šo svarīgo elementu deleģēto kredītrīkotāju iekšējās kontroles sistēmā, kuras mērķis ir novērst un konstatēt/koriģēt neprecizitātes (sk. atbildi uz 26. punktu). RPK risina minētos jautājumus, ciktāl uz tiem attiecas IRD revīzijas.

Atbilde saistībā ar 2. tabulu

RPK saņem un izskata visus IRD revīzijas ziņojumus attiecībā uz tādām jomām kā riska pārvaldība, iekšējā kontrole un ziņošana par finanšu un nefinanšu rezultātiem. Tādējādi tā ļauj Komisijai vieglāk veikt uzraudzību, nodrošinot IRD iespēju veikt neatkarīgu sava darba kvalitātes uzraudzību un ar ieteikumiem saistītos turpmākos pasākumus. Turklāt tā izskata galvenos dokumentus par iekšējās kontroles sistēmu.

31

Risku pārvaldības, finanšu pārskatu un ex post pārbaužu/revīzijas veikšana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, BUDG ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju pienākums. Saziņas kanāli, jo īpaši GDP pārskati, pārvaldības un stratēģiskie plāni u. c., nodrošina, ka deleģētie kredītrīkotāji informē attiecīgos komisārus un kolēģiju, tādējādi nodrošinot kolēģijai iespēju veikt atbilstīgu uzraudzību. Turklāt IRD regulāri pārbauda ex post pārbaužu/revīzijas funkciju attiecīgajos ģenerāldirektorātos, jo īpaši tādās būtiskās jomās kā dalīta pārvaldība, un tās konstatējumus izskata RPK.

Citām starptautiskajām organizācijām (Pasaules Pārtikas programmai, Eiropas Investīciju bankai, Pasaules Bankai un ANO) ir atšķirīgas pārvaldības struktūras.

35

Jaunajā iekšējās kontroles sistēmas pārskatīšanā, ko patlaban veic Komisija, tiks izskatīti visi Palātas apsvērumi.

36

Ņemot vērā Komisijai raksturīgos elementus, COSO 2. princips ir jāaplūko divējādi. Ģenerāldirektorātu līmenī katrs ģenerāldirektors veic neatkarīgu iekšējās kontroles pilnveides un izpildes uzraudzību, iesaistot iekšējās kontroles koordinatoru. Komisijas līmenī kolēģija, kas saskaņā ar COSO 2. principu ir līdzvērtīga Valdei, veic neatkarīgu iekšējās kontroles pilnveides un izpildes uzraudzību (sk. atbildi uz 21. punktu).

Centrālais finanšu dienests tika izveidots, lai sniegtu atbalstu un konsultācijas saistībā ar finanšu pārvaldību, tiesību aktu interpretēšanu, iekšējo kontroli un risku pārvaldību, nevis tāpēc, lai uzraudzītu iekšējās kontroles sistēmas faktisko īstenošanu.

37

Kā paredzēts Komisijas reformā un noteikts Finanšu regulā, pašreizējā sistēma nodrošina skaidru definīciju attiecībā uz pienākumiem un pārskatatbildību. Ģenerāldirektorātiem ir izvirzīta prasība izveidot organizatorisko struktūru un iekšējās kontroles sistēmas, tostarp pastarpināti deleģētus aktus un ar to saistīto “kaskādveida” ziņošanas sistēmu, kas palielinātu ticamības līmeni katrā ģenerāldirektorātā.

Attiecībā uz pamatu, lai noteiktu, vai GDP ietvertās deklarācijas ir pietiekami pamatotas, norādījumi (un pamatnostādnes) par GDP sagatavošanu nodrošina stabilu pamatu ticamības deklarācijas izstrādei un ir skaidrs kritērijs ģenerāldirektorātu pārskatatbildības noteikšanai. Turklāt GDP ietver sadaļu par ziņojumiem un iekšējā revidenta secinājumus par ģenerāldirektorāta kontroles sistēmas stāvokli. Visbeidzot, GDP pārskatīšanas process nodrošina GDP kvalitāti, lai politiskajā līmenī varētu paļauties uz vadības apliecinājumiem un ticamības deklarāciju.

Tomēr Komisija turpinās analizēt, vai noteiktus aspektus var precizēt konkrētāk.

38

Kopš 2013. gada Komisija katrā gada ziņojumā par ES finansiālo interešu aizsardzību (325. pants “Ziņojums”) sniedz ziņojumu par Komisijas stratēģijas krāpšanas apkarošanai (CAFS) īstenošanu.

39

Lai gan Komisija uzskata, ka krāpšanas risks ir pietiekami ņemts vērā metodoloģijā un norādījumos ģenerāldirektorātiem par krāpšanas novēršanas stratēģiju, Komisija patlaban izstrādā priekšlikumu, lai krāpšanas risku īpaši iekļautu jaunajā iekšējās kontroles sistēmā.

42

Finanšu pārskata izvērtējuma un analīzes (FPIA) mērķis saskaņā ar IPSASB ieteicamās prakses 2. pamatnostādni ir sniegt “skaidrojumu par svarīgiem punktiem, darījumiem un pasākumiem, kas minēti iestādes finanšu pārskatos, un par faktoriem, kas tos ietekmē”.

Tādēļ ir loģiski, ka FPIA galvenā uzmanība ir pievērsta priekšsēdētāja 10 prioritātēm, jo tās “ir stratēģijas “Eiropa 2020” turpinājums” un Komisijas politikas un veida, kādā tiek tērēti ES līdzekļi, galvenās noteicējas. Turklāt FPIA ietver arī informāciju par stratēģiju “Eiropa 2020”. Tomēr FPIA vēl ir sagatavošanas procesā. Tādēļ Komisija labprāt apspriedīs uzlabojums attiecībā uz tā saturu un mērķi.

44, trešais ievilkums

ES pārskatus pieņem Komisija.

44, ceturtais ievilkums

Komisija norāda, ka tās grāmatvedības sistēma, kas pamatota uz uzkrājumu principu, un pārskatu sniegšana tādējādi ir ļoti progresīvas salīdzinājumā ar daudzu dalībvalstu sistēmām.

45, otrais ievilkums

Komisijas sagatavotā FPIA ir atbilstīga IPSASB ieteicamās prakses 2. pamatnostādnē ierosinātajai struktūrai un saturam.

45, trešais ievilkums

Kā norādījusi Palāta, Oficiālajā Vēstnesī pārskatiem tiek pievienota ticamības deklarācija. Komisija atzinīgi vērtētu iespēju Palātas atzinumu par pārskatiem iekļaut pārskatu dokumentā, tiklīdz tas tiks pieņemts, līdzīgi kā privātajā sektorā.

45, piektais ievilkums

Komisija FPIA ir iekļāvusi arī informāciju par dažādiem pārvaldības veidiem, finanšu pārskatu sniegšanu un pārskatatbildību.

Komisija veic paziņojuma par pārvaldību pārskatīšanu.

45, sestais ievilkums

ES gada pārskatus pieņem Komisija. Ņemot vērā, ka priekšvārds ir iekļauts finanšu pārskatā, tas netiek dublēts pārskatos. Komisija apsvērs iespēju turpmāk pārskatos iekļaut priekšvārdu.

45, septītais ievilkums

Papildus gada pārskatiem un tiem pievienotajai informācijai Komisija arī sagatavo Pārvaldības un izpildes gada pārskatu, paziņojumu par ES budžeta aizsardzību un finanšu pārskatu, pārskata ziņojumu par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Komisijas priekšsēdētāja runu par stāvokli Eiropas Savienībā. Minētie dokumenti satur plašu nefinanšu informāciju, un tajos ir izklāstīti darbības un stratēģiskie riski.

ES gada pārskati atbilst attiecīgajos starptautiskajos grāmatvedības standartos (IPSAS) noteiktajām informācijas prasībām un ES grāmatvedības noteikumiem.

Komisija Pārvaldības un izpildes gada pārskatā sniedz ziņojumu par kopējo riskam pakļauto summu attiecībā uz darījumu likumību un pareizību (maksājuma posmā riskam pakļautās summas un slēgšanas posmā riskam pakļautās summas). Ziņojumā arī izskatītas izdevumu jomas, kurās biežāk rodas kļūdas.

45, astotais ievilkums

Ņemot vērā, ka Pārvaldības un izpildes gada pārskats ietver nelikumīgu darījumu risku skaitliskā izteiksmē (maksājuma posmā riskam pakļautās summas un slēgšanas posmā riskam pakļautās summas), Komisija uzskata, ka informācija nav jādublē. Sk. iepriekšējo atbildi.

45, devītais ievilkums, pirmais apakšievilkums

Papildus gada pārskatiem un tiem pievienotajai informācijai Komisija arī sagatavo Pārvaldības un izpildes gada pārskatu, paziņojumu par ES budžeta aizsardzību un finanšu pārskatu, pārskata ziņojumu par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Komisijas priekšsēdētāja runu par stāvokli Eiropas Savienībā, ja ir iesniegta informācija par nefinanšu rezultātiem.

45, devītais ievilkums, otrais apakšievilkums

Papildus gada pārskatiem un tiem pievienotajai informācijai Komisija arī sagatavo Pārvaldības un izpildes gada pārskatu, paziņojumu par ES budžeta aizsardzību un finanšu pārskatu, pārskata ziņojumu par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Komisijas priekšsēdētāja runu par stāvokli Eiropas Savienībā.

45, devītais ievilkums, trešais apakšievilkums

Informācija par progresu saistībā ar stratēģijas “ES 2020” pamatmērķiem tiek regulāri atjaunināta un publicēta Eurostat tīmekļa vietnē un paziņota Eiropas pusgada kontekstā. Sk. arī atbildi uz 42. punktu.

45, desmitais ievilkums

ES budžets nav salīdzināms ar valstu budžetiem, jo īpaši ņemot vērā atšķirības parādu dimensijā (proti, spēju izpildīt finanšu saistības vai refinansēt vai palielināt parādu) un ieņēmumu dimensijā (proti, spēju mainīt esošo nodokļu līmeni vai ieviest jaunus ieņēmumu avotus).

ES kontekstā DFS ir instruments, kas nodrošina turpmāko maksājumu prasību un budžeta prioritāšu stabilitāti un paredzamību vidējā termiņā un ilgtermiņā. Komisija sniedz informāciju par šiem aspektiem dažādos pārskatos.

45, vienpadsmitais ievilkums

RPK nozīme tika izklāstīta 2015. gada kopsavilkuma ziņojumos un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā. Turpmākos Pārvaldības un izpildes gada pārskatos tiks iekļauta īpaša sadaļa attiecībā uz RPK nozīmi un tās secinājumiem.

Kopīga atbilde uz 46.–47. punktu

Šogad Komisija pirmo reizi ir iesniegusi visaptverošu integrētu finanšu pārskatu kopumu. Iesniedzot šo dokumentu kopumu, Komisija vienlaikus iesniedz visu galveno finanšu informāciju par 2015. gadu. Dokumentu kopumā ietilpst:

a)Pārvaldības un izpildes gada pārskats, kurā ietverta informācija par ES budžeta izpildi, pamatojoties uz ES budžeta izpildes rezultātiem, kas panākti līdz 2015. gada nogalei. Tas ietver arī Komisijas veikto ES budžeta pārvaldību 2015. gadā, ieskaitot pārskatu par to iekšējās kontroles sistēmu darbību, ko Komisijas dienesti ieviesuši, lai nodrošinātu politikas un darbības mērķu sasniegšanu, un galvenos ar to saistītos riskus, ja tādi ir. Tajā iekļauts ar likumību un pareizību saistīto risku, kontroles izmaksu lietderības un krāpšanas novēršanas stratēģiju novērtējums;

b)finanšu pārskats, kurā sniegts detalizēti izstrādāts pārskats par ieņēmumiem un līdzekļu sadalījums pa dalībvalstīm un DFS izdevumu kategorijām;

c)paziņojums par ES budžeta aizsardzību attiecībā uz pasākumiem, kas veikti, lai izslēgtu no ES budžeta finansējuma visus nelikumīgos un nepareizos izdevumus, norādot arī to, kā tiek iesaistītas un ietekmētas dalībvalstis;

d)ES gada pārskati (t. i., aktīvi un saistības, ieņēmumi un izdevumi) 2015. gada nogalē.

Pirms integrētā finanšu pārskatu kopuma iekļauj budžeta komisāra priekšvārdu.

Komisāru kolēģija ir vispārēji atbildīga par Komisijas iekšējās kontroles sistēmām un riska pārvaldību, pieņemot Pārvaldības un izpildes gada pārskatu.

48

Komisija Pārvaldības un izpildes gada pārskatā norāda riskam pakļauto summu aplēsi un sniedz pārskatu par preventīviem pasākumiem paziņojumā par ES budžeta aizsardzību. Atbildīgais deleģētais kredītrīkotājs gada darbības pārskatā sniedz ziņojumu par veikto pārbaužu rezultātiem un aplēsi par riskam pakļauto summu nepareizu maksājumu dēļ. Turklāt GDP ir izklāstīta arī konstatēto kļūdu specifika. Saistībā ar budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru Komisija pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma iesniedza ziņojumu par pasākumiem, kas veikti, lai novērstu dažas biežāk sastopamās kļūdas konkrētās politikas jomās.

49

Komisija kopš 2013. gada ir uzlabojusi informācijas par riskam pakļautajām summām sniegšanu salīdzinājumā ar iepriekšējos gados sniegto informāciju, jo īpaši pievienojot informāciju par kopējo riskam pakļauto summu maksājuma posmā un slēgšanas posmā. Attiecībā uz šo summu ņem vērā finanšu korekcijas un summu atgūšanu, kas ir detalizēti izklāstīts paziņojumā par ES budžeta aizsardzību.

Līdz 2013. gadam Komisija pārredzami sniedza informāciju kopsavilkuma pārskatā par veiktajām atrunām un noteica izdevumu jomām aplēstās riskam pakļautās summas, uz kurām attiecas atruna. Plašāka informācija bija pieejama attiecīgajos GDP.

50

IRD velta lielu daļu savu resursu (aptuveni 40–50 %) tādu pārvaldības un kontroles sistēmu novērtēšanai, kuru mērķis ir novērst un konstatēt/koriģēt kļūdas, papildus ierobežotajiem pārskatiem par atlikušo kļūdu īpatsvara aprēķināšanu.

IRD veiktais darbs radīja reālus uzlabojumus, jo īpaši AGRI ĢD, ko atzinīgi novērtēja gan Palāta, gan budžeta izpildes iestāde.

51

DEVCO ĢD īsteno savu budžeta izpildi galvenokārt tiešā pārvaldībā, kam ir atšķirīga apstiprināšanas struktūra salīdzinājumā ar struktūru dalītajā pārvaldībā, kas veido 80 % no ES budžeta.

Sk. arī Komisijas atbildi uz 1.35. punktu Eiropas Revīzijas palātas 2015. gada pārskatā.

Komisija uzskata, ka atsauce uz statistikas metodoloģiju, ko izmantojušas “ASV struktūras, kas pārvalda federālo fondu”, nav piemērota līdzekļiem, kuru pārvaldība ir dalīta. Saskaņā ar dalīto pārvaldību Komisija paļaujas nevis uz izdevumu revīzijām, ko veic tās aģentūras ES līmenī, bet uz suverēno dalībvalstu revīzijas iestādēm, kuras pārbauda šo valstu izdevumus, kas bieži ietver valsts līdzfinansējumu. Tādēļ Komisija uzskata, ka statistiski derīgas kļūdu līmeņa ES mēroga aplēses, ko veic pašu saņēmēju revīzijas struktūras, nesniegs pievienoto vērtību izdevumiem, kuru pārvaldība ir dalīta.

Saskaņā ar tiesiskā regulējuma prasībām Komisija arī turpmāk sadarbosies ar dalībvalstu revīzijas iestādēm un definēs statistiski derīgu pieeju kļūdu līmeņa aplēsēm un šādu kļūdu īpatsvara izmantošanai pēc apstiprināšanas. Tādējādi Komisija īsteno “vienotas revīzijas principu”, galvenokārt veicot dalībvalstu revidentu pārbaudes un apstiprinot to veiktās revīzijas. Šis darbs ir pamatots uz Palātas Atzinumu Nr. 2/2004 par vienotas revīzijas modeli un par priekšlikumu attiecībā uz Kopienas iekšējās kontroles sistēmu. Minētā pieeja pilnībā atbilst mērķim samazināt administratīvo slogu saņēmējiem un mazina vajadzību pēc revidenta amata vietām Eiropas Komisijā.

53

Komisija norāda, ka ASV Galvenais pārskatatbildības birojs, proti, ārējais revidents, ir konstatējis būtiskas nepilnības un secinājis, ka: “kamēr federālā valdība neīstenos efektīvus procesus, lai noteiktu nepareizo maksājumu kopējo apjomu, un kamēr netiks veikti atbilstīgi pasākumi struktūrās un programmās, lai efektīvi samazinātu nepareizos maksājumus, tam nebūs pietiekamas pārliecības, ka federālā fonda izmantošana tiek pienācīgi aizsargāta”.

Komisija arī norāda, ka ASV prezidenta izpildbirojs 2014. gada 20. oktobra norādījumos iekļāva šādu informāciju: “Sadarbība ar citām struktūrām. Aģentūrām jāapsver sadarbība ar struktūrām — piemēram, dotāciju saņēmējiem —, kurām piemēro vienotās revīzijas, lai uzlabotu notiekošās revīzijas, palīdzot veikt nepareizo maksājumu īpatsvara un summas aplēses”.

Komisija uzsver, ka Pārvaldības un izpildes gada pārskatā tā sniedz aplēses par riskam pakļauto summu maksājumu posmā (kurā netiek ņemti vērā atgūšanas pasākumi attiecībā nepareizajiem maksājumiem). Šo informāciju papildina aplēse par riskam pakļauto summu slēgšanas posmā (kurā tiek ņemta vērā daudzgadu korekcijas sistēmu ietekme).

57

Komisija atsaucas uz savām atbildēm uz iepriekšējiem Parlamenta pieprasījumiem un atkārtoti apstiprina savu nostāju jautājumā par pārliecības sniegšanu, kā to norādījusi Palāta (sk. Komisijas atbildi uz Palātas 2012. gada pārskata 1.40. punktu).

Sk. arī atbildi uz kopsavilkuma V punktu.

Secinājumi un ieteikumi

58

Komisija turpinās centienus nodrošināt, lai tās pārvaldības sistēma revīzijas, finanšu pārvaldības un kontroles jomā atbilstu standartos noteiktajai vai starptautisko vai publisko struktūru ieviestajai atbilstīgajai labākajai praksei (sk. plašākas Komisijas atbildes uz I-IV, IX, 24.–26., 44.–46. punktu).

59

Komisijas pārvaldības sistēmas galvenie principi (t. i., pilnvaras, pārskatatbildība, pienākumi un atbildība) ir noteikti ES līgumos. Sk. arī Komisijas atbildes uz 21., 55. un 57. punktu.

60

RPK ir tikai viens no vairākiem instrumentiem, kas ieviesti, lai kolēģijai būtu vieglāk uzraudzīt Komisijas darbību pārvaldības, risku pārvaldības un iekšējās kontroles jomā. Galvenais saziņas veids ir to oficiālo saziņas mehānismu izmantošana, kas noteikti darba kārtībā starp komisāriem, to birojiem un Komisijas dienestiem (kārtējās sanāksmes, stratēģisko plānu, pārvaldības plānu, gada darbības pārskatu u. c. apspriešana) un kurus izmanto, lai vispirms informētu komisāru, bet pēc tam — kolēģiju.

61

Sk. Komisijas atbildi uz 39. punktu.

62

Finanšu regulā noteiktais gada pārskatu pieņemšanas termiņš ir 31. jūlijs. Tomēr šogad Komisija, sadarbojoties ar Palātu, jau ir ierosinājusi pieņemt 2015. gada pārskatus vairāk nekā divas nedēļas agrāk. Pamatojoties uz termiņiem, kas noteikti dalībvalstu datu iesniegšanai, Komisija izskatīs turpmākas uzlabojumu iespējas.

63

Komisija nesniedz mazāk nefinanšu informācijas nekā citas organizācijas — šī informācija tiek sniegta vispārēja rakstura finanšu pārskatos, bet ne gada pārskatos. Turklāt, sākot ar 2016. gadu, Komisija izdos tādu ziņojumu integrētu kopumu, kurā vienlaikus ietverta finanšu un nefinanšu informācija (sk. iepriekšējās atbildes).

Kā norādīts iepriekš, IPSAS konceptuālajā regulējumā (8.6. punkts) īpaši paredzēts izmantot vairākus vispārēja rakstura finanšu pārskatus, kuros ietverti pārskati vai finanšu pārskati, FPIA un citi ziņojumi, kuros izskatītas lietotāju papildinformācijas vajadzības.

64

Komisija nepiekrīt Palātas viedoklim, ka kļūdu līmeņa aplēses netiek pamatotas ar saskaņotu metodoloģiju. Ģenerāldirektorātiem ir pienākums sniegt ziņojumus saskaņā ar GDP norādījumiem, ko izdevuši centrālie dienesti. Dažādās koncepcijas un rādītāji ir noteikti pietiekami elastīgi, lai būtu iespējams ņemt vērā dažādu ģenerāldirektorātu īpašos apstākļus un nodrošināt pietiekamu konsekvenci datu apvienošanā².

65

Sk. turpmāk norādītās atsauces uz atbildēm par konkrētiem secinājumiem.

65, pirmais ievilkums

Sk. atbildes uz 24.–26. punktu.

65, trešais ievilkums, pirmais apakšievilkums

Sk. atbildi uz 30. punktu.

Komisija apstiprina, ka RPK 2015. gada mandāts ietver ar Revīzijas palātas ieteikumiem saistīto turpmāko pasākumu pastiprināšanu.

65, trešais ievilkums, otrais apakšievilkums

Sk. atbildes uz 30. un 31. punktu.

65, trešais ievilkums, trešais apakšievilkums

Sk. atbildes uz VIII un 30., 31. un 45. punktu. Darbības pārskatu sagatavošana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, BUDG ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju pienākums.

65, trešais ievilkums, ceturtais apakšievilkums

Sk. Komisijas atbildes uz 26., 30. un 31. punktu.

65, ceturtais ievilkums

Sk. atbildi uz 39. punktu.

65, piektais ievilkums

Sk. atbildi uz 62. punktu.

65, sestais ievilkums, pirmais apakšievilkums

Komisija pašlaik veic atjauninājumus paziņojumā par pārvaldību.

65, sestais ievilkums, otrais apakšievilkums

Komisija uzskata, ka priekšsēdētāja runa par stāvokli Eiropas Savienībā ir veids, kādā priekšsēdētājs sniedz ziņojumu par panākumiem un problēmām.

Turklāt Vispārējā ziņojumā par Eiropas Savienības darbību, ko Eiropas Komisija publicē katru gadu, tiek sniegts pārskats par galvenajām ES iniciatīvām un sasniegumiem pagājušajā gadā. Šajā ziņojumā izklāstīti Komisijas panākumi prioritāšu īstenošanā (aptverot vairāk aspektu, nevis tikai finanšu informāciju). Tas ietver arī priekšsēdētāja priekšvārdu.

65, sestais ievilkums, trešais apakšievilkums

Risku pārvaldība Komisijā ir galvenā daļa stratēģiskās plānošanas posmā, jo īpaši stratēģisko plānu un pārvaldības plānu sagatavošanā, ko veic katrs Komisijas dienests. Par būtiskiem riskiem tiek ziņots pārvaldības plāna 4. pielikumā, un iespējamos transversālos būtiskos riskus novērtē centrālie dienesti. Būtiskie riski, kas ir īstenojušies, ir izklāstīti gada darbības pārskatos un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā.

Līdztekus informācijai, kas ietverta Pārvaldības un izpildes gada pārskatā, Komisija dažādos veidos sniedz ziņojumus un plaši informē par politiskajiem mērķiem, problēmām un riskiem. Priekšsēdētāja runa par situāciju Eiropas Savienībā ir galvenais veids, kā politiskajā līmenī sniegt informāciju par problēmām un iespējām. Turklāt katra ģenerāldirektorāta sagatavotajos stratēģiskajos un pārvaldības plānos tiek iekļauts vairāk detalizēti izstrādātu ziņojumu par jautājumiem, kas raksturīgi katrai politikas jomai.

65, sestais ievilkums, ceturtais apakšievilkums

Informācija par nefinanšu darbības rezultātiem ir pieejama GDP un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā.

65, sestais ievilkums, piektais apakšievilkums

Minētā informācija tiek iekļauta Pārvaldības un izpildes gada pārskatā un ikgadējā vispārējā ziņojumā par Eiropas Savienības darbību.

65, sestais ievilkums, sestais apakšievilkums

RPK uzdevumu aprakstā noteikta prasība RPK katru gadu sniegt kolēģijai ziņojumu par tās darbību. RPK gada pārskatā apkopoti RPK secinājumi saistībā ar savu uzdevumu izpildi un norādītas problēmas, par kurām RPK ir informējusi kolēģiju. Tie veido daļu no pierādījumiem, uz kuriem Komisija pamatojas, pieņemot ES budžeta Pārvaldības un izpildes gada pārskatu. Informācija par RPK darbu tika iekļauta arī 2015. gada kopsavilkuma ziņojumos un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā. Turpmākos Pārvaldības un izpildes gada pārskatos tiks iekļauta īpaša sadaļa attiecībā uz RPK nozīmi un tās secinājumiem.

65, sestais ievilkums, septītais apakšievilkums

ES budžets nav salīdzināms ar valstu budžetiem, jo īpaši ņemot vērā atšķirības parādu dimensijā (proti, spēju izpildīt finanšu saistības vai refinansēt vai palielināt parādu) un ieņēmumu dimensijā (proti, spēju mainīt esošo nodokļu līmeni vai ieviest jaunus ieņēmumu avotus).

ES kontekstā DFS ir instruments, kas nodrošina turpmāko maksājumu prasību un budžeta prioritāšu stabilitāti un paredzamību vidējā termiņā un ilgtermiņā. Komisija sniedz informāciju par šiem aspektiem dažādos pārskatos.

IPSAS ieteicamās prakses pamatnostādnēs nav ieteikuma, ka ziņojums par fiskālo ilgtspēju būtu jāiekļauj gada pārskatos vai jāpublicē kopā ar tiem.

65, septītais ievilkums

Komisija nepiekrīt Palātas viedoklim, ka kļūdu līmeņa aplēses netiek pamatotas ar saskaņotu metodoloģiju. Ģenerāldirektorātiem ir pienākums sniegt ziņojumus saskaņā ar GDP norādījumiem, ko izdevuši centrālie dienesti. Dažādās koncepcijas un rādītāji ir noteikti pietiekami elastīgi, lai būtu iespējams ņemt vērā dažādu ģenerāldirektorātu īpašos apstākļus un nodrošināt pietiekamu konsekvenci datu apvienošanā.

Komisija uzskata, ka atsauce uz kādu no “ASV aģentūru” kritērijiem nav piemērota atsaucei uz ES budžetu (sk. atbildi uz 53. punktu).

1. ieteikums. Sniegt paskaidrojumus par jomām, kurās nav nodrošināta atbilstība labākajai praksei

Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisija cenšas nodrošināt atbilstību standartos noteiktajai vai starptautisko vai publisko struktūru ieviestajai atbilstīgajai labākajai praksei, kas tiek pastāvīgi pilnveidota (sk. atbildes uz I–IV, VIII, 24.–26., 44.–49. punktu), un turpinās pielāgot savu pārvaldības struktūru.

2. ieteikums. Nodrošināt atbilstību labākajai praksei

Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam (sk. plašākas atbildes uz dažādiem tālāk norādītajiem pasākumiem).

2. ieteikums, a)

Komisija piekrīt šim ieteikumam saskaņā ar Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 116. panta 2. punktu. Sk. Komisijas atbildi uz 2. h) ieteikumu.

2. ieteikums b)

Komisija piekrīt šim ieteikumam. Komisijas kontroles (tostarp IRD) pasākumi ir pamatoti un visaptveroši un tiek uzlaboti, lai pilnībā atbilstu COSO 2013. gada iekšējās kontroles principiem. Minētie pasākumi ļauj Komisijai pienācīgi uzraudzīt pārvaldības struktūras darbību.

2. ieteikums c)

Komisija piekrīt šim ieteikumam. Sk. atbildi uz 62. punktu.

2. ieteikums d)

Komisija piekrīt ieteikumam izdot ziņojumu kopumu tā, lai mazinātu papildu riskus attiecībā uz informācijas pieejamību un kvalitāti. Sk. arī atbildi uz 2. e) ieteikumu.

Komisija jau ir veikusi pasākumus šajā saistībā, 2016. gada 19. jūlijā publicējot Integrētu finanšu pārskatu kopumu.

Ar vienu pārskatatbildības ziņojumu nebūtu pietiekami, un tas neatbilstu IPSASB konceptuālajam regulējumam attiecībā uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem, kurā skaidri noteikts, ka vispārēja rakstura finanšu pārskatos, kuru mērķis ir sniegt noderīgu informāciju pārskatatbildības un lēmumu pieņemšanas nolūkā, “visticamāk, tiks ietverti vairāki pārskati, kuros konkrētāk risināti noteikti finanšu pārskatu mērķu aspekti”. Saskaņā ar konceptuālo regulējumu Komisija nodrošina vai nodrošinās tālāk norādītos dokumentus, kuri ietver Palātas konstatētos elementus.

οKomisija pašlaik veic atjauninājumus paziņojumā par pārvaldību.

οKomisija uzskata, ka septembrī sniegtā runa par stāvokli Eiropas Savienībā atbilst priekšsēdētāja ziņojumam.

οPapildus Pārvaldības un izpildes gada pārskatā ietvertajai informācijai Komisija sniedz ziņojumus un plaši informē par darbības un stratēģiskajiem riskiem, kas minēti priekšsēdētāja runā par stāvokli Eiropas Savienībā, kā arī katra ģenerāldirektorāta stratēģiskajos un pārvaldības plānos.

οInformācija par nefinanšu darbības rezultātiem ir pieejama GDP un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā.

οVispārējā ziņojumā par Eiropas Savienības darbību un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā ir ietverta informācija par darbībām gada laikā un par politikas mērķu sasniegšanu.

οRPK gada pārskatā apkopoti RPK secinājumi saistībā ar savu uzdevumu izpildi un norādītas problēmas, par kurām RPK ir informējusi kolēģiju. Informācija par RPK darbu tika iekļauta arī 2015. gada kopsavilkuma ziņojumos un Pārvaldības un izpildes gada pārskatā. Turpmākos Pārvaldības un izpildes gada pārskatos tiks iekļauta īpaša sadaļa attiecībā uz RPK nozīmi un tās secinājumiem.

οES budžets nav salīdzināms ar valstu budžetiem, jo īpaši ņemot vērā atšķirības parādu dimensijā (proti, spēju izpildīt finanšu saistības vai refinansēt vai palielināt parādu) un ieņēmumu dimensijā (proti, spēju mainīt esošo nodokļu līmeni vai ieviest jaunus ieņēmumu avotus).

οES kontekstā DFS ir instruments, kas nodrošina turpmāko maksājumu prasību un budžeta prioritāšu stabilitāti un paredzamību vidējā termiņā un ilgtermiņā. Komisija sniedz informāciju par šiem aspektiem Pārvaldības un izpildes gada pārskatā, finanšu pārskatā, ES gada pārskatos un vajadzības gadījumā arī citos ziņojumos.

2. ieteikums e)

Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam.

Informācija, uz kuru pamatots jaunais integrētais finanšu pārskatu kopums un papildu ziņojumi, Palātai būs iespēju robežās pieejama (proti, īpaši ņemot vērā attiecīgos dalībvalstīm noteiktos termiņus vajadzīgo datu iesniegšanai), lai tā varētu veikt konsekvences pārbaudes.

2. ieteikums f)

Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā turpinās ziņot par Pārvaldības un izpildes gada pārskatā minēto kopējo riskam pakļauto summu.

2. ieteikums g)

Komisija piekrīt šim ieteikumam. Tā regulāri atjauninās un publicēs informāciju par savu pārvaldības sistēmu un sniegs skaidrojumu par tās atbilstību starptautiskajiem standartiem un labai praksei.

2. ieteikums h)

Komisija daļēji piekrīt šim ieteikumam. Saistībā ar dalības RPK mandāta atjaunošanu vidējā termiņā Komisija apsvērs jautājumu par tādu ārējo locekļu skaita palielināšanu, kuriem ir apliecināta profesionālā pieredze revīzijas un līdzīgās jomās un kurus ieceļ Komisija atklātā un pārredzamā procedūrā. Risku pārvaldības, finanšu pārskatu un ex post pārbaužu/revīzijas veikšana ir VDJ vadības grupas, vadības grupas, BUDG ĢD un attiecīgo deleģēto kredītrīkotāju pienākums. Saziņas kanāli, jo īpaši GDP pārskati, pārvaldības un stratēģiskie plāni u. c., nodrošina, ka deleģētie kredītrīkotāji informē attiecīgos komisārus un kolēģiju, tādējādi nodrošinot kolēģijai iespēju veikt atbilstīgu uzraudzību. Turklāt IRD regulāri pārbauda ex post pārbaužu/revīzijas funkciju attiecīgajos ģenerāldirektorātos, jo īpaši tādās būtiskās jomās kā dalīta pārvaldība, un tās konstatējumus izskata RPK. Komisija apsvērs iespēju aicināt IRD veikt revīziju pārvaldības/uzraudzības pasākumiem attiecībā uz riska pārvaldību, finanšu pārskatiem un ex post pārbaužu/revīzijas funkciju, jo īpaši otrā līmeņa pārbaudi, lai noteiktu, kādi uzlabojumi varētu turpmāk uzlabot minēto mehānismu darbības rezultātus.

1“Konceptuālais regulējums attiecībā uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem, ko sniedz publiskās struktūras” (konceptuālais regulējums attiecībā uz vispārēja rakstura finanšu pārskatiem), ko 2014. gada oktobrī pieņēma publiskā sektora grāmatvedības standartu padome (IPSASB).

2Sk. arī Komisijas atbildes uz Palātas 2010. gada pārskata 1.19.–1.20. punktu, Palātas 2011. gada pārskata 1.22., 1.23. un 1.25. punktu, Palātas 2012. gada pārskata 1.41.–1.42. un 1.44.–1.45. punktu, Palātas 2013. gada pārskata 1.29.–1.30. un 1.32. punktu, Palātas 2014. gada pārskata 1.50., 1.53.–1.54. un 1.65. punktu un Palātas 2015. gada pārskata 1.35. un 1.48. punktu.

QJ-AB-16-027-LV-E    ISSN 1977-5717

Pārvaldība ir kārtība, kas ieviesta, lai nodrošinātu, ka tiek noteikti un sasniegti ieinteresēto personu iecerētie rezultāti. Laba pārvaldība nav tikai sakarību jautājums, laba pārvaldība nozīmē sasniegt rezultātus un nodrošināt lēmumpieņēmējiem instrumentus, lai viņi varētu veikt savu darbu. Vairākās jomās Komisija vai nu novirzās no labākās prakses, kas noteikta standartos vai ko ieviesušas Palātas salīdzinājumam izraudzītās starptautiskās un publiskās struktūras, vai arī pilnībā neatbilst šai labākajai praksei. Lai turpinātu mazināt būtiskākos riska faktorus, Komisijai vēl vairāk jānostiprina pārvaldības struktūra visā iestādē kopumā.