EURÓPAI SZÁMVEVŐSZÉK

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Telefon: +352 4398-1

Megkeresés: eca.europa.eu/hu/Pages/ContactForm.aspx

Weboldal: eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditors

Bővebb tájékoztatást az Európai Unióról az interneten talál (http://europa.eu).

Luxembourg: Az Európai Unió Kiadóhivatala, 2016

Print | ISBN 978-92-872-6585-2 | ISSN 1831-0893 | doi:10.2865/09647 | QJ-AB-16-034-HU-C
PDF | ISBN 978-92-872-6634-7 | ISSN 1977-5733 | doi:10.2865/30104 | QJ-AB-16-034-HU-N
EPUB | ISBN 978-92-872-6641-5 | ISSN 1977-5733 | doi:10.2865/14015 | QJ-AB-16-034-HU-E

© Európai Unió, 2016

A sokszorosítás a forrás megjelölésével megengedett.

Az 1. és 2. kép felhasználásához vagy reprodukálásához közvetlenül a szerzői jog tulajdonosától kell engedélyt kérni.

HOGYAN JUTHAT HOZZÁ AZ EURÓPAI UNIÓ KIADVÁNYAIHOZ?

Ingyenes kiadványok:

•egy példány:
az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu),

•több példány, valamint plakátok, térképek rendelése:
az Európai Unió képviseletein keresztül (http://ec.europa.eu/represent_hu.htm),
nem uniós országokban a küldöttségektől (http://eeas.europa.eu/delegations/index_hu.htm),
a Europe Direct szolgáltatáson keresztül (http://europa.eu/europedirect/index_hu.htm)
vagy a 00 800 6 7 8 9 10 11 telefonszám tárcsázásával (ingyenesen hívható az EU egész területéről) (*).

(*)A legtöbb hívás és a megadott információk ingyenesek (noha egyes mobiltelefon-szolgáltatókon keresztül, telefonfülkékből és hotelekből a számot csak díjfizetés ellenében lehet hívni).

Megvásárolható kiadványok:

•az EU Bookshopból (http://bookshop.europa.eu).

Esemény | Dátum
Az ellenőrzési feladatterv elfogadása / az ellenőrzés megkezdése | 24.11.2015
A jelentéstervezet hivatalos megküldése a Bizottságnak (vagy más ellenőrzött félnek) | 28.9.2016
A végleges jelentés elfogadása az egyeztető eljárás után | 8.11.2016
A Bizottság (vagy más ellenőrzött fél) válaszainak beérkezése az összes uniós nyelven | 7.12.2016

HU
2016

33 SZ.

Különjelentés

Uniós polgári védelmi
mechanizmus: az Unión
kívül bekövetkezett
katasztrófákra adott
válaszok koordinálása
nagyrészt eredményes volt

(az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdése alapján)

Az ellenőrző csoport

A számvevőszéki különjelentések egy adott költségvetési vagy irányítási területre vonatkozó teljesítmény- és szabályszerűségi ellenőrzések eredményeit mutatják be. Annak érdekében, hogy ellenőrzései maximális hatást érjenek el, ezek megválasztásakor és megtervezésekor a Számvevőszék tekintetbe veszi a teljesítmény-, illetve szabályszerűségi kockázatokat, az érintett bevétel vagy kiadás nagyságát, a várható fejleményeket, valamint a politika és a nagyközönség érdeklődését.

Ezt a teljesítmény-ellenőrzést a külső fellépések, biztonságpolitika és jogérvényesülés kiadási területeiért felelős, Karel Pinxten számvevőszéki tag elnökölte III. Kamara végezte. Az ellenőrzést Hans Gustaf Wessberg számvevőszéki tag vezette Peter Eklund kabinetfőnök, Emmanuel-Douglas Hellinakis kabinetattasé, Sabine Hiernaux-Fritsch osztályvezető, Michiel Sweerts feladatfelelős, valamint Mirko Iaconisi, Kristina Maksinen és Dirk Neumeister számvevők támogatásával.

Balról jobbra: M. Iaconisi, D. Neumeister, E.-D. Hellinakis, H. G. Wessberg, K. Maksinen, M. Sweerts, P. Eklund

Tartalomjegyzék

Rövidítések és betűszavak

Összefoglaló

Bevezetés

Háttér-információk

Jogi keret

Az uniós polgári védelmi mechanizmus

Az uniós polgári védelmi mechanizmus (UCPM) finanszírozása

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

Észrevételek

A Bizottság kihasználta a meglévő koordinációs struktúrákat, de egyes eszközök lehetőségeit jobban is ki lehetett volna aknázni

A Bizottság időben aktiválta a vészhelyzet-reagálási mechanizmust, de a korai riasztási szakasz jobb kihasználása révén több időt nyerhetett volna az erőforrások mozgósítására

Az uniós polgári védelmi csoportok elősegítették a helyszíni koordinációt, de kiválasztásuk folyamatát és a helyszíni beszámolókat hiányosságok jellemezték

Noha az összevont eszköztárat a vizsgált válsághelyzetek idején még csak korlátozottan alkalmazták, a Bizottság aktív szerepet játszott az eszköztár alkalmazási körének kiszélesítésében

Az uniós polgári védelmi csoportok jelentős támogatást kaptak az uniós külképviseletektől

A Bizottság kiaknázta az ECHO meglévő helyszíni hálózatát, a polgári védelem területén azonban növelni lehetne a szinergiákat

A Bizottság tiszteletben tartotta az ENSZ Humanitárius Ügyeket Koordináló Hivatala (UN OCHA) irányító szerepét, és rugalmas koordinációs struktúrákat fogadott el, az ENSZ általános felépítésével összhangban

A Bizottság lépéseket tett annak biztosítására, hogy zökkenőmentes legyen a helyreállítási szakaszba való átmenet

A Bizottság létrehozott ugyan egy keretrendszert az információk gyűjtéséhez, terjesztéséhez és cseréjéhez, a beszámolás terén azonban még további javulásra van lehetőség

A CECIS bizottsági kommunikációs platform hasznos az információcsere szempontjából, de hatásának növeléséhez további fejlesztésre van szükség

A tájékoztató anyagok és a térképek széles körben terjedtek, és vannak arra utaló jelek, hogy ezek hasznosak voltak

A Bizottság inkluzív találkozókat szervezett, az uniós szervekkel történő információcsere elősegítésének és a segítségnyújtás egységesítésének céljával

Az információcsere fórumaként az Ebola-munkacsoport növelte a válaszintézkedések értékét, ám a csoportot már korábban létre kellett volna hozni

A Bizottság nem használja fel teljes mértékben a rendelkezésére álló információkat a saját és az UCPM átfogó teljesítményéről való beszámoláshoz

Következtetések és ajánlások

I. melléklet | – | Az uniós polgári védelmi mechanizmus aktiválása az Unión kívül bekövetkezett katasztrófák esetében
II. melléklet | – | Uniós polgári védelmi mechanizmus – A szereplők közötti kapcsolat (2016. augusztusig)
III. melléklet | – | A három vizsgált katasztrófahelyzet áttekintése
IV. melléklet | – | Uniós járványügyi szakemberek bevetése Guineában
V. melléklet | – | Az Ebola-járvány terjedésének időbeni alakulása, 2014–2015

A Bizottság válasza

Rövidítések és betűszavak

BiH: Bosznia-Hercegovina

CECIS: Veszélyhelyzet kezelésére szolgáló közös kommunikációs és tájékoztatási rendszer

DG DEVCO: Fejlesztési és Együttműködési Főigazgatóság

DG ECHO: Az Európai Polgári Védelem és Humanitárius Segítségnyújtási Műveletek Főigazgatósága

DG NEAR: Az Európai Szomszédságpolitika és a Csatlakozási Tárgyalások Főigazgatósága

DG SANTE: Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság

ECDC: Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ

EKSZ: Európai Külügyi Szolgálat

ERCC: Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központ

EUCP: Uniós polgári védelmi koordináció és értékelés (csoport)

EUD: Uniós külképviselet

EUFOR: Az Európai Unió által vezetett erők

FPI: Külpolitikai Eszközökért Felelős Szolgálat

GOARN: Globális járványkitörésekkel kapcsolatos riasztási és reagálási hálózat

HSC: Egészségügyi Biztonsági Bizottság

MSF: Médecins sans Frontières (Orvosok Határok Nélkül)

OCHA: Humanitárius Ügyeket Koordináló Hivatal

OSOCC: Helyszíni műveleti koordinációs központ

UCPM: Uniós polgári védelmi mechanizmus

UNDAC: Az Egyesült Nemzetek Szervezetének Katasztrófafelmérő és Koordináló Csoportja

WFP: Élelmezési Világprogram

WHO: Egészségügyi Világszervezet

Összefoglaló

I

Katasztrófák bárhol és bármikor bekövetkezhetnek, és legyen szó akár természeti, akár ember okozta szerencsétlenségekről, ezeknek az emberekre, a környezetre és a gazdaságra gyakorolt hatása jelentős lehet. Katasztrófa esetén azonnali fellépésre van szükség. A szilárd alapokon nyugvó katasztrófakezelés életeket ment, és a segítséget nyújtó szereplők közötti eredményes koordináció rendkívül fontos az alapos katasztrófafelkészültség és a sikeres vészhelyzeti reagálás szempontjából.

II

Az uniós polgári védelmi mechanizmus (UCPM) létrehozásának célja a nemzeti polgári védelmi szolgálatok közötti gyors és eredményes operatív együttműködés elősegítése. A mechanizmusnak két fő célkitűzése van: az első, hogy szilárdabbá tegye az együttműködést az Unió és az UCPM részt vevő államai között (a tagállamok és hat Unión kívüli ország). A második, hogy elősegítse a koordinációt a polgári védelem területén a katasztrófamegelőzést és -felkészültséget, valamint a vészhelyzeti reagálást szolgáló rendszerek eredményesebbé tétele érdekében.

III

A mechanizmus irányítása az Európai Bizottság feladata. Megvizsgáltuk, hogy a Bizottság az UCPM mechanizmusa révén eredményesen segítette-e elő az Unión kívül bekövetkezett katasztrófákra adott válaszok koordinálását. Ehhez áttekintettük, hogyan történt az UCPM aktiválása három, a közelmúltban lezajlott nemzetközi szintű katasztrófa alkalmával: a bosznia-hercegovinai áradások (2014), a nyugat-afrikai Ebola-járvány (2014–2016) és a nepáli földrengés (2015) esetén.

IV

A 2014 elejével kezdődő időszakra nézve megállapítottuk, hogy a Bizottság nagyrészt eredményesen segíti elő az Unión kívül bekövetkezett katasztrófákra adott válaszok koordinálását.

V

Az általunk megvizsgált három katasztrófahelyzet mindegyike esetében időben aktiválták az UCPM-et, és az uniós polgári védelmi csoportok (EUCP-csoportok) elősegítették a helyszíni koordinációt a részt vevő államok csoportjaival. A Bizottság részéről még hatékonyabbá tette a koordinációt a tájékoztató anyagok széles körben való terjesztése. A koordináció mind a bizottsági részlegek között, mind más uniós és nem uniós szervekkel inkluzív módon zajlott. A Bizottság továbbá tiszteletben tartotta az ENSZ általános irányító szerepét, és lépéseket tett annak biztosítása érdekében, hogy zökkenőmentes legyen a helyreállítási szakaszba való átmenet.

VI

Általános következtetésünk dacára több területen azt állapítottuk meg, hogy további javulásra van szükség, többek között ezeken: potenciális időmegtakarítások a katasztrófareagálás korai szakaszaiban, CECIS (a Bizottság kommunikációs és tájékoztatási platformja), helyszíni koordináció és szinergiák, a pénzügyi és adminisztratív keret, amelyet a Bizottság és az ECDC a járványügyi szakembereknek az UCPM révén történő széles körű bevetéséhez alkalmaz, és az UCPM teljesítményéről való beszámolás.

VII

Ezért a következő ajánlásokat tesszük a Bizottságnak:

a)találja meg annak módjait, hogyan lehet több időt nyerni a korai riasztási szakaszban, valamint az EUCP-csoportok kiválasztása és bevetése során;

b)a CECIS platformot továbbfejlesztve tegye áttekinthetőbbé a nyújtott, illetve igényelt támogatásokat, hogy lehetővé váljék a prioritások jobb nyomon követése és felhasználóbarátabb legyen a rendszer;

c)tegye hatékonyabbá a helyszíni koordinációt az EUCP-csoportok beszámolóinak javítása, az ECHO helyszíni hálózatához tartozó szakértők jelenlétének kihasználása és az uniós külképviseletek nagyobb bevonása révén;

d)az ECDC-vel együtt mérje fel, milyen változtatások teremthetnének szilárdabb kereteket ahhoz, hogy az ECDC-szakértők az UCPM mechanizmusa révén az Unión kívül is bevethetők legyenek;

e)fejlessze tovább a beszámolást úgy, hogy a statisztikák és mutatók előállítását automatikussá teszi, s ezzel növelje az elszámoltathatóságot.

Bevezetés

Háttér-információk

01

Katasztrófák bárhol és bármikor bekövetkezhetnek, és legyen szó akár természeti, akár ember okozta szerencsétlenségekről, ezeknek az emberekre, a környezetre és a gazdaságra gyakorolt hatása jelentős lehet. Becslés szerint 1994 és 2013 között 6873 természeti katasztrófa következett be világszerte, összesen 1,35 millió emberéletet követelve — ez éves szinten mintegy 68 000 embert jelent¹. Az ENSZ a katasztrófákra visszavezethető gazdasági veszteséget a 2005–2015-ös időszakra nézve 1,3 billió USA-dollárra becsüli².

02

Katasztrófa esetén az egyéneknek, a közösségeknek, a kormányzatoknak és a nemzetközi szervezeteknek és donoroknak nagyon gyorsan kell cselekedniük. A szilárd alapokon nyugvó katasztrófakezelés³ életeket ment, és a segítséget nyújtó szereplők közötti eredményes koordináció rendkívül fontos az alapos katasztrófafelkészültség és a sikeres vészhelyzeti reagálás szempontjából.

Jogi keret

03

Azt, hogy az Unió milyen hatáskörrel rendelkezik a polgári védelem terén, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 196. cikke tartalmazza, amely kimondja, hogy az Unió célja a nemzeti polgári védelmi szolgálatok gyors és eredményes operatív együttműködésének előmozdítása az Unión belül, valamint a nemzetközi polgári védelmi munka terén az összhang előmozdítása.

04

Az uniós polgári védelmi mechanizmust (UCPM) 2001-ben hozták létre. A mechanizmus jelenlegi, 2014. január 1-jétől alkalmazandó jogi kereteit az 1313/2013/EU határozat (a továbbiakban: a határozat)⁴ írta elő. A mechanizmusnak két fő célkitűzése van: az első, hogy szorosabbá tegye az együttműködést az Unió és a részt vevő államok⁵ között, a második, hogy elősegítse az együttműködést a polgári védelem területén a természeti és ember okozta katasztrófák megelőzését, az azokra való felkészültséget és reagálást szolgáló rendszerek eredményesebbé tétele érdekében.

Az uniós polgári védelmi mechanizmus

05

Az UCPM irányításáért az Európai Bizottságon belül Az Európai Polgári Védelem és Humanitárius Segítségnyújtási Műveletek Főigazgatósága (DG ECHO) felelős. A mechanizmussal kapcsolatos alapvető feladatokat a Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központ (ERCC) végzi el. Az ERCC a hét minden napján, a nap 24 órájában működik. Az ERCC legfőbb operatív feladatai a következők: a Bizottság és az Unió válságfigyelő és -koordináló platformjaként, valamint a részt vevő államok, a vészhelyzet által érintett állam és a bevetett helyi szakértők közötti kommunikációt biztosító platformként működik; tájékoztató anyagokat dolgoz ki és terjeszt; továbbá elősegíti az együttműködést a polgári védelmi és a humanitárius segítségnyújtási műveletek között. Ezek a funkciók egy webalapú figyelmeztetési és értesítési alkalmazás, a CECIS (Veszélyhelyzet kezelésére szolgáló közös kommunikációs és tájékoztatási rendszer) segítségével végezhetők el⁶.

1. kép

A Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központ

© EU/ECHO/Ezequiel Scagnetti, 2015

06

Az ERCC-t az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás egészíti ki: ez a katasztrófákra való reagáláshoz a részt vevő államok által előzetesen és önkéntesen felajánlott, készenléti „összevont eszköztár” csak a Bizottság általi lehívás esetén használható fel. Az összevont eszköztár az új határozat által bevezetett számos olyan innováció egyike, amelyek orvosolják a korábbi mechanizmus hiányosságait⁷. Az eszköztár célja elsősorban a következő célkitűzések megvalósulásának elősegítése: az utólagosan reagáló és eseti koordinációról egy előre megtervezett, előre meghatározott és kiszámítható rendszer felé történő elmozdulás; a katasztrófa-reagálási kapacitás kritikus hiányosságainak költséghatékony módon történő feltérképezése és felszámolása. Az összevont eszköztár működését az 1. háttérmagyarázat mutatja be.

1. háttérmagyarázat

Az összevont eszköztár bemutatása

Az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás (más néven: „összevont eszköztár”) egy sor, több uniós országból származó segítségnyújtó csoport, szakértő és felszerelés együttesét jelenti. E készenléti eszközök rendelkezésre bocsátására tüstént sor kerül, mihelyt az uniós polgári védelmi misszióknak ezekre – a világ bármely pontján – szüksége van.

2014. októberi létrejötte óta tíz ország bocsátott rendelkezésre reagálási erőforrásokat, azaz „kapacitást” az eszköztár számára. 35 reagálási egység (azaz modul) regisztrálására került sor, ilyenek például a „városi kutató- és mentőegységek”, a speciális légi egészségügyi evakuálási egységek, a víztisztító berendezések, a nagy kapacitású szivattyúegységek és az erdőtűzoltó csapatok. Jelenleg is folyik a további tagállami erőforrások regisztrálása.

A felajánlott nemzeti reagálási eszközök korszerűsítéséhez, a tanúsítási és képzési költségek fedezéséhez, valamint a csapatok, illetve az eszközök katasztrófa által sújtott területre történő szállításával kapcsolatos költségek legfeljebb 85%-ának fedezéséhez az eszköztárban részt vevő országok uniós pénzügyi támogatást is igénybe vehetnek.

Az összevont eszköztár alakulása

(Csak regisztrált modulok – 2016. június 20-i állapot)

Forrás: Európai Bizottság; számvevőszéki elemzés

07

Az UCPM aktiválása vagy a katasztrófa által érintett államok, vagy az ENSZ segítségkérése alapján történhet⁸. Aktiválható még valamely uniós tagállam kérésére is, ha ez a tagállam az Unió területén kívül bekövetkezett katasztrófa által érintett uniós polgárok számára nyújtandó konzuli segítségnyújtáshoz kér támogatást.

08

A megelőzés, a felkészültség és a reagálás ugyan az Unión belüli (potenciális) katasztrófákra vonatkozik, de a mechanizmus az Unió területén kívül bekövetkezett katasztrófák esetén is aktiválható. A 2002 és 2015 közötti időszakban beérkezett 224 segítségkérés 63%-a Unión kívüli katasztrófákhoz kapcsolódott (ezt szemlélteti az 1. ábra). Az UPCM munkamódszerét az I. melléklet szemlélteti.

1. ábra

(Unión belüli és kívül) segítségkérés az UCPM-en keresztül

Forrás: Európai Bizottság

09

A polgári védelem terén az elsődleges felelősséget a részt vevő államok viselik, ők határozzák meg a katasztrófareagáláshoz szükséges segítségnyújtás szintjét, valamint azt is, hogy a segítségnyújtás milyen részben történjék az UCPM mechanizmusán keresztül. A Bizottság nem irányítja és nem ellenőrzi a részt vevő államok csapatait, moduljait, illetve más eszközeit, amelyek bevetésére önkéntes alapon kerül sor. Az Unió szerepe inkább – az együttműködés és a koordináció elősegítése révén – a részt vevő államok támogatása a katasztrófák megelőzésének, az azokra való felkészülésnek, illetve reagálásnak a hatékonyabbá tételében. Az UCPM-en belüli kapcsolatok áttekintéséhez lásd: II. melléklet.

Az uniós polgári védelmi mechanizmus (UCPM) finanszírozása

10

Az UCPM-nek a 2014–2016-os időszakra szóló éves költségvetési előirányzatait a 2. ábra mutatja be. A mechanizmus működésére évi mintegy 50 millió eurót különítenek el, ennek kb. egyharmada harmadik országokban végrehajtott reagálási beavatkozásokra vonatkozik. Ennek része a moduloknak az érintett országokba történő szállításával kapcsolatos műveletek uniós társfinanszírozása is. A polgári védelmi csoportok és az eszközök működési költségeit a részt vevő államok viselik.

11

A Bizottság 2017-ben időközi értékelést fog végezni a határozat végrehajtásáról.

2. ábra

Az UCPM 2014–2016-os költségvetésének végrehajtása

1 2016: a költségvetésben szereplő összegek.

Forrás: Európai Bizottság; számvevőszéki elemzés

1Katasztrófaepidemiológiai Kutatóközpont (CRED), „The Human Cost of Natural Disasters 2015: A global perspective” (A természeti katasztrófák emberi ára, 2015: Globális kitekintés), 2015.

2A 2015–2030-as időszakra szóló sendai katasztrófakockázat-csökkentési keret, becslés.

3A Nemzeti Vöröskereszt és Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetsége által adott definíció: az erőforrások és feladatok megszervezése és irányítása a szükséghelyzetek minden humanitárius és polgári védelmi szempontját figyelembe véve, különös tekintettel az ellenálló képességre (enyhítés, megelőzés és felkészültség), a reagálásra (kárenyhítés és korai helyreállítás) és a helyreállításra (rehabilitáció és újjáépítés) a katasztrófák hatásának csökkentése érdekében.

4Az Európai Parlament és a Tanács 2013. december 17-i 1313/2013/EU határozata az uniós polgári védelmi mechanizmusról (HL L 347., 2013.12.20., 924. o.).

5Minden uniós tagállam, valamint Norvégia, Izland, Montenegró, Szerbia, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság és Törökország. A Bizottság ezekre „részt vevő tagállamokként” hivatkozik, és jelentésünkben is ezt a kifejezést használjuk.

6A Bizottságnak a CECIS kezelésével kapcsolatos feladatait a határozat 8. cikke írja elő.

7Az UCPM-et létrehozó határozatra vonatkozó jogszabályjavaslatot kísérő hatásvizsgálat (Bizottsági munkadokumentum: Az uniós polgári védelmi mechanizmusról és a 2014–2020-as időszakra polgári védelmi pénzügyi eszköz létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi határozatot kísérő hatásvizsgálat – A polgári védelmi szabályozási keret 2011-es felülvizsgálata, SEC(2011) 1632 végleges, 2011.12.20.) több hiányosságot is megállapított az Unió katasztrófa-elhárítási képességét tekintve, amelyeket az új jogszabálynak kellett orvosolnia.

82014 óta emellett ENSZ-szervezetek és egyes más kijelölt nemzetközi szervezetek – a Nemzetközi Migrációs Szervezet (IOM), a Vöröskereszt és Vörösfélhold Társaságok Nemzetközi Szövetsége (IFRC) és a Vegyifegyver-tilalmi Szervezet (OPCW) – is kérhetnek segítséget.

Az ellenőrzés hatóköre és módszere

12

Az ellenőrzés célja annak vizsgálata volt, hogy a Bizottság az UCPM 2014-es létrehozása óta eredményesen segítette-e elő az Unión kívül bekövetkezett katasztrófákra adott válaszok koordinálását. A vizsgálat tárgyát elsősorban a részt vevő tagállamokkal, a más uniós intézményekkel és ügynökségekkel, az ENSZ-szel, az érintett országgal és más érintett felekkel történő koordináció elősegítése képezte. Értékeltük, hogyan valósul meg a koordináció a meglévő struktúrákon és folyamatokon belül, és megvizsgáltuk az információgyűjtést, -terjesztést és a valamennyi fent említett résztvevővel folytatott információcserét.

13

Az ellenőrzési kritériumokat a határozat (lásd: 4. bekezdés) rendelkezései alapján állítottuk össze. Az ellenőrzés hatóköre nem terjedt ki a megelőzési és készültségi tevékenységekre, maguknak a beavatkozásoknak az eredményességére, illetve a mechanizmus kialakítására.

14

Részletes ellenőrzésre három olyan nemzetközi szintű katasztrófahelyzetet választottunk ki, amelyek során az UCPM aktiválására is sor került⁹. A kiválasztás egy sor kritérium – többek között a katasztrófa típusa és mérete, az UCPM szerepe, az uniós reagálás mértéke és a földrajzi kiterjedés – alapján történt. Vizsgálatunk a következő katasztrófahelyzetekre irányult: a bosznia-hercegovinai áradások (2014. május), a nyugat-afrikai Ebola-járvány (2014. március–2016. január) és a nepáli földrengés (2015. április 25.). A vizsgált katasztrófahelyzetek részletes áttekintését a III. melléklet tartalmazza.

15

Az ellenőrzést 2015. december és 2016. május között hajtottuk végre. Találkoztunk az Európai Bizottság¹⁰, az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) – többek között az ENSZ melletti, genfi uniós külképviselet –, valamint az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) képviselőivel. Találkoztunk továbbá az ENSZ Humanitárius Ügyeket Koordináló Hivatala (OCHA), az Egészségügyi Világszervezet (WHO), az Élelmezési Világprogram (WFP) és a Médecins sans Frontières (MSF) képviselőivel is. Helyszíni ellenőrzést végeztünk Bosznia-Hercegovinában (BiH), ahol felkerestük az uniós külképviseletet (az EU különleges képviselőjének irodáját), az Európai Unió által vezetett erőket (EUFOR), az ENSZ Fejlesztési Programjának irodáját, továbbá az árvíz elleni küzdelemben részt vevő állami, szervezeti, megyei és helyi önkormányzati szintű hatóságok, valamint a bosznia-hercegovinai Vöröskereszt képviselőit.

16

Munkánk elsősorban az Európai Bizottság és az EKSZ által rendelkezésünkre bocsátott dokumentumok áttekintésén alapult. Számvevőink hozzáfértek a CECIS rendszerhez is. Egy 11 részt vevő tagállamnak megküldött és általuk megválaszolt kérdőív segítségével összegyűjtöttük a felhasználók véleményét a mechanizmusról és a három vizsgált válsághelyzetre adott reakciókról is. 2015 októberében részt vettünk a Bizottság által Luxembourgban szervezett konferencián, amely az Ebola-járvány tanulságaival foglalkozott, 2016 februárjában pedig a Luxembourgi Légi Mentőszolgálat által az egészségügyi evakuálásra („medevac”) való felkészülésről tartott tájékoztató ülésen.

9A 2014–2015-ös időszakban 25 segítségkérés érkezett az Unión kívülről. A három kiválasztott katasztrófa azok közé az események közé tartozott, amelyekre nagyszabású, jelentős koordinációt igénylő reagálás történt.

10A következő főigazgatóságok képviselőivel folytattunk megbeszélést: Az Európai Polgári Védelem és Humanitárius Segítségnyújtási Műveletek Főigazgatósága (ECHO), Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság (SANTE), a Nemzetközi Együttműködés és Fejlesztés Főigazgatósága (DEVCO) és az Európai Szomszédságpolitika és a Csatlakozási Tárgyalások Főigazgatósága (NEAR).

Észrevételek

A Bizottság kihasználta a meglévő koordinációs struktúrákat, de egyes eszközök lehetőségeit jobban is ki lehetett volna aknázni

A Bizottság időben aktiválta a vészhelyzet-reagálási mechanizmust, de a korai riasztási szakasz jobb kihasználása révén több időt nyerhetett volna az erőforrások mozgósítására

17

Segítségkérés beérkezése esetén a Bizottságnak erről a lehető leghamarabb értesítenie kell a részt vevő államokat¹¹. A Bizottság mindhárom katasztrófahelyzet esetében kellő időben adott értesítést a kérésről, így eleget tett a részt vevő tagállamok haladéktalan értesítésével kapcsolatos kötelezettségének.

18

A katasztrófára adott koordinált uniós reagálás hivatalos kezdetét a mechanizmusnak a segítségkérés beérkezése nyomán történő aktiválása jelenti. Még a kérés benyújtása előtt is utalhatnak azonban jelek katasztrófa azonnali bekövetkezésére. A Bizottság a CECIS rendszerben még az aktiválást megelőzően, ún. „korai riasztási módban” jelezheti – de nem köteles jelezni – a vészhelyzetet. Ez még a potenciális aktiválás előtt lehetővé teszi a részt vevő államok számára az eszközeik mozgósítását. A korai riasztást mindhárom vizsgált katasztrófahelyzet esetében alkalmazták. A bosznia-hercegovinai árvíz esetében (amely „fokozatosan kialakuló” katasztrófának tekinthető) a természeti katasztrófa helyi szintű kihirdetésekor már egyértelmű volt a fenyegetés súlyossága. A korai riasztást azonban csak egy nappal később aktiválták, mindössze négy órával a hivatalos aktiválás előtt. A korai riasztás gyorsabb aktiválásával több időt lehetett volna nyerni az erőforrások mozgósítására.

19

A Bizottság nem vezetett írásos feljegyzéseket azokról az informális kapcsolatokról, amelyeket az érintett országgal szoros kapcsolatot ápoló és azt jól ismerő részt vevő államokkal tart fenn. Ilyen feljegyzések segítségével nyomon követhetők lennének a korábbi aktiválások, és ez elősegítené egy szisztematikus megközelítés kialakulását, értékes időt takarítana meg az aktiválási szakaszban és megfelelő képet adna arról, hogy mely részt vevő tagállamok tudnak nagyobb valószínűséggel segítséget nyújtani a vészhelyzet által érintett országnak.

Az uniós polgári védelmi csoportok elősegítették a helyszíni koordinációt, de kiválasztásuk folyamatát és a helyszíni beszámolókat hiányosságok jellemezték

20

Miután a kérelmező fél elfogadja a részt vevő államok által felajánlott segítségnyújtást és uniós szintű koordináció válik szükségessé a helyszínen, a Bizottságnak össze kell állítania egy uniós polgári védelmi koordinációs és értékelési csoportot (EUCP-csoportot), és ezt haladéktalanul be kell vetnie az érintett országban¹². A csoport feladata a különböző részt vevő államok munkájának és a moduloknak a koordinálása a helyszínen¹³, szakmai tanácsadás nyújtása és az érintett országgal folytatott koordináció elősegítése. Amint az I. melléklet szemlélteti, a csoportok tagjait a Bizottság választja ki, miután a részt vevő államok kinevezték a szakértőket; az egyes csoportokat elkíséri a Bizottság által küldött egy-egy kapcsolattartó tisztviselő.

21

Az Unión kívüli katasztrófák esetében az EUCP-csoportok bevetése nem függ a kérelmező/érintett ország jóváhagyásától. Az ERCC számára ezért megengedett, hogy a segítségkérés beérkezése után azonnal kinevezésekre vonatkozó megkereséseket küldjön a részt vevő államoknak. Nepál és Bosznia-Hercegovina esetében már korai jelzések utaltak arra, hogy az események súlyossága miatt minden valószínűség szerint szükség lesz uniós koordinációra. Ennek ellenére a két katasztrófahelyzet esetében a hivatalos segítségkérés és a CECIS rendszerben az első csoport tagjainak kinevezésére vonatkozó kérelem beérkezése között Bosznia-Hercegovina esetében 21,4 óra, Nepál esetében pedig 22,8 óra telt el (lásd: 3. ábra és 4. ábra).

3. ábra

Az EUCP-szakértők kiválasztásának időrendi áttekintése – Bosznia-Hercegovina

Forrás: Európai Számvevőszék.

4. ábra

Az EUCP-szakértők kiválasztásának időrendi áttekintése – Nepál

Forrás: Európai Számvevőszék

22

A szakértők kinevezésére vonatkozó kérelmek elküldése a CECIS rendszerben történik, eseti alapon meghatározott határidővel. A határidő hosszúsága változó volt: Bosznia-Hercegovinában (fokozatosan kialakuló katasztrófa) a kinevezésre vonatkozó kérelmek küldésétől számított 15,9 órában, míg Nepálban (hirtelen bekövetkezett katasztrófa) 21,8 órában állapították meg. A számvevők e tekintetben nem találtak belső előírásokra utaló bizonyítékot.

23

A kinevezési határidő lejárta után a szakértők kiválasztása és a csoport tagjainak behívása további 5–6 órát vett igénybe. Noha a jogszabályok szigorú kritériumokat határoznak meg a szakértők kiválasztására vonatkozóan, a Számvevőszék megállapította, hogy nem alkalmaztak előre megadott módszert annak meghatározásához, hogy milyen típusú szakértőkre és az egyes típusokból hányra van szükség. Nem találtunk továbbá bizonyítékot arra sem, hogy – a kiválasztási folyamat során alkalmazandó ellenőrzőlisták formájában – léteznének előre meghatározott kritériumok az egyes szakértői típusok kiválasztásához. Az egyértelmű kiválasztási kritériumok hiányára a 2014 decemberében elvégzett értékelés is rámutatott¹⁴; ez az értékelés javasolta a „polgári védelmi csoportok kiválasztásához alkalmazandó szakértői profilok” használatát.

24

A Bizottság értékes időt nyerhetne még a kinevezésekre vonatkozó kezdeti kérelmek kiküldése előtt, ha a csoportokat katasztrófatípusok és régiók szerint előzetesen meghatározott, szabványos módon lehetne összeállítani. A csoport tagjainak a kinevezett jelöltek közül történő későbbi kiválasztásakor egy világosan értelmezhető ellenőrzőlista meggyorsíthatná a folyamatot, még azokban az időszakokban is (pl. éjszakai műszak, hétvége), amikor az ERCC kis kapacitással működik. Egy ilyen eljárás révén továbbá még a kinevezések végső határideje előtt szűkített listát lehetne adni a potenciális csoporttagokról.

25

Az egyes szakértők teljesítményét külön-külön nem értékelik. A részt vevő államok által kijelölt szakértők értékelése alkalmasint érzékeny téma lehet, viszont egy strukturált teljesítmény-értékelési és -dokumentálási megközelítéssel idő takarítható meg a kiválasztási eljárás során. Példaként szolgálhatnak erre az eljárásmódra az Unió által finanszírozott¹⁵ választási megfigyelői missziók (EOM): ezek során rutinszerűen kerül sor a tagállamok által küldött megfigyelők kölcsönös értékelésére, amelynek célja „dokumentálni a megfigyelőknek az egyes EOM-missziók során elért szakmai teljesítményét és tanúsított személyes magatartását, hogy ezzel még jobban elősegítsék és tovább tökéletesítsék a tagállamok és a Bizottság általi kiválasztás folyamatát”¹⁶.

26

A Bizottságnak az EUCP-szakértők jelenléte révén támogatnia kell a közös szükségletek felmérését, illetve tanácsot kell adnia a szükségletekre való tekintettel megfogalmazott támogatási igényről¹⁷. Ha a segítségkérő (az érintett állam vagy egy ENSZ-szervezet) megfogalmazza az igényeket, az ERCC biztosítja, hogy ez a tájékoztatás a CECIS rendszeren keresztül eljusson valamennyi részt vevő tagállamhoz. Arra is egyértelmű bizonyíték utal, hogy az EUCP-csoporttagok a helyszínen különböző értékelésekben vettek részt. Abban az esetben, ha az EUCP-csoporttagokat integrálják az UN OCHA által létrehozott UNDAC csoportokba (így történt ez Nepálban), a közös értékelések jellemzően az ENSZ útján készülnek. Az integrálásnak van azonban egy nem kívánt következménye: korlátozza annak megállapíthatóságát, hogy az Unió maga milyen mértékben működött közre az értékelésekben (lásd még: 41–45. bekezdés).

2. kép

Uniós szakértők látogatása Katmanduban és a kórházban a földrengést követően

© EU/ECHO/Pierre Prakash, 2015

27

Még akkor is, amikor az uniós koordinációt nem integrálták teljes mértékben az ENSZ koordinációs tevékenységébe (pl. Bosznia-Hercegovinában), kevés bizonyítékot találtunk arra, hogy ok-okozati összefüggés lett volna az EUCP-csoporttagok által a helyszínen elvégzett igényfelmérés és a részt vevő tagállamoknak továbbított konkrét, szükségleteket tartalmazó listák között. Az egyes EUCP-csoportok beszámolóinak minősége eltérő volt, de azok általában az információmegosztásra és a tervezett, illetve elvégzett tevékenységekre helyezték a hangsúlyt. A napi jelentésekben nem szóltak külön részek a szükségletek meghatározásáról és azok konkrét kielégítéséről.

Noha az összevont eszköztárat a vizsgált válsághelyzetek idején még csak korlátozottan alkalmazták, a Bizottság aktív szerepet játszott az eszköztár alkalmazási körének kiszélesítésében

Az összevont eszköztárat a vizsgált válsághelyzetek idején csak korlátozottan alkalmazták

28

A Bizottság kötelezettségei a részt vevő államokkal szemben többek között a következők: a helyszínen felmerülő igények alapján kellő időben ajánlások megfogalmazása, valamint a részt vevő államok felkérése a konkrét erőforrások rendelkezésre bocsátására¹⁸. A Bizottság csak akkor fogalmazhat meg releváns ajánlásokat a bevetendő eszközökről, ha tisztában van azzal, hogy milyen azonnal bevethető erőforrások állnak rendelkezésre.

29

A vizsgált katasztrófahelyzetek idején igen kevés regisztrált eszköz volt az öszszevont eszköztárban. A Bizottság emiatt általában nem tudott ajánlásokat tenni ezek bevetéséről, és a részt vevő államokat sem tudta felkérni a kapacitások összevont eszköztárból történő bevetésére.

30

2015 októberében, egy évvel az összevont eszköztár létrehozása után, még mindig csak néhány regisztrált modul szerepelt az eszköztárban. A megkérdezett részt vevő államok szerint az eszköztár lassú bővülésének fő oka a reagálási egységek (modulok) regisztrálásával és tanúsításával kapcsolatos súlyos adminisztratív nehézségekben keresendő, amelyek egyes esetekben további, nemzeti szintű adminisztratív eljárásokat is maguk után vonhatnak.

A Bizottság aktív szerepet játszott az összevont eszköztár kapacitásának növelésében

31

Az Ebola-járvány terjedésekor több szereplő is kiemelte, hogy szükség van az egészségügyi dolgozók és a humanitárius segítséget nyújtó személyek által igénybe vehető egészségügyi evakuálási szolgálatra. A jogi keretek¹⁹ csak általánosabb jellegű szolgáltatásról rendelkeztek („katasztrófák áldozatainak légi úton történő, egészségügyi célú kimentése”²⁰); a kifejezetten a (potenciálisan) megfertőződött egészségügyi dolgozók és humanitárius segítséget nyújtó személyek evakuálását lehetővé tevő szolgáltatással nem számoltak. A Bizottság azonban aktív szerepet vállalva szorgalmazta egy rugalmas megközelítés alkalmazását, valamint további kapacitások bevonását az összevont eszköztárba. Egészségügyi célú kimentést („medevac”) ugyan egyedül a WHO kérelmezhetett, ám fontos szerepet játszott az ERCC is: információs központként működött, megválaszolta a medevac-folyamat különböző szakaszaiban tevékeny minden érintett fél (WHO, részt vevő államok, ENSZ-ügynökségek, civil szervezetek stb.) kérdéseit, és repülőgépeket vetett be az összevont eszköztárból. Az e kapacitások kifejlesztéséhez szükséges koordinációt és együttműködést részletesebben a 66. bekezdés mutatja be.

32

Közvetlenül reagálva az egészségügyi személyzetnek az Ebola-járvány során tapasztalt hiányára, a Bizottság az összevont eszköztár új összetevőjeként létrehozta az Európai Orvosi Hadtestet, amelynek révén az Unión belül és azon kívül mozgósítani lehet orvosi és közegészségügyi szakértőket és csoportokat katasztrófavédelmi, illetve reagálási intézkedésekre²¹.

33

Az ECDC jelentős mértékben közreműködött az Ebola-járvány uniós kezelésében, mind az ún. gyors kockázatértékelései révén, mind azáltal, hogy koordinálta az ECDC és a tagállamok járványügyi szakembereinek kiküldését az érintett régiókba (igaz, ezekre az intézkedésekre főként a járvány tetőzését követően került sor, lásd: IV. melléklet). Az ECDC alapító rendelete²² nem zárja ki járványügyi szakemberek unión kívüli országokban történő bevetését. Az ECDC-n belül, valamint a Bizottság és az ECDC közötti együttműködés során alkalmazott pénzügyi és adminisztratív keretek azonban nem kedveznek az Unión kívüli nagyszabású bevetéseknek, különösen nem az UCPM révén végrehajtott intézkedéseknek. Az ECDC alapszemélyzete és eljárásai nem alkalmasak hosszabb ideig tartó bevetések támogatására, s mivel feladatai elsősorban az Uniót potenciálisan érintő fenyegetésekkel kapcsolatosak, ezért nem állnak rendelkezésére olyan külön költségvetési források, amelyek ilyen műveleteket az Unión kívül is támogatnának. Mivel járványügyi szakemberek bevetésére nincs külön uniós mechanizmus, a szakértők kiküldése a WHO globális járványkitörésekkel kapcsolatos riasztási és reagálási hálózatán keresztül történt. A bevetések feladatmeghatározásai azonban csak korlátozott mértékű tájékoztatást tettek lehetővé, így a szakértők nem számolhattak be közvetlenül az ECDC-nek és a Bizottságnak.

Az uniós polgári védelmi csoportok jelentős támogatást kaptak az uniós külképviseletektől

34

Az érintett országban működő uniós külképviselet köteles logisztikai támogatást nyújtani az EUCP-csoportoknak, akik viszont kötelesek kapcsolatot tartani a külképviselettel²³. Az uniós külképviseletek mindegyik vizsgált válsághelyzetben jelentős támogatást nyújtottak – a rendelkezésre álló kapacitások korlátain belül – a következők terén: logisztika, biztonsági tájékoztatás, a helyi hatóságokkal való találkozók elősegítése, tanácsadás, helyi munkatársak által biztosított tolmácsolás²⁴.

35

Számvevőink találtak arra utaló bizonyítékot, hogy az EUCP-szakértők és az uniós külképviseletek között eredményes együttműködés folyt. Az EUCP-csoportok rendszeresen cseréltek információt a külképviseletek munkatársaival. Az EUCP-csoportok műveleteikhez bázisként a külképviseletek irodáit használták, és itt tartották a rendszeres koordinációs megbeszéléseket is.

36

Bosznia-Hercegovinában a nemzeti hatóságok az EUFOR Althea közös biztonság- és védelempolitikai missziótól kértek gyorsreagálási támogatást. Annak köszönhetően, hogy a Bizottság már az elejétől kezdve bevonta az EUFOR-t az ERCC által szervezett koordinációs megbeszélésekbe, az EUFOR tájékoztatást adhatott az általa már megtett intézkedésekről. Az EUCP-csoport és az EUFOR közötti helyszíni koordinációt elsősorban az uniós külképviselet (az EU különleges képviselőjének az irodája) segítette elő, amely a különböző uniós szereplők és tagállami missziók tevékenységeit is koordinálta. Ehhez kapcsolódóan az EUCP-csoport közvetlen támogatást kapott az EUFOR-tól: a rendelkezésére bocsátott helikopter révén lehetővé vált a légi helyzetértékelés és terepszemle.

37

Az érintett országok uniós külképviseletei eltérő mértékben voltak tisztában azzal, hogy az UCPM milyen kapacitást tud rendelkezésre bocsátani, illetve hogy az érintett országok hogyan kérhetik a támogatását. Az uniós képviseleteken nem működnek kifejezett „polgári védelmi fókuszpontok”. Míg a bosznia-hercegovinai uniós külképviseletnek volt korábbi tapasztalata a mechanizmus beindításában, az Ebola-járvánnyal érintett országok képviseletei a válsághelyzet kialakulásakor csak korlátozott mértékben tudtak az UCPM kínálta lehetőségekről, annak ellenére, hogy azokról a DG ECHO 2012-ben értesítést küldött²⁵. Az Egészségügyi Biztonsági Bizottság 2014 augusztusában tartott ülésén a DG ECHO arról tájékoztatta a tagállamokat, hogy kezdeményezte az érintett országokkal való kapcsolatfelvételt; ennek ellenére nem sikerült közvetlen bizonyítékot szereznünk arra nézve, hogy a Bizottság – közvetlenül vagy az EKSZ-en keresztül – proaktív lépéseket tett volna és az aktiválás kérelmezésére ösztönözte volna az érintett országokat.

A Bizottság kiaknázta az ECHO meglévő helyszíni hálózatát, a polgári védelem területén azonban növelni lehetne a szinergiákat

38

Az aktiválást követően a Bizottságnak szinergiákra kellene törekednie az UCPM és más uniós – elsősorban a humanitárius segélyezés terén alkalmazott – eszközök között²⁶. A bizottsági határozat végrehajtási szabályai nem foglalkoznak külön a szinergiákkal, és a Bizottság nem határozta meg, hogy milyen gyakorlati lépések révén lehet szinergiákat elérni. A három katasztrófahelyzet elemzése során megállapítottuk, hogy történtek erőfeszítések a más eszközökkel való koordinálásra és az azokhoz való kapcsolódásra, különösen a humanitárius és fejlesztési segélyezésben alkalmazott eszközök tekintetében, ez azonban döntő részben eseti alapon történt.

39

A DG ECHO helyszíni hálózatának szakemberei mindhárom vizsgált esetben az EUCP-csoportokkal és modulokkal egy időben kerültek bevetésre a helyszínen, információval látták el az ERCC-t, és részt vettek a koordinációs megbeszéléseken. Ily módon a Bizottság a reagálás során összességében megfelelően kihasználta a meglévő hálózatot.

40

Nem használta ki azonban a Bizottság teljes mértékben a polgári védelmi terület és a humanitárius segélyezés területe közötti potenciális szinergiákat. A DG ECHO helyszíni hálózatának munkatársai az ENSZ humanitárius segélyezési rendszerét illetően szakértők, a polgári védelem terén azonban jellemzően nem képzettek. A nepáli események kapcsán levont tanulságokban a Bizottság megjegyezte: „A polgári védelem az értékelésekhez jobban, illetve gyorsabban kihasználhatná a humanitárius segítségnyújtási partner hálózatát”.

A Bizottság tiszteletben tartotta az ENSZ Humanitárius Ügyeket Koordináló Hivatala (UN OCHA) irányító szerepét, és rugalmas koordinációs struktúrákat fogadott el, az ENSZ általános felépítésével összhangban

41

A jogszabályok értelmében a Bizottság koordinációs tevékenységeit teljes mértékben integrálni kell az UN OCHA átfogó koordinációs tevékenységeibe, és ezek végrehajtása során tiszteletben kell tartani az UN OCHA irányító szerepét²⁷. Noha a „teljes körű integráció” nincs ennél részletesebben meghatározva, az EUCP- és az UNDAC-csoportok közötti helyszíni együttműködésre vonatkozó működési iránymutatás-tervezet három olyan területet sorol fel, ahol a „teljes körű integráció lehetséges és kívánatos”, ezek a következők: értékelés, koordináció és információkezelés²⁸.

42

A gyakorlatban az ENSZ rendszerében az integráció mértéke igen széles skálán mozog: lehetnek közös EU/UNDAC értékelő missziók, az EUCP-csoportok integrálódhatnak az UNDAC által létrehozott Helyszíni műveleti koordinációs központba (OSOCC), működhetnek egymással párhuzamosan uniós és UNDAC csoportok, és előfordulhat, hogy egyáltalán nincs is UNDAC csoport; nincs tehát általános, minden esetre érvényes megközelítés. Az, hogy az EUCP-csoportok hogyan illeszkednek majd az átfogó koordinációs struktúrába, nagyban függ a kontextustól: minél nagyobb mértékben működik közre az Unió a mentési műveletekben, annál szükségesebb, hogy erős koordináló szerepet töltsön be.

43

Ezt szemlélteti az is, hogy a három vizsgált katasztrófaesemény esetében az ENSZ-szel történő koordináció céljára egymástól nagyon eltérő struktúrák jöttek létre. Bosznia-Hercegovinában nem volt jelen UNDAC-csoport, így az ENSZ állandó koordinátora és az uniós külképviselet vezetője/EUKK informálisan megállapodtak, hogy az EUCP-csoportot bízzák meg a beérkező polgári védelmi segítség koordinálásának feladatával. Ugyanakkor az Unió tiszteletben tartotta, hogy a humanitárius segítségnyújtás koordinálása területén az ENSZ játszik irányító szerepet azon a klaszterrendszeren²⁹ keresztül, amelyet az ENSZ Fejlesztési Programja hozott létre Bosznia-Hercegovinában. Nepálban az EUCP-csoportokat integrálták az UN OSOCC struktúrájába és a klaszterrendszerbe. Az Ebola-járvány idején az uniós szakértőket társult tagként az UNDAC csoportokhoz rendelték. A Számvevőszék megállapítása szerint a három eset eltérő volta ellenére a Bizottság mindannyiszor tiszteletben tartotta az ENSZ irányító szerepét.

44

Nepálban az, hogy az EUCP-szakértőket integrálták az UN OSOCC struktúrájába, megnehezítette számunkra, hogy világosan elkülönítve vizsgálhassuk az átfogó koordinációs tevékenységhez nyújtott uniós hozzájárulást és annak többletértékét. Noha az EUCP-csoport tevékenységi jelentései kiemelték, hogy rendszeres kapcsolat állt fenn az UCPM révén rendelkezésre bocsátott modulokkal, és első kézből nyújtottak információt az ERCC és a részt vevő államok számára, a modulok koordinálása (pl. a műveleti területek, illetve a konkrét feladatok szétosztása) elsősorban az ENSZ rendszerén belül történt.

45

Noha az olyan regionális mechanizmusokból, mint az UCPM, az összekötő tisztviselők és az EUCP-szakértők a helyszíni műveleti koordinációs központokhoz (UN OSOCC) rendelhetők, integrálásuk „nem biztosít kellő alapot a regionális szervezetek számára ahhoz, hogy megkönnyítsék a működés koordinálását tagjaik számára”³⁰. Az ENSZ ezért 2016-ban azzal bízta meg a Bizottságot, hogy határozza meg pontosabban, mi a regionális koordinációs mechanizmusok konkrét szerepe az OSOCC-ok műveletein belül. Ennek a célja az, hogy javuljon saját tagjai között az operatív együttműködés, és több közös helyzetelemzésre és igényfelmérésre legyen lehetőség³¹.

46

Az együttműködés alapja elsősorban a nagyfokú bizalom, ezért fontos szerepet játszanak a személyes kapcsolatok. A Bizottság elismerte azonban azt is, hogy hivatalossá kell tenni az UN OCHA-val és más ENSZ-ügynökségekkel fenntartott kapcsolatát ahhoz, hogy szorosabb együttműködés és koordináció jöhessen létre a katasztrófavédelem és a katasztrófákra való reagálás területén. 2015 óta hivatalos együttműködési megállapodásokat írt alá az UN OCHA-val és a WFP-fel, illetve további megállapodások megkötését tervezi a WHO-val és az IOM-mel.

A Bizottság lépéseket tett annak biztosítására, hogy zökkenőmentes legyen a helyreállítási szakaszba való átmenet

47

A katasztrófaesemény vége felé, a polgári védelmi műveletek záró szakaszában a Bizottság köteles elősegíteni az érintett felek közötti feladatátvétel zökkenőmentességét³². Ebből a célból mindhárom esetben átadási üléseket szerveztek a humanitárius segítségnyújtási műveletek, illetve a további beruházások felé történő átmenet megkönnyítésére (lásd: 2. háttérmagyarázat).

48

Mindhárom katasztrófa esetében az ENSZ, a Világbank és az Európai Bizottság végzett katasztrófa utáni közös igényfelmérést. A bosznia-hercegovinai áradások után az ERCC aktívan részt vett a helyreállítási szakasz igényfelmérésében jártas szakértők kiválasztásában, és ehhez kapcsolódóan előkészítő helyszíni vizsgálatot is végzett. A DG ECHO is szorosan együttműködött a DG NEAR-rel az ország adományozói számára 2014 júliusában szervezett nemzetközi konferenciát megelőzően.

2. háttérmagyarázat

A helyreállítási szakasz felé történő átmenet koordinálása Bosznia-Hercegovinában

Bosznia-Hercegovinában, Posavina megyében az Ausztria által rendelkezésre bocsátott víztisztító modul esete jól szemlélteti, hogy milyen az alaposan megtervezett átmenet. A támogatás fokozatos megszüntetésével az EUCP-csoport együttműködött a – helyi önkormányzatok, vízszolgáltatók, nemzetközi csoportok és több civil szervezet képviselőiből álló – helyi munkacsoporttal, hogy megállapodjanak egy olyan stratégiában, amelynek révén mindaddig biztosítható az ivóvíz, amíg elegendő vízforrást nem ellenőriznek, illetve szükség esetén tisztítanak meg. Ennek eredményeképpen az osztrák csoportnak két hónappal tovább kellett a helyszínen maradnia. Nagy kapacitásuknak köszönhetően a többi csoport fokozatosan fejezhette be munkáját, és ez azt is lehetővé tette, hogy a munkacsoport kapcsolatban lehessen a nemzeti, az UNICEF által vezetett WASH-klaszterrel³³.

A Bizottság létrehozott ugyan egy keretrendszert az információk gyűjtéséhez, terjesztéséhez és cseréjéhez, a beszámolás terén azonban még további javulásra van lehetőség

A CECIS bizottsági kommunikációs platform hasznos az információcsere szempontjából, de hatásának növeléséhez további fejlesztésre van szükség

49

Az információcsere az UCPM alappillére, és nagymértékben hozzájárul a koordináció eredményességéhez. Az információcserét megkönnyíti az ERCC fő kommunikációs eszköze, a CECIS, amely központi platformot biztosít a veszélyhelyzetek alakulásával kapcsolatos legfrissebb információk közzétételéhez, tájékoztató anyagok terjesztéséhez, valamint a kért, kínált, elfogadott vagy elutasított támogatások áttekintéséhez.

50

A katasztrófákra való reagálás szempontjából a CECIS legfontosabb funkciója a támogatások áttekintése. A részt vevő államok külön is értésre adták, hogy milyen hasznosnak találják ezt a funkciót. Megállapítottuk azonban, hogy mind az áttekintések megjelenítését, mind azok összesítésének hatékonyságát tekintve további fejlesztésre van szükség. Például noha az alkalmazás összesíti a kért és a felajánlott támogatásokat, nem mutatja ki kérésenként az összes elfogadott ajánlatot és még ki nem elégített szükségletet, sőt, a kérések aktuális állapotát sem jeleníti meg. A már teljesített kéréseket el lehet ugyan különíteni a még válaszra váró kérésektől, de ezt az információt csak manuálisan lehet lekérdezni. Ez az eljárásmód nagyszámú kérés esetén nehézkesnek bizonyulhat. Az ilyen korlátozások bonyolulttá teszik az összesítés leolvasását és hátráltatják az ERCC-t abban, hogy a részt vevő államoknak központi, valós idejű áttekintést nyújtson. A részt vevő államok megerősítették, hogy ez jelentős korlátozást jelent számukra.

51

Az összes természetbeni és pénzügyi hozzájárulás nyomon követése egy olyan sokrétű válság során, mint amilyen például az Ebola-járvány volt, és ahol gyakoriak az átfedések a polgári védelmi segítség és a humanitárius segítség között, szintén nagy nehézséget jelent. A Bizottság az Ebola-járvány tanulságairól szóló jelentésében hiányosságokra mutatott rá az EDRIS rendszerben³⁴, és felvázolta az ezek enyhítésére hozott azonnali intézkedéseket. 2016 áprilisában a Bizottság lehetővé tette, hogy valós idejű kapcsolat jöjjön létre az EDRIS és a CECIS között, és hogy így lehetségessé váljék a polgári védelmi segítség és a humanitárius segítség egységes áttekintése. Ez a funkció az ellenőrzésünk idején nem volt elérhető, így nem értékelhettük a hasznosságát.

52

A CECIS-hez nincs mobil hozzáférési lehetőség, ami nagymértékben korlátozza a helyszínen bevetett EUCP-csoportok tevékenységét. Ha hozzá lehetne férni a kérések és felajánlások összesítésének egyszerűsített, csak olvasható változatához (lásd: 50. bekezdés), az teljes áttekintést tenne lehetővé az Unió elfogadott és még függőben lévő felajánlásairól, s ez még eredményesebbé tenné a csoport közreműködését a helyszíni koordinációban.

53

Az ERCC és a részt vevő államok közötti üzenetváltásra vonatkozóan – ilyen üzenetekből egy adott katasztrófa során akár több száz is lehet – a CECIS naplójában csak nehezen lehet szűrést végezni. A naplót elemezve megállapítottuk, hogy abban az operatív üzenetek és az adminisztratív közlések nincsenek megkülönböztetve³⁵, ami hátráltathatja az operatív szempontból fontos kérdések gyors nyomon követését. A CECIS 2012-es bizottsági belső ellenőrzése kiemelte, hogy a szűrési rendszert – különösen a részt vevő államok – nem használják ki, ezért az ERCC ügyeletes tisztviselőire és a részt vevő államokra irányuló figyelemfelhívó kampányt javasolt. Meg is szerveztek egy ilyen kampányt, ám a helyzet nemigen változott.

54

A szállítás-támogatási kérések bevitelének jelenlegi módja nagymértékben manuális, és ebből adódóan mind az ERCC, mind a részt vevő államok számára időigényes. Ez felesleges adminisztratív terhet jelent, különösen a válsághelyzet bekövetkezésének időszakában. A támogatás szállítására vonatkozó hasznos információk (indulás és érkezés ideje stb.) továbbra is csak papírformátumban kerülnek továbbításra, és azokat nem rögzítik a CECIS adatbázisban, a rendszer tehát ezeket nem tudja feldolgozni jelentések készítéséhez vagy a szállítások áttekintéséhez.

A tájékoztató anyagok és a térképek széles körben terjedtek, és vannak arra utaló jelek, hogy ezek hasznosak voltak

55

A Bizottságnak az értékeléseket és elemzéseket minden releváns partnerrel meg kell osztania³⁶. Mindhárom vizsgált katasztrófahelyzet esetében elegendő bizonyítékot találtunk arra, hogy a Bizottság az értékeléseket és az elemzéseket megosztotta a részt vevő államokkal: rendszeresen tett közzé a CECIS-ben polgári védelmi üzeneteket, helyzetelemző jelentéseket és válsághelyzeti gyorsjelentéseket.

56

Mindhárom esetben aktiválták a Bizottság Copernicus katasztrófakezelési szolgáltatását, amely műholdas távérzékeléssel kapott térinformatikai információkat nyújt. A térképek elkészítését összehangolták az ENSZ térképészeti szolgálatával, az UNOSAT-tal is³⁷, és a számvevők nem találtak bizonyítékot arra, hogy egy-egy adott munkát kétszer is elvégeztek volna. A Copernicus által készített térképek annak nyilvánosan elérhető weboldalán rendelkezésre álltak³⁸.

57

Mindegyik vizsgált katasztrófa esetében rengeteg térkép készült, arra azonban a dolog természeténél fogva rendkívül nehéz dokumentált bizonyítékot találni, hogy ezeknek a reagálás során hasznát is vették-e. Számvevőink egy példát mégis találtak, amikor a Copernicus egyik térképe a bosznia-hercegovinai áradások során közvetlenül hozzájárult a döntéshozatali eljáráshoz (lásd: 3. háttérmagyarázat).

A Bizottság inkluzív találkozókat szervezett, az uniós szervekkel történő információcsere elősegítésének és a segítségnyújtás egységesítésének céljával

58

A Bizottság az értékeléseket és elemzéseket elvben nem csak a polgári védelmi partnereivel, hanem az EKSZ-szel is megosztja, biztosítva ezzel, hogy ne legyenek ellentmondások a polgári védelmi műveletek és az Uniónak az érintett országgal fenntartott általános kapcsolatai között³⁹. A Bizottság a segítségnyújtás egységességének biztosítására további támogató vagy kiegészítő intézkedéseket is hozhat⁴⁰. A DG ECHO mindhárom vizsgált katasztrófahelyzet esetében szolgálatközi koordinációs üléseket szervezett valamennyi érintett főigazgatóság és uniós ügynökség, valamint az EKSZ részvételével⁴¹, és ehhez az ERCC-t alkalmazta központi összehívási platformként. Szereztünk bizonyítékot arra nézve, hogy az ülések inkluzívak voltak és azon kockázatok enyhítését célozták, hogy az uniós reagálás során átfedések, illetve párhuzamos munkavégzés forduljon elő.

3. háttérmagyarázat

A bosznia-hercegovinai áradások során az egyik Copernicus térkép javította a döntéshozatali eljárást

2014 májusában a Bosznia-Hercegovina északi részében, Posavina megyében található Odžak városban a Száva folyó kiáradása súlyos károkat okozott. 2014. május 26-án a Modričában állomásozó dán csoport készen állt a víz kiszivattyúzására Odžak egyik legsúlyosabb áradással érintett részén. Egy későbbi szakaszban, amikor a helyi szivattyúállomást helyi mérnökök és dán szakemberek segítségével helyreállították, a dán és a német csoport az Unió térképészeti szolgálata, a Copernicus által rendelkezésre bocsátott térképek segítségével mérte fel közösen a területet. A térképeket az orašjei futballstadionban működő uniós Helyszíni Műveleti és Koordinációs Központ bocsátotta rendelkezésre, és azok segítségével megállapították, hogy milyen mély az iszap és hogy milyen állapotban van az alatta lévő talajréteg. Arra a következtetésre jutottak, hogy az időigényesebb szivattyúzás helyett biztonságosan mélyebbre lehet ásni, és így a vizet a talaj el tudja nyelni. Az ásással megoldódott a kiszivattyúzott víz elhelyezésének problémája is. Ilyen térkép nélkül a csoport nem tudta volna helyesen felmérni a helyzetet, és ásás helyett alighanem a kevésbé kockázatos szivattyúzás mellett döntött volna.

59

A Bizottság az elemzett válság kialakulásától kezdve bevonta a tevékenységekbe az EKSZ-t (mind a központot, mind a külképviseleteket): az EKSZ mind a koordinációs üléseken, mind a rendszeres információcserében részt vett. Sőt, az ERCC már minden hivatalos UCPM aktiválás előtt is kapcsolatban volt az EKSZ-szel. A tagállamok konzuli segítségnyújtáshoz kapcsolódó polgári védelmi támogatáshoz egyik vizsgált katasztrófa esetében sem kérték az UCPM aktiválását. Nepál esetében azonban az EKSZ aktiválta a Consular Online eszközt (CoOL), hogy ennek révén információt oszthasson meg a tagállamokkal és az ERCC-vel; a DG ECHO az EKSZ-t főként repülési információkkal látta el, a CECIS-ből lekérdezett áttekintések alapján⁴².

60

A Bizottság részlegei között a koordináció és az együttműködés általában jól működött. A DG DEVCO rugalmasságát bizonyította, hogy – az EFA „B” keretéből átcsoportosított összegek és a mozgó CBRN-laboratóriumok gyors rendelkezésre bocsátása révén – további korai humanitárius segítséget tudott nyújtani a DG ECHO-nak az Ebola-járvány idején. Szorosan együttműködött a DG ECHO a DG DEVCO-val az Ebola-járvánnyal kapcsolatos 2015 márciusi magas szintű konferencia megszervezésében is.

Az információcsere fórumaként az Ebola-munkacsoport növelte a válaszintézkedések értékét, ám a csoportot már korábban létre kellett volna hozni

61

A nyugat-afrikai Ebola-járvány az UCPM szempontjából atipikusnak számít. A Bizottság és az uniós ügynökségek gyorsan reagáltak a járvány kitöréséről szóló első jelentésekre: az ECDC 2014 márciusában köröztette a témáról szóló első gyors kockázatértékelését; áprilisban működésbe helyezték a régióban az Európai Mozgó Laboratóriumot; 2014 áprilisa és augusztusa között az Egészségügyi Biztonsági Bizottság (HSC) több alkalommal is megvitatta a járványt; a DG ECHO egyes kulcsfontosságú partnerei számára gyorsan mozgósítottak forrásokat. A kezdeti reagálásból azonban hiányzott a stratégiai megközelítés, és nem született döntés arról, hogy ki legyen a felelős. A válság súlyosbodásával, miután a WHO a járványt 2014. augusztus 8-án nemzetközi horderejű közegészségügyi szükséghelyzetnek minősítette, koordinációs üléseket szerveztek, ezek azonban gyakran nem voltak eredményközpontúak, így nem tértek ki egyértelműen a fellépéssel kapcsolatos és a figyelemmel kísérendő kérdésekre.

62

Októberben jött létre az Ebola-munkacsoport (ETF), mintegy hat héttel azután, hogy az Európai Tanács 2014. augusztus 30-án szorosabb koordinációra és egy átfogó uniós reagálási keret (CRF) elfogadására hívott fel. A CRF kidolgozására szeptember folyamán került sor, majd a következő hetekben azt több ízben átdolgozták. Mindez több hónappal a járvány kitörése után történt. Október végén a humanitárius segítségnyújtásért és a válságkezelésért felelős biztost az Európai Tanács a politikai koordinálást biztosítandó kinevezte uniós Ebola-ügyi koordinátornak.

63

A koordinátor fontos szerepet játszott: felhívta a tagállamok figyelmét a megteendő kulcsfontosságú lépésekre és arra, hogy a nagyobb mértékű reagáláshoz támogatásra van szükség (pl. 2014 októberében közös nyugat-afrikai látogatást, valamint magas szintű találkozókat és 2015 márciusában Brüsszelben adományozói konferenciát szervezett). Amint az V. mellékletben is látható, mindezek a fejlemények szükségesek voltak ugyan, de csak a fertőzések számának tetőzése után került rájuk sor.

64

Az Ebola-munkacsoport (amelynek az ERCC adott otthont) létrehozását minden érdekelt örömmel fogadta és az uniós reagálás határozottabb koordinálásának és kidolgozásának irányában tett fontos lépésnek találta. Feladatmeghatározása szerint a munkacsoport többek közt olyan operatív feladatok ellátására jött létre, mint a kiegészítő jelleg biztosítása és a szinergiák feltérképezése. A munkacsoport inkluzív módon járt el: ülésein a bizottsági szolgálatokon kívül az EKSZ, az uniós ügynökségek, a Tanács Titkársága, a tagállamok (beleértve néhány Ebola-koordinátort is), valamint a WHO, az OCHA, a WFP, az UNICEF, az IHP⁴³ és a reagálás során az élvonalban tevékenykedő több civil szervezet képviselői is részt vettek. Számos szereplő különösen hasznosnak találta azokat a valós idejű helyzetjelentéseket, amelyeket az uniós külképviseletek és a DG ECHO helyszíni hálózatának képviselői tettek közzé. Megállapítottuk, hogy az Ebola-munkacsoport elsősorban a koordinációt elősegítő információcsere-platformként, nem pedig döntéshozó szervként működött.

65

Az információkezelésben tapasztalt hiányosságok ellenére (információs túlterhelés; nem mindig aktualizált információs listák), a munkacsoport elő tudta segíteni a koordináció szorosabbá tételét és az egységesebb reagálást. Három példa ennek szemléltetésére:

a)Az Ebola-munkacsoport eszmecseréi során kiderült, hogy 2014. október végére két különálló – egy EKSZ- és egy bizottsági (DG ECHO, DG DEVCO, DG SANCO és FPI) – helyszíni misszió szerveződik. Az átfedésekkel és a feladatok párhuzamos elvégzésével kapcsolatos kockázatok enyhítése céljából közös jelentés készítésében állapodtak meg.

b)A DG SANTE a munkacsoportban megosztott információkat továbbítani tudta a HSC felé, és segített megtervezni és kidolgozni a DG SANTE és a DG ECHO által (többek között biztonsági és ellenőrzési kérdésekről és az Európai Orvosi Hadtestről) szervezett műhelytalálkozókat.

c)Az ECDC munkatársainak és az ECDC ösztöndíjprogramjában részt vevő járványügyi szakembereknek a kiküldése a WHO globális járványkitörésekkel kapcsolatos riasztási és reagálási hálózatán (GOARN) keresztül történt, azzal a feladattal, hogy az adott kerületek szintjén (fertőzéses esetek megállapításával, a fertőzöttekkel érintkező emberek visszakövetésével) működjenek közre a járványügyi vizsgálatokban. Noha a járványügyi szakemberek és a WHO közötti együttműködés összességében megfelelőnek volt tekinthető, az ECDC az Ebola-munkacsoportnak arról számolt be, hogy a kiküldött szakemberek jelentős logisztikai problémákba ütköztek. A DG ECHO később missziót indított annak megállapítására, hogyan javítható a csoportoknak nyújtott támogatás.

66

Az Ebola-járvány idején az, hogy nem volt garantálva a (potenciálisan) megfertőződött nemzetközi egészségügyi dolgozók és humanitárius segítséget nyújtó személyek egészségügyi célú kimentése (medevac), egyes ilyen szakembereket elriasztott attól, hogy elfogadjanak a régióba szóló kiküldetéseket. A medevac rendszer létrehozására irányuló, a DG ECHO, a DG SANTE és a WHO közötti együttműködés – az Ebola-munkacsoporton belül és kívül – jó példa az eredményes koordinációra, bár ha figyelembe vesszük, hogy milyen sürgős és központi jelentőségű volt a szükséglet, ahhoz képest az együttműködés lassan bontakozott ki (lásd: 4. háttérmagyarázat).

4. háttérmagyarázat

Az uniós medevac rendszer kialakítása bonyolult és hosszadalmas művelet volt

Az egészségügyi dolgozók és a humanitárius segítséget nyújtó személyek egészségügyi célú kimentésével kapcsolatos sürgős igényre 2014 augusztusában az MSF, majd 2014 szeptemberében az ENSZ hívta fel a figyelmet⁴⁴. A DG ECHO a DG SANTE-val és a WHO-val szorosan együttműködve dolgozta ki az uniós medevac rendszer szabványos operatív eljárásait, és azokat a HSC október 14-én el is fogadta. Ezzel párhuzamosan a Bizottság szállítási módot (repülőgépeket) keresett a rendszerhez, mind polgári/kereskedelmi⁴⁵, mind katonai⁴⁶ területen. Miután a Bizottságnak nem sikerült ígéretet kapnia a részt vevő tagállamoktól arra, hogy rendelkezésre bocsátanak polgári eszközöket az egészségügyi célú kimentésekhez, a DG ECHO 2014. szeptember 5-én hivatalosan felkérte az EKSZ-t, hogy az EU Katonai Törzsének mozgatástervezési sejtjét (EUMPC) aktiválva találjon megoldást katonai eszközök használatára. A DG ECHO és az EUMPC szoros együttműködése ellenére a tagállamok igen kevés hajlandóságot mutattak arra, hogy felvállalják katonai eszközök nyújtását. Az időbeni rendelkezésre bocsátást jelentős mértékben tovább hátráltatta, hogy nem volt korábbi tapasztalat e téren, hiányoztak a készen használható technikai megoldások, és időbe került adaptálni és regisztrálni az eszközöket. Az uniós medevac rendszer végül akkor vált teljessé, amikor Luxemburg felajánlott két repülőgépet az összevont eszköztár számára, így a rendszert 2015. február közepétől végre igénybe lehetett venni.

A Bizottság nem használja fel teljes mértékben a rendelkezésére álló információkat a saját és az UCPM átfogó teljesítményéről való beszámoláshoz

67

A DG ECHO éves irányítási terveiben és tevékenységi jelentéseiben a Bizottság egy mutatót határozott meg az adott katasztrófa reagálási szakaszára⁴⁷, pontosabban a reagálás időbeniségére vonatkozóan. A mutató azonban a Bizottság ellenőrzésén kívül eső tényezőkre is kiterjed⁴⁸, ami megnehezíti, hogy a mutatót saját teljesítményének mérésére is alkalmazza.

68

Az UCPM fő kommunikációs eszköze, a CECIS, nem mér automatikusan és strukturált módon teljesítményadatokat, az ilyen adatok kiválasztása manuálisan elvégzendő, időigényes feladat. Mivel a rendszer által automatikusan használható adatkészlet korlátozott, a CECIS nem képes részletes jelentéseket vagy vezetői információkat készíteni egy adott vészhelyzeti reagálás különböző lépéseinek operatív hatékonyságáról — függetlenül attól, hogy ezek a lépések a Bizottság közvetlen ellenőrzése alá tartoznak-e. Néhány részt vevő állam kijelentette, hogy szívesen venné, ha a CECIS több összevont teljesítményadatot állítana elő.

69

Mivel nem állnak rendelkezésre számszerűsíthető teljesítménystatisztikák – például az időbeniségről vagy a még javaslatra váró kérelmekről –, így a Bizottság és a részt vevő államok híján vannak olyan alapvető információknak, amelyek révén mérhető volna az UCPM teljesítménye és többletértéke, noha ez utóbbiak további és nagyobb elfogadottsághoz segíthetnék a mechanizmust az érdekeltek körében.

11A határozat 16. cikke (3) bekezdése a) albekezdésének i. pontja.

12A határozat 16. cikke (3) bekezdése a) albekezdésének ii. pontja.

13COM(2010) 600 végleges, 2010. október 26.: „A katasztrófákra adott uniós válasz erősítése felé: a polgári védelem és a humanitárius segítségnyújtás szerepe”. A modulok állhatnak polgári védelmi eszközökből vagy emberi erőforrásból, illetve mindkettőből.

14ICF International, „Ex-post evaluation of Civil Protection Financial Instrument and Community Civil Protection Mechanism (recast) 2007–2013’ (A Polgári Védelmi Pénzügyi Eszköz és a közösségi polgári védelmi mechanizmus utólagos értékelése (átdolgozás), 2007–2013), zárójelentés, 2014. december 16.

15A demokrácia és az emberi jogok európai eszköze.

16Iránymutatás az uniós választási megfigyelők értékeléséhez (FPI 4), 1. o., 1. bekezdés.

17A 16. cikk (3) bekezdése a) albekezdésének ii. és v. pontja és a 16. cikk (3) bekezdésének b) albekezdése.

18A határozat 16. cikke (3) bekezdésének b) pontja.

19A Bizottság 2014. október 16-i 2014/762/EU végrehajtási határozata az uniós polgári védelmi mechanizmusról szóló 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozat végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 2004/277/EK, Euratom és a 2007/606/EK, Euratom bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 320., 2014.11.6., 1. o.).

20A végrehajtási határozat II. mellékletének 10. pontja.

21Ez a komponens 2016 elejétől működik, és 2016 májusában az afrikai sárgalázjárványra reagálva sor is került egy ECDC járványügyi szakemberekből álló csoport mozgósítására.

22Az Európai Parlament és a Tanács Európai 2004. április 21-i 851/2004/EK rendelete a Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ létrehozásáról (HL L 142., 2004.4.30., 1. o.).

23A határozat 16. cikkének (5) bekezdése.

24Nepálban az uniós külképviselet vezetője két hónappal a földrengés bekövetkezése előtt jelezte, hogy a legrosszabb eshetőségre a külképviselet nincs megfelelően felkészülve. A katasztrófa rendkívül jelentős mértékű volt ugyan, romboló hatása azonban így is elmaradt a legrosszabb eshetőségtől, s így a külképviselet megfelelő támogatást tudott biztosítani az EUCP csoportnak.

25A Bizottság 2012-ben és 2014 végén feljegyzéseket küldött az uniós külképviseletek vezetőinek az UCPM működéséről és arról, hogy az érintett országok hogyan kérhetnek segítséget a mechanizmus révén.

26A határozat 16. cikkének (11) bekezdése.

27A határozat 16. cikkének (2) bekezdése. A koordináció integrálására vonatkozó kötelezettség csak az UN OCHA esetében érvényes, más ENSZ-szervek esetében nem.

28Operatív iránymutatás-tervezet az uniós polgári védelmi csoportok és az UNDAC csoportok közötti helyszíni együttműködéshez: Polgári védelmi bizottság, Információcsere a folyamatban lévő tevékenységekről, 2009. október 21–22.

29A klaszterek az ENSZ-hez tartozó, illetve azon kívüli humanitárius szervezetekből álló csoportok, amelyek a humanitárius segítségnyújtással kapcsolatos egy-egy főbb területen (pl. víz, egészségügy) tevékenykednek. Ilyen klasztereket akkor hoznak létre, ha egy ágazaton belül egyértelmű humanitárius szükségletek merülnek fel e az ágazatokon belül számos szereplő van és a nemzeti hatóságoknak a koordinációhoz támogatásra van szükségük.

30DG ECHO, „A new role for regional coordination mechanisms in the framework of the OSOCC” (A regionális koordinációs mechanizmusok új szerepe az OSOCC keretén belül), a Humanitarian Networks and Partnership Week nevű eseményre készült vitaanyag, Genf, 2016. február 2–5.

31Uo.

32A határozat 16. cikke (3) bekezdésének e) albekezdése.

33Vízellátás, szennyvízgyűjtés és higiénia (Water, sanitation and hygiene).

34Európai veszélyhelyzet- és katasztrófareagálási információs rendszer. Az EDRIS webalapú információs rendszer az uniós humanitárius segítségnyújtási hozzájárulások azonosítására. Az EDRIS nem képezi az UCPM részét.

35Például többféle közlemény létezik egymással párhuzamosan: fontos operatív üzenetek (pl. segítségkérés vagy releváns logisztikai részadatok), adminisztratív közlések (pl. szállítás társfinanszírozásával kapcsolatos kérések, támogatások), jelentések vagy ülésekről készült jegyzőkönyvek.

36A határozat 16. cikke (3) bekezdése a) albekezdésének iii. pontja.

37Bizonyítékot találtunk egy az UNOSAT és az ERCC közötti párbeszédre, és arra, hogy hozzáférnek egymás eszközeihez.

38http://emergency.copernicus.eu/mapping/.

39A határozat 16. cikke (3) bekezdése a) albekezdésének iii. pontja és 16. cikkének (4) bekezdése.

40A határozat 16. cikkének (8) bekezdése.

41BiH: DG NEAR és EUFOR; Ebola: DG DEVCO, FPI, DG SANTE, DG MOVE, DG RTD, ECDC, Eurocontrol; Nepál: DG DEVCO és FPI.

422013-ban egy közös nepáli ECHO-EKSZ feltáró misszió közös uniós készültségi tervet javasolt a konzuli kérdések jobb koordinációja érdekében (majd egy 2014-es utóvizsgálat szintén ezt javasolta). Egy ilyen proaktív és kifejezetten a témára irányuló misszió követendő példának minősül ugyan, a készültségi terv mégsem készült el.

43A Nemzetközi Humanitárius Partnerség (IHP) egy hét európai katasztrófavédelmi ügynökségből álló hálózat. Az IHP tagállamai egyben az UCPM részt vevő államai is, de a munkacsoport előtt a tevékenységeikről IHP-tagokként tartottak előadást.

442014. augusztus 11-én az MSF egyértelműen kifejtette az egészségügyi célú kimentés azonnali szükségességét; az UN OCHA 2014. szeptember 1-jén küldött egészségügyi célú mentőkapacitásokra vonatkozó kérelmet az ERCC-nek és a NATO-nak.

45A tagállamok ugyan tudtak bilaterális alapon egészségügyi evakuálást végezni, és a Bizottság előtt nyitva állt egy kereskedelmi opció, mindezt azonban nem találták elégségesnek.

46Ez a DG ECHO által küldött hivatalos kérelemmel aktiválható abban az esetben, ha egy adott válsághelyzetben polgári alternatíva révén nem elégíthetők ki a szükségletek (katonai megoldás elvben mindig csak legvégső esetben alkalmazható).

471. eredménymutató: Az UCPM keretében végrehajtott beavatkozások átlagos sebessége (az ajánlatok elfogadásától azok rendelkezésre bocsátásáig).

48Például erőforrások rendelkezésre bocsátása a részt vevő államok részéről, vagy a részt vevő államokból érkező szakértők kinevezése.

Következtetések és ajánlások

70

Megállapítjuk, hogy a Bizottság 2014 elejétől kezdve nagyrészt eredményesen segíti elő az Unión kívül bekövetkezett katasztrófákra adott válaszok koordinálását. Átfogó értékelésünket a kérdőívünkre válaszoló minden részt vevő állam megerősítette. Mindegyik válaszadó elégedett volt a Bizottságnak a koordinálás elősegítésében betöltött szerepével.

71

Az általunk megvizsgált három katasztrófahelyzet mindegyike esetében időben aktiválták az uniós polgári védelmi mechanizmust (UCPM) (lásd: 17–19. bekezdés), és az uniós polgári védelmi csoportok (EUCP-csoportok) elősegítették a helyszíni koordinációt a részt vevő államok csoportjaival (lásd: 26–27. bekezdés). A koordináció elősegítését fokozza az is, hogy a Bizottság széles körben terjeszt tájékoztató anyagokat, és ezt számvevőink is hasznosnak tekintették (lásd: 55–57. bekezdés).

72

A Bizottság inkluzív megközelítést alkalmazott mind a részlegei közötti, mind a más uniós és nem uniós szervekkel való koordináció során (lásd: 34–37. bekezdés és 58–66. bekezdés). Az egyes katasztrófahelyzetekben az uniós koordinációs tevékenységeket eltérő mértékben integrálták az ENSZ rendszerébe, azt azonban megállapítottuk, hogy a Bizottság tiszteletben tartotta az ENSZ általános irányító szerepét (lásd: 41–46. bekezdés). A Bizottság koordinációs szerepe a reagálás legutolsó szakaszára is kiterjedt, miután annak biztosítására is tett lépéseket, hogy zökkenőmentes legyen a helyreállítási szakaszba való átmenet (lásd: 47–48. bekezdés).

73

Az UCPM-et létrehozó jogszabályok egyik fontos újítása volt az Európai Veszélyhelyzet-reagálási Kapacitás (más néven: „összevont eszköztár”) kialakítása, amely előzetesen felajánlott, a reagálás során használható erőforrásokat gyűjt egybe. Az összevont eszköztár lassan alakult ki, és emiatt a Bizottság az általunk vizsgált katasztrófahelyzetek esetében nem tudott javaslatot tenni konkrét eszközök rendelkezésre bocsátására a reagálás során. A Bizottság mindazonáltal fontos szerepet játszott az eszköztár alkalmazási körének kiszélesítésében, amennyiben arra szükség volt (lásd: 28–32. bekezdés).

74

Általános következtetésünktől függetlenül számos terület esetében állapítottuk meg, hogy lehetőség lenne további javításra. A Bizottság időt nyerhetne a korai riasztási szakaszban, valamint az EUCP-csoportok kiválasztása és bevetése során (lásd: 20–25. bekezdés); a CECIS (a Bizottság kommunikációs és tájékoztatási platformja) számos funkcióján is lehetne javítani (lásd: 49–54. bekezdés). Tovább lehetne tökéletesíteni a helyszíni koordinációt, és nagyobb szinergiára lehetne törekedni a polgári védelmi és a humanitárius segítségnyújtási műveletek között (lásd: 38–40. bekezdés). Az Ebola-járvány idején a Bizottság és az ECDC közötti együttműködés pénzügyi és adminisztratív keretei nem kedveztek annak, hogy az UCPM révén széles körben lehessen bevetni járványügyi szakembereket (lásd: 33. bekezdés). Végezetül a Bizottság tökéletesíthetné az UCPM teljesítményére vonatkozó beszámolást is (lásd: 67–69. bekezdés). Az alábbiakban öt ajánlást fogalmazunk meg az említett pontok kezeléséhez.

1. ajánlás – Időnyerés a reagálás kritikus korai szakaszában

A Bizottság:

a)a fokozatosan kialakuló katasztrófák esetében indítsa el korábban a CECIS korai riasztási szakaszát – amint a hatás, illetve a szükségletek első jelei mutatkoznak –, hogy a részt vevő államok már az UCPM aktiválása előtt mozgósítani tudják erőforrásaikat;

b)a segítségkéréseket követően haladéktalanul küldjön kéréseket szakértők kinevezésére, ha egy jelentős katasztrófa esetében ésszerűen elvárható, hogy a részt vevő államok lényeges mértékben reagálnak;

c)határozza meg, hogy milyen módon lehet felgyorsítani az EUCP-csoportok tagjainak kiválasztását és bevetését, és hívja fel a részt vevő tagállamokat, hogy a Bizottsággal együtt dolgozzák ki a szakemberek kölcsönösségen alapuló teljesítményértékelési rendszerét, továbbá a missziókat követően szervezzen a csoportok és a Bizottság központja közötti visszajelző találkozókat;

d)vezessen írásos feljegyzéseket azokról az informális kapcsolatokról, amelyeket az érintett országgal szoros kapcsolatot ápoló – és ezért a segítségnyújtásba nagyobb valószínűséggel bevonható – részt vevő államokkal tart fenn.

Ajánlott megvalósítási határidő: 2017 első felének vége.

2. ajánlás – A CECIS funkcióinak javítása

Az igényelt és a nyújtott támogatás áttekinthetőségének javítása, a prioritások jobb nyomon követése és a rendszer felhasználóbarátabbá tétele érdekében a Bizottság alakítson át néhány alapfunkciót a CECIS-ben, többek között a következőket:

a)a kért és a kapott segítséggel kapcsolatos hiányelemzések automatizálása, és válogatási opció bevezetése;

b)a helyszínen lévő EUCP-csoportok ellátása a kérések és a felajánlások egyszerűsített, valós idejű összefoglalásával;

c)a szállítás-támogatási kérések munkafolyamatának automatizálása a teljes folyamat felgyorsítása, valamint statisztikák és valós idejű áttekintések előállítása érdekében;

d)további lépések megtétele az operatív és adminisztratív üzenetek eredményes szűrése és az e funkció megbízhatóbb alkalmazását lehetővé tevő intézkedések terén.

Ajánlott megvalósítási határidő:
Megállapodás az érdekeltekkel a követelményekről és a cselekvési tervről: 2017 első felének vége.
Pályáztatás, végrehajtás és tesztelés: 2018 vége.

3. ajánlás – A koordináció szorosabbá tétele és a lehetséges szinergiák erősítése a helyszínen

A Bizottság:

a)javítsa az EUCP-csoportok helyszíni beszámolását úgy, hogy előírja az elvégzett igényfelmérések egyértelműbb bemutatását és az azonosított szükségletek konkrét nyomon követését;

b)állapítsa meg, hogy a DG ECHO helyszíni hálózatát hogyan lehetne jobban kihasználni általában véve az EUCP-csoportok munkájának támogatásához, illetve konkrétan a helyzet- és igényfelmérésekhez;

c)állapítsa meg, hogy milyen további lehetőségek vannak a polgári védelmi és a humanitárius segélyt nyújtó személyzet között a kölcsönös tudás elmélyítésére, beleértve az ENSZ klaszterrendszeréhez tartozó személyzetet is;

d)a DG ECHO helyszíni hálózatához tartozó nemzeti és regionális irodákon belül jelöljön ki „polgári védelmi fókuszpontokat”; a legkockázatosabb országokban az EKSZ-szel együttműködve jelöljön ki „polgári védelmi fókuszpontokat” az uniós külképviseletek munkatársai körében is. A fókuszpontok folyamatos képzésben részesülnének az UCPM-en belüli fejleményekről és az aktiváláshoz szükséges eljárásokról.

Ajánlott megvalósítási határidő: 2017 vége.

4. ajánlás – A járványügyi szakemberek bevetéséhez szükséges eljárások lehetséges változtatásainak megvizsgálása

Amennyiben az Unió a jövőben járványügyi szakemberek bevetéséről határoz az UCPM mechanizmusán keresztül egy adott nagyléptékű, Unión kívüli, egészségügyi következményekkel is járó szükséghelyzet esetén – e tekintetben teljes mértékben figyelembe véve a WHO irányító szerepét –, a Bizottság és az ECDC vizsgálják meg közösen, hogy a meglévő adminisztratív és pénzügyi eljárásokkal kapcsolatos milyen lehetséges változtatások könnyíthetnék meg a bevetések gyorsabbá és rugalmasabbá tételét.

Ajánlott megvalósítási határidő: 2018 vége.

5. ajánlás – Az elszámolhatóság javítása jobb beszámolás révén

Az UCPM teljesítményét, többletértékét és elfogadottságát potenciálisan tovább javító információk szerzése és a részt vevő állam ilyen információkkal történő ellátása céljából a Bizottság:

a)határozzon meg fő teljesítménymutatókat a reagálás azon részeire vonatkozóan, amelyek saját irányítása alá esnek, és amelyekre nézve elszámoltatható;

b)fejlesszen ki a CECIS-adatokon alapuló, automatikusan készített statisztikákat és jelentéseket a különböző aktiválások esetében adott reagálások összehasonlítása és az UCPM javítandó területeinek feltérképezése céljából.

Ajánlott megvalósítási határidő:
Fő teljesítménymutatók meghatározása: 2017 első felének vége.
Statisztikák és jelentések készítése: 2018 vége (lásd: 2. ajánlás).

A jelentést 2016. november 8-i luxembourgi ülésén fogadta el a Karel PINXTEN számvevőszéki tag elnökölte III. Kamara.

a Számvevőszék nevében

Klaus-Heiner LEHNE
elnök

Mellékletek

I. melléklet

Az uniós polgári védelmi mechanizmus aktiválása az Unión kívül bekövetkezett katasztrófák esetében

Forrás: Európai Számvevőszék

II. melléklet

Uniós polgári védelmi mechanizmus – A szereplők közötti kapcsolat (2016. augusztusig)

Forrás: Európai Számvevőszék

III. melléklet

A három vizsgált katasztrófahelyzet áttekintése

Ebola-járvány Nyugat-Afrikában
Földrengés Nepálban
Árvíz Bosznia-Hercegovinában

A válsághelyzet típusa
Járvány
Földrengés
Árvíz / Földcsuszamlások

Kezdet
2014. március
2015. április 25.
2014. május 13–15.

A helyszíni támogatás időtartama
22 hónap
~ 3 hét
~ 2,5 hét

Érintett népesség
fertőzöttek száma: > 28 000
halottak száma: > 11 200
érintettek száma: 800 000
halottak száma: 8700
sérültek száma: 2200
érintettek száma: 3 000 000
halottak száma: 76

A katasztrófa hatása
Pusztító hatás a biztonságra, az egészségügyre és a gazdaságra az egész régióban
Falvak pusztultak el
> Megsemmisült 510 000 lakóház
> Megrongálódott 286 767 lakóház
Több százezer ember veszítette el megélhetését, és alapvető infrastruktúra rongálódott meg

Az UCPM aktiválására irányuló kérelem küldője
Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) az UN OCHA-n keresztül
Nepáli hatóságok
Bosznia-Hercegovina Biztonsági Minisztériuma

Az UCPM aktiválásának időpontja
2014. augusztus 14.
2015. április 26.
2014. május 17.

Az UCPM-ben részt vevő államok közül hány vett részt a reagálásban
14
17
19

Az ENSZ szerepe
A reagálást a WHO vezette az UNMEER, az EU, az USA, az Egyesült Királyság és Franciaország támogatásával
Jelen volt egy UNDAC csoport
Jelen volt egy UNDAC csoport is, és aktiválták az ENSZ klaszterrendszerét
Nem volt jelen UNDAC csoport, és hivatalosan nem aktiválták a klaszterrendszert, ténylegesen azonban működtek hasonló struktúrák

Fő nemzetközi szereplők
WHO, UNMEER, az Unió Ebola-munkacsoportja (felelős főigazgatóságok: ECHO, DEVCO, SANCO, MOVE, ECDC, EEAS), USA, Egyesült Királyság, Franciaország, MSF, más civil szervezetek és bilaterális donorok
ENSZ (OCHA, UNDAC, UNICEF, WFP) Relief International, bilaterális donorok, civil szervezetek
ENSZ, Világbank, bilaterális donorok, Vöröskereszt, EUFOR, civil szervezetek

Bevetett EUCP-csoport
4 uniós polgári védelmi szakértő (pl. UNDAC csoporttagok)
1 ECHO regionális logisztikai koordinátor
3 ERCC összekötő tisztviselő
10 uniós polgári védelmi szakértő
2 ERCC összekötő tisztviselő
10 uniós polgári védelmi szakértő
1 ECHO technikai segítő

Az UCPM révén felajánlott segítség

•Élelmezési segély, orvosi felszerelés stb.

•Takarók, klór

•Mobil laboratóriumok, betegellátó központok

•Mentőautók és tábori kórházak

•Logisztikai segítségnyújtás, légi szállítás, haditengerészeti hajók

•Medevac

•Kutató- és mentőegységek; bázistáborok

•Víztisztító berendezések

•Egészségügyi csoportok

•Sátrak, takarók, hálózsákok, szálláshelyek

•Vízszivattyúk

•Víztisztító egységek

•Homokzsákok

•Élelmezési segély

•Helikopterek, mentőcsónakok

•Sátrak, takarók, fűtőtestek, törülközők

IV. melléklet

Uniós járványügyi szakemberek bevetése Guineában

Forrás: WHO; ECDC; Európai Számvevőszék

V. melléklet

Az Ebola-járvány terjedésének időbeni alakulása, 2014–2015

Forrás: WHO; Európai Bizottság; Európai Számvevőszék

A Bizottság válaszai

Összefoglaló

VI

A Bizottság üdvözli a Számvevőszék konstruktív megközelítését, amely szerint javulásra van szükség. Ez a jelentés olyan pragmatikus ajánlásokat tartalmaz, amelyek végrehajtását követően az UCPM jobban hozzá tud majd járulni a részt vevő államok kapacitásaihoz, valamint a segítségre szoruló emberek megmentéséhez és a katasztrófaelhárításhoz.

VII

A Bizottság valamennyi ajánlást elfogadja.

Bevezetés

1. háttérmagyarázat – Az összevont eszköztár bemutatása

2016. október 1-jéig 16 tagállam regisztrált, illetve regisztrál jelenleg összesen 78 reagálási képességet az összevont eszköztárhoz.

Kapacitásokat ajánlott fel Belgium, a Cseh Köztársaság, Franciaország, Finnország, Dánia, Németország, Görögország, Olaszország, Luxemburg, Hollandia, Lengyelország, Románia, Szlovákia, Szlovénia, Spanyolország és Svédország. Az összevont eszköztár kapacitásait eddig nyolc alkalommal vették igénybe, többek között a következőkhöz: az Ebola- és a 2016-os sárgalázjárvány, az uniós tagállamokon belüli erdőtüzek, a 2016-os földrengést követően Ecuadornak nyújtott segítség, valamint a Matthew-hurrikánt követően Haitinek nyújtott segítség (2016).

E műveletekhez víztisztító berendezésekre, erdőtűzoltó repülőgépekre, közegészségügyi és mobillaboratóriumokra, valamint technikai segítségnyújtásra és segítségnyújtó csoportokra volt szükség. A műveletek megmutatják az eszköztár hozzáadott értékét, és azt is jelzik, hogy az eszköztár eszközeit egyre gyakrabban fogják használni.

Észrevételek

18

A Bizottság az említett jelek észlelése/előrejelzése esetén 2016-ban kezdte alkalmazni a korai riasztási módot, különösen olyan esetekben megfontolva annak alkalmazását, amikor a Globális Katasztrófariasztási és Koordinációs Rendszer piros risztást ad ki (ami a potenciális humanitárius hatást is megerősíti). Azóta több mint 12 alkalommal alkalmazták a korai riasztási módot. A hirtelen kialakuló katasztrófának minősülő, 2016. áprilisi ecuadori földrengés vonatkozásában például a korai riasztás az ENSZ-től érkezett segítségkérést majdnem 2 órával, az érintett országtól származó kérelmet pedig 16 órával megelőzte. Ehhez hasonlóan a fokozatosan kialakuló katasztrófának számító, Haitira 2016. októberben lesújtó Matthew-hurrikán esetében a korai riasztás 1,5 nappal megelőzte az érintett országtól érkezett kérelmet.

21

Ezt a megközelítést alkalmazták a 2016. áprilisi ecuadori földrengés esetében, amikor a részt vevő államokat a kutató-mentő csapatok felajánlása és elfogadása előtt két órával tájékoztatták az EUCP-csoportok bevetéséről.

A 23. és 24. bekezdésre adott közös válasz:

A polgári védelmi bizottság egy képzési politikával foglalkozó csoportot hozott létre az EUCP-csoport szakértői profiljainak és a csoportban való feladataiknak a megvitatása érdekében. Azonban megállapodás született a polgári védelmi bizottsággal, hogy a Bizottság 2017 első felében egy másik javaslatot fog készíteni arra vonatkozóan, hogy az összevont eszköztárban egyéni szakértők helyett szakértői kategóriákat lehessen regisztrálni.

25

A 2016. májusban indult új képzési ciklusban a Bizottság a képzésekben elkezdte alkalmazni azt az elvet, hogy az EUCP-csoportok jelöltjeit az oktatók értékeljék, és a jelöltek képzés végén egyéni visszajelzést kapjanak. Ezenfelül a nemzeti képzési koordinátor kérheti, hogy megkapja a vele azonos állampolgárságú szakértőre vonatkozó értékelést.

29

Azt követően, hogy 2016-ban jelentősen emelkedett az előre tervezett eszközök száma, a jövőben várhatóan gyakrabban kerül majd sor az összevont eszköztár igénybevételére. A fennálló aránytalanságok miatt azonban a Bizottság az elkövetkező hónapokban jelentést fog elfogadni az összevont eszköztárban lévő kapacitások hiányosságairól.

38

A Bizottság az ERCC-vel kapcsolatban nemrégiben levont tapasztalatok alapján ösztönözte, hogy fűzzék szorosabbra az EUCP és a humanitárius segélyezés terén alkalmazott eszközök közötti koordinációt és együttműködést. A polgári védelem és a humanitárius segélyezés területével egyaránt foglalkozó bizottsági szereplők regionális és központi szemináriumokon többek között különböző formális mechanizmusokat vitattak meg, a helyszínen alkalmazottakat is beleértve.

40

Az EUCP-csoportok és a humanitárius segélyezés helyszíni hálózata közötti együttműködés és koordináció javulásának köszönhetően lehetővé vált például, hogy a Haitira 2016. októberben lesújtó Matthew-hurrikán kapcsán történt UCPM-aktiválás során a fedezetlen szükségletek nagy részét a Bizottság saját humanitárius segélyezési hálózatán keresztül azonosítsák. A Bizottság azonban egyetért azzal, hogy rendszeresebb kapcsolatot kell tartani az ECHO regionális irodáiban és az uniós küldöttségeken dolgozó kollégákkal.

50

Mivel a Bizottság már jelezte, hogy a „támogatások áttekintése” funkciót a felhasználókkal szorosan együttműködve újra kell tervezni, a polgári védelmi bizottság 2016. júniusban tartott 12. ülésén úgy döntöttek, hogy az ilyen jellegű kérések megválaszolása és szabályozása érdekében össze kell hívni a CECIS irányítócsoportot.

51

Az EDRIS és a CECIS közötti valós idejű kapcsolat már működik a CECIS-ben. A polgári védelem és a humanitárius segélyezés terén hozott válságintézkedések egy közös azonosító révén most már egyetlen képernyőn is áttekinthetők. Az EDRIS e funkciója még 2016-ban megkezdte működését.

52

Míg a CECIS-en belüli biztonság valós és állandó aggályt jelent a részt vevő államok számára, a 2017. évi polgári védelmi munkaprogram-tervezetben foglaltak szerint meg fogják vizsgálni olyan internetes szolgáltatások vagy weboldalak kifejlesztésének lehetőségét, amelyek révén a CECIS-információk más ERCC információs eszközökbe – például a helyszíni ERCC portálba – exportálhatók.

53

Mivel a Bizottság már jelezte, hogy a CECIS naplóját a felhasználókkal szorosan együttműködve újra kell tervezni, a polgári védelmi bizottság 2016. júniusban tartott 12. ülésén úgy döntöttek, hogy az ilyen jellegű kérések megválaszolása és szabályozása érdekében össze kell hívni a CECIS irányítócsoportot.

54

A 2017. évi polgári védelmi munkaprogram-tervezet előirányozza, hogy lehetővé kell tenni a CECIS folyamatainak felgyorsítását a szállítás tekintetében, valamint csökkenteni kell a támogatási kérések adminisztratív lépéseinek számát.

66

Jelentős erőfeszítésekre volt szükség ahhoz, hogy olyan működő és biztonságos evakuálási folyamat jöjjön létre, amely ötvözi a beteg orvosi és logisztikai szükségleteit, a légi jármű és a pilóták biztonságát, valamint a fogadó egészségügyi intézmény kapacitását.

A 67–69. bekezdésre adott közös válasz

A Bizottság elfogadja a megállapításokat, és a CECIS alkalmazhatóságának és teljesítményének javítására irányulóan már tervezett jövő évi fejlesztéseken felül maradéktalanul meg fogja valósítani a kérdés megoldására vonatkozó ajánlásokat.

Következtetések és ajánlások

73

2016 második felében jelentősen több eszközt regisztráltak az összevont eszköztárban. 2016. október 1-jéig 78 reagálási képességet regisztráltak, illetve regisztrálnak jelenleg.

74

A Bizottság üdvözli a Számvevőszék konstruktív megközelítését, amely szerint javulásra van szükség. Ez a jelentés olyan pragmatikus ajánlásokat tartalmaz, amelyek végrehajtását követően az UCPM jobban hozzá tud majd járulni a részt vevő államok kapacitásaihoz, valamint a segítségre szoruló emberek megmentéséhez és a katasztrófaelhárításhoz. A Bizottság ezenfelül szükség esetén hasznosítani fogja az UCPM létrehozásáról szóló jogszabályban foglalt innovációkat az erőforrások bővítésére vonatkozóan.

1. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

2. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást. Az elkövetkező években jelentős fejlesztéseket terveznek a CECIS különböző területeken való alkalmazhatóságának javítása érdekében. Ezeket a pontokat egy irányító-/felhasználói csoporttal együtt fogják kezelni a prioritásaik meghatározása érdekében.

3. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

4. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

5. ajánlás

A Bizottság elfogadja az ajánlást.

QJ-AB-16-034-HU-E    ISSN 1977-5733

Katasztrófák bárhol és bármikor bekövetkezhetnek, és legyen szó akár természeti, akár ember okozta szerencsétlenségről, azonnali fellépésre van szükség. A szilárd alapokon nyugvó katasztrófakezelés életeket ment, és a segítséget nyújtó szereplők közötti eredményes koordináció rendkívül fontos a sikeres vészhelyzeti reagálás szempontjából. Az uniós polgári védelmi mechanizmus (UCPM) létrehozásának célja a nemzeti polgári védelmi szolgálatok közötti gyors és eredményes operatív együttműködés elősegítése volt; a mechanizmusban az Európai Bizottság a koordináció elősegítésében tölt be fontos szerepet. Megvizsgáltuk, hogy a Bizottság három, a közelmúltban lezajlott nemzetközi szintű katasztrófa – a bosznia-hercegovinai áradások (2014), a nyugat-afrikai Ebola-járvány (2014–2016) és a nepáli földrengés (2015) – alkalmával eredményesen segítette-e elő a koordinációt az UCPM keretében. Megállapítjuk, hogy a Bizottság 2014 elejétől kezdve nagyrészt eredményesen teljesítette koordinációs feladatait. Egy sor ajánlást fogalmazunk meg annak érdekében, hogy az UCPM reagálási szakaszában tovább javuljon a rendszer működése.