CURTEA DE CONTURI EUROPEANĂ

12, rue Alcide de Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tel. +352 4398-1

Întrebări: eca.europa.eu/ro/Pages/ContactForm.aspx

Website: eca.europa.eu

Twitter: @EUAuditors

Numeroase alte informații despre Uniunea Europeană sunt disponibile pe internet pe serverul Europa (http://europa.eu).

Luxemburg: Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene, 2016

Print | ISBN 978-92-872-6592-0 | ISSN 1831-0966 | doi:10.2865/501846 | QJ-AB-16-034-RO-C
PDF | ISBN 978-92-872-6619-4 | ISSN 1977-5806 | doi:10.2865/977156 | QJ-AB-16-034-RO-N
EPUB | ISBN 978-92-872-6640-8 | ISSN 1977-5806 | doi:10.2865/968280 | QJ-AB-16-034-RO-E

© Uniunea Europeană, 2016

Reproducerea textului este autorizată cu condiția menționării sursei.

Pentru utilizarea sau reproducerea în orice fel a imaginilor 1 și 2, trebuie să se solicite acordul direct de la deținătorul drepturilor de autor.

CUM VĂ PUTEȚI PROCURA PUBLICAȚIILE UNIUNII EUROPENE?

Publicații gratuite:

•un singur exemplar:
pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);

•mai multe exemplare/postere/hărți:
de la reprezentanțele Uniunii Europene (http://ec.europa.eu/represent_ro.htm),
de la delegațiile din țările care nu sunt membre ale UE (http://eeas.europa.eu/delegations/index_ro.htm)
sau contactând rețeaua Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_ro.htm)
la numărul 00 800 6 7 8 9 10 11 (gratuit în toată UE) (*).

(*)Informațiile primite sunt gratuite, la fel ca și cea mai mare parte a apelurilor telefonice (unii operatori și unele cabine telefonice și hoteluri taxează totuși aceste apeluri).

Publicații contra cost:

•pe site-ul EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).

Etapă | Data
Adoptarea planului de audit/Demararea auditului | 24.11.2015
Trimiterea oficială către Comisie (sau către o altă entitate auditată) a proiectului de raport | 28.9.2016
Adoptarea raportului final după procedura contradictorie | 8.11.2016
Primirea răspunsurilor Comisiei (sau ale altei entități auditate) în toate versiunile lingvistice | 7.12.2016

RO
2016

nr. 33

Raportul special

Mecanismul de protecție
civilă al Uniunii:
coordonarea răspunsului
la dezastre survenite în
afara UE a fost, în
linii mari, eficace

[prezentat în temeiul articolului 287 alineatul (4) al doilea paragraf TFUE]

Echipa de audit

Rapoartele speciale ale Curții de Conturi Europene prezintă rezultatele unor audituri de conformitate sau ale unor audituri ale performanței care au ca obiect domenii specifice ale bugetului sau aspecte specifice legate de gestiune. Curtea selectează și concepe aceste sarcini de audit astfel încât impactul lor să fie maxim, luând în considerare riscurile existente la adresa performanței sau a conformității, nivelul de venituri sau de cheltuieli implicat, schimbările preconizate și interesul existent în mediul politic și în rândul publicului larg.

Acest audit al performanței a fost efectuat de Camera III – condusă de domnul Karel Pinxten, membru al Curții de Conturi Europene – cameră specializată pe domeniile de cheltuieli aferente acțiunilor externe, securității și justiției. Auditul a fost condus de domnul Hans Gustaf Wessberg, membru al Curții de Conturi Europene, beneficiind de sprijinul unei echipe formate din: Peter Eklund, șef de cabinet; Emmanuel-Douglas Hellinakis, atașat în cadrul cabinetului; Sabine Hiernaux-Fritsch, manager principal; Michiel Sweerts, coordonator; Mirko Iaconisi, Kristina Maksinen și Dirk Neumeister, auditori.

De la stânga la dreapta: M. Iaconisi, D. Neumeister, E.-D. Hellinakis, H. G. Wessberg, K. Maksinen, M. Sweerts, P. Eklund.

Cuprins

Acronime

Sinteză

Introducere

Context

Cadrul juridic

Mecanismul de protecție civilă al Uniunii

Finanțarea Mecanismului de protecție civilă al Uniunii

Sfera și abordarea auditului

Observații

Comisia a utilizat structurile de coordonare existente, dar unele dintre aceste instrumente ar fi putut fi mai bine exploatate

Comisia a activat în timp util mecanismul pentru a răspunde la situații de urgență, dar ar fi putut câștiga mai mult timp pentru mobilizarea resurselor dacă ar fi utilizat mai bine faza de prealertă

Echipele de protecție civilă ale UE au facilitat coordonarea pe teren, dar procesul lor de selecție și raportarea de la fața locului prezentau deficiențe

Deși rezerva voluntară prezenta încă, la momentul crizelor examinate, doar o utilitate limitată, Comisia a jucat un rol activ în extinderea capacităților acesteia

Echipele de protecție civilă ale UE au beneficiat de un sprijin considerabil din partea delegațiilor UE

Comisia a făcut apel la rețeaua existentă pe teren a DG ECHO, dar s-ar putea urmări obținerea unor sinergii mai bune în materie de protecție civilă

Comisia a respectat rolul de lider al Oficiului pentru coordonarea afacerilor umanitare (OCHA) al ONU și a adoptat structuri flexibile de coordonare în concordanță cu configurația globală a ONU

Comisia a luat măsuri pentru a asigura o tranziție fără probleme către etapa de redresare

Comisia a stabilit un cadru pentru colectarea, difuzarea și schimbul de informații, însă se mai pot aduce îmbunătățiri în ceea ce privește raportarea

Platforma de comunicare CECIS a Comisiei este utilă pentru schimbul de informații, dar sunt necesare îmbunătățiri suplimentare pentru a-i spori impactul

Materialele de informare și hărțile au fost distribuite pe scară largă și există indicii că au fost utile

Comisia a organizat reuniuni deschise tuturor părților implicate, urmărind să promoveze schimbul de informații cu organismele UE și coerența în furnizarea asistenței

Funcționând ca un forum pentru schimbul de informații, Grupul operativ pentru epidemia de Ebola a contribuit cu valoare adăugată la răspunsul furnizat, dar crearea acestui grup ar fi trebuit să intervină mai devreme

Comisia nu exploatează la maximum informațiile pe care le are la dispoziție pentru a raporta cu privire atât la propria performanță, cât și la performanța globală a UCPM

Concluzii și recomandări

Anexa I | — | Activarea Mecanismului de protecție civilă al Uniunii în caz de dezastre survenite în afara Uniunii
Anexa II | — | Mecanismul de protecție civilă al Uniunii – relațiile dintre diverșii intervenienți (situația la 31 august 2016)
Anexa III | — | Imagine de ansamblu asupra celor trei dezastre examinate
Anexa IV | — | Trimiterea pe teren a unor epidemiologi din partea UE în Guineea
Anexa V | — | Cronologia evenimentelor în cursul epidemiei de boală virală Ebola în perioada 2014-2015

Răspunsul Comisiei

Acronime

CECIS: Sistemul comun de comunicare și informare în caz de urgență (Common Emergency Communication and Information System)

CSS: Comitetul pentru securitate sanitară

DG DEVCO: Direcția Generală Cooperare Internațională și Dezvoltare

DG ECHO: Direcția Generală Protecție Civilă și Operațiuni Umanitare Europene

DG NEAR: Direcția Generală Vecinătate și Negocieri privind Extinderea

DG SANTE: Direcția Generală Sănătate și Siguranță Alimentară

ECDC: Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor

ERCC: Centrul de coordonare a răspunsului la situații de urgență

EUFOR: Forța Militară a Uniunii Europene

FPI: Serviciul Instrumente de Politică Externă (Service for Foreign Policy Instruments)

GOARN: Rețeaua mondială de alertă și reacție a OMS (Global Outbreak Alert and Response Network)

MFF: Medici fără Frontiere

OCHA: Oficiul pentru coordonarea afacerilor umanitare (Office for the Coordination of Humanitarian Affairs)

OMS: Organizația Mondială a Sănătății

OSOCC: Centrul de coordonare a operațiunilor la fața locului (On-site Operations Coordination Centre)

PAM: Programul Alimentar Mondial

SEAE: Serviciul European de Acțiune Externă

UCPM: Mecanismul de protecție civilă al Uniunii (Union Civil Protection Mechanism)

UNDAC: Misiunile ONU de evaluare a dezastrelor și de coordonare (United Nations Disaster Assessment and Coordination)

Sinteză

I

Dezastrele pot lovi oriunde și în orice moment. Indiferent că sunt naturale sau că sunt provocate de om, acestea pot avea un impact considerabil pe plan uman și economic, precum și asupra mediului. Atunci când survine un dezastru, reacția trebuie să fie rapidă. O bună gestionare a dezastrelor poate salva vieți, iar o coordonare eficace între diferitele organisme de intervenție este indispensabilă pentru a se asigura reușita pregătirii și a reacției în caz de dezastre.

II

Mecanismul de protecție civilă al Uniunii (UCPM) a fost creat pentru a se promova o cooperare operațională rapidă și eficientă între serviciile naționale de protecție civilă și urmărește două obiective principale. În primul rând, el are drept scop consolidarea cooperării dintre Uniune și statele participante (statele membre plus alte șase țări din afara UE). În al doilea rând, el vizează facilitarea coordonării în domeniul protecției civile în vederea îmbunătățirii eficienței sistemelor de prevenire, pregătire și răspuns la dezastre.

III

Mecanismul este gestionat de Comisia Europeană. Curtea a examinat dacă facilitarea de către Comisie, prin intermediul UCPM, a coordonării răspunsurilor în caz de dezastre survenite în afara Uniunii fusese eficace. Curtea a analizat, în acest scop, activarea UCPM ca reacție la trei dezastre internaționale recente: inundațiile din Bosnia și Herțegovina (2014), epidemia de boală virală Ebola din Africa de Vest (2014-2016) și cutremurul din Nepal (2015).

IV

Curtea concluzionează că, de la începutul anului 2014, facilitarea de către Comisie a coordonării răspunsurilor în caz de dezastre survenite în afara Uniunii a fost, în general, eficace.

V

Pentru fiecare dintre cele trei dezastre examinate de Curte, activarea UCPM a fost realizată în timp util, iar echipele de protecție civilă ale UE au facilitat coordonarea pe teren cu echipele statelor participante. Facilitarea de către Comisie a coordonării este consolidată grație difuzării pe scară largă a unor materiale de informare. Coordonarea între serviciile Comisiei, precum și cu alte organisme din UE și din afara UE a urmat o abordare deschisă tuturor părților. De asemenea, Comisia a respectat rolul general de lider al ONU și a luat măsuri pentru a asigura o tranziție fără probleme către etapa de redresare.

VI

Fără a aduce atingere concluziei generale a Curții, s-au identificat totuși o serie de domenii care necesită îmbunătățiri suplimentare. Printre acestea, se pot enumera: realizarea unor posibile economii de timp în etapele timpurii ale răspunsului în caz de dezastre, CECIS (platforma de comunicare și de informare a Comisiei), coordonarea pe teren și sinergiile, mecanismele administrative și financiare din cadrul ECDC și al Comisiei pentru acțiunile de anvergură de trimitere a unor epidemiologi pe teren prin intermediul UCPM și raportarea cu privire la performanța UCPM.

VII

Curtea recomandă așadar Comisiei următoarele:

(a)să identifice eventualele modalități prin care se poate câștiga timp în cursul fazei de prealertă și în timpul selecției și al trimiterii pe teren a echipelor de protecție civilă ale UE;

(b)să dezvolte anumite funcționalități ale CECIS pentru a se îmbunătăți imaginea de ansamblu a asistenței oferite și solicitate, pentru a se permite o mai bună urmărire a priorităților și pentru a se spori ușurința în utilizare;

(c)să consolideze coordonarea pe teren prin îmbunătățirea raportării realizate de echipele de protecție civilă ale UE, prin exploatarea prezenței experților din cadrul rețelei de pe teren a DG ECHO și prin implicarea într-o mai mare măsură a delegațiilor UE;

(d)să evalueze, împreună cu ECDC, realizarea unor posibile modificări necesare pentru consolidarea mecanismelor de mobilizare pe teren, prin UCPM, a experților din partea ECDC în afara Uniunii;

(e)să îmbunătățească raportarea prin automatizarea producției de statistici și de indicatori, consolidând astfel răspunderea pentru actul de gestiune.

Introducere

Context

01

Dezastrele pot lovi oriunde și în orice moment. Indiferent că sunt naturale sau că sunt provocate de om, acestea pot avea un impact considerabil pe plan uman și economic, precum și asupra mediului. Conform unei estimări, între 1994 și 2013 au avut loc 6 873 de dezastre naturale la nivel mondial, care s-au soldat cu pierderea a 1,35 milioane de vieți omenești – aproximativ 68 000 în medie pe an¹. Potrivit unei estimări a ONU, pierderile economice cauzate de dezastre în perioada 2005-2015 se ridică la 1 300 de miliarde de dolari americani².

02

Atunci când survine un dezastru, oamenii, comunitățile, guvernele, organizațiile internaționale și donatorii trebuie să acționeze foarte rapid. O bună gestionare a dezastrelor³ poate salva vieți, iar o coordonare eficace între diferitele organisme de intervenție este indispensabilă pentru a se asigura reușita pregătirii și a reacției în caz de crize și de dezastre.

Cadrul juridic

03

Competențele UE în materie de protecție civilă sunt consacrate în articolul 196 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care prevede că acțiunea Uniunii ar trebui să urmărească să promoveze o cooperare operațională rapidă și eficientă, în cadrul Uniunii, între serviciile naționale de protecție civilă, precum și consecvența acțiunilor întreprinse la nivel internațional în materie de protecție civilă.

04

Mecanismul de protecție civilă al Uniunii (Union Civil Protection Mechanism – UCPM) a fost creat inițial în 2001. Actualul cadru juridic a fost stabilit prin Decizia nr. 1313/2013, care se aplică de la 1 ianuarie 2014 (denumită în continuare „decizia”)⁴. Mecanismul urmărește două obiective principale. În primul rând, acesta are drept scop consolidarea cooperării dintre Uniune și statele participante⁵. În al doilea rând, el vizează facilitarea coordonării în domeniul protecției civile în vederea îmbunătățirii eficienței sistemelor de prevenire, de pregătire și de răspuns la dezastre naturale și provocate de om.

Mecanismul de protecție civilă al Uniunii

05

UCPM ține de responsabilitatea Direcției Generale Ajutor Umanitar și Protecție Civilă (DG ECHO) din cadrul Comisiei Europene. În centrul acestui mecanism se află Centrul de coordonare a răspunsului la situații de urgență (Emergency Response Coordination Centre – ERCC), care este operațional în mod permanent și dispune de o celulă de supraveghere operațională 24 de ore din 24, 7 zile pe săptămână. Printre alte roluri operaționale principale, acest centru servește drept platformă a Comisiei și a UE de monitorizare a crizelor și de coordonare, funcționează ca punct nodal de comunicare între statele participante, statul afectat și experții trimiși pe teren, elaborează și difuzează materiale de informare și facilitează cooperarea între serviciile de protecție civilă și operațiunile de ajutor umanitar. Aceste funcții sunt sprijinite cu ajutorul unei aplicații web de notificare și alertă denumite CECIS (Common Emergency Communication and Information System – Sistemul comun de comunicare și informare în caz de urgență)⁶.

Imaginea 1

Centrul de coordonare a răspunsului la situații de urgență

© UE/ECHO/Ezequiel Scagnetti, 2015.

06

Centrul de coordonare a răspunsului la situații de urgență este completat de Capacitatea europeană de răspuns la situații de urgență, care constă dintr-un ansamblu de resurse de răspuns la dezastre angajate în prealabil și puse în comun pe bază voluntară de statele participante. Aceste resurse sunt menținute în rezervă și sunt utilizate doar atunci când Comisia solicită acest lucru. Această rezervă voluntară este una dintre numeroasele inovații introduse de noua decizie cu scopul de a remedia deficiențele care afectau mecanismul anterior⁷. Ea urmărește, în special, să contribuie la atingerea următoarelor obiective: să efectueze tranziția de la o coordonare reactivă și ad hoc la un sistem planificat în prealabil, prestabilit și previzibil și să identifice și să elimine, într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor, lacunele critice în materie de capacitate de răspuns în caz de dezastre. O prezentare a rezervei voluntare este furnizată în caseta 1.

Caseta 1

Prezentarea rezervei voluntare

Capacitatea europeană de răspuns la situații de urgență (sau „rezerva voluntară”) reunește o serie de echipe, de experți și de echipamente de intervenție din mai multe state membre ale UE. Aceste mijloace sunt menținute în rezervă și sunt puse la dispoziție imediat ce ele devin necesare pentru misiunile UE de protecție civilă din întreaga lume.

De la lansarea acestei capacități în octombrie 2014, zece țări au pus la dispoziția acestei rezerve resurse (sau „capacități”) în materie de reacție. Au fost înregistrate 35 de unități de intervenție („module de răspuns”), care cuprind, de exemplu, echipe de căutare și salvare în zone urbane, resurse specializate pentru evacuarea medicală pe calea aerului, echipamente de purificare a apei, instalații de pompare de mare capacitate și echipe pentru combaterea incendiilor forestiere. Înregistrarea altor resurse din partea statelor membre continuă și în prezent.

Țările care participă la această rezervă pot beneficia de sprijin financiar din partea UE pentru modernizarea mijloacelor naționale de răspuns oferite, pentru achitarea costurilor de certificare și de formare, precum și pentru acoperirea costurilor (în proporție de până la 85 %) aferente transportului echipelor și al mijloacelor către zonele afectate de dezastre.

Evoluția rezervei voluntare

(doar modulele înregistrate – situația la 20 iunie 2016)

Sursa: Comisia Europeană, analiza Curții de Conturi Europene.

07

Mecanismul de protecție civilă al Uniunii poate fi activat în urma unor solicitări de asistență din partea țărilor afectate sau din partea ONU⁸. El poate fi, de asemenea, activat la solicitarea unui stat membru al UE pentru acordarea de sprijin pentru asistența consulară în favoarea cetățenilor Uniunii afectați de dezastre în țări terțe.

08

Activitățile de prevenire, de pregătire și de răspuns vizează intervenții în caz de dezastre (potențiale) survenite pe teritoriul UE, deși mecanismul poate fi activat și în caz de dezastre produse în afara Uniunii. De altfel, dintre cele 224 de solicitări de asistență formulate în perioada 2002-2015, 63 % se refereau la dezastre care s-au produs în afara UE, așa cum o ilustrează figura 1. Modul în care funcționează Mecanismul de protecție civilă al Uniunii este ilustrat în anexa I.

Figura 1

Solicitări de asistență din partea Mecanismului de protecție civilă al Uniunii (pe teritoriul UE și în afara UE)

Sursa: Comisia Europeană.

09

Responsabilitatea principală pentru protecția civilă revine statelor participante, acestea fiind, de asemenea, cele care determină nivelul de asistență pe care îl angajează pentru orice răspuns în caz de dezastre – precum și măsura în care această asistență va fi oferită prin intermediul Mecanismului de protecție civilă al Uniunii. Comisia nu exercită sau nu deține niciun control asupra echipelor, a modulelor sau a altor mijloace puse la dispoziție de statele participante, aceste resurse fiind trimise pe teren în mod voluntar. Rolul UE este mai degrabă acela de a sprijini statele participante să consolideze acțiunile de prevenire, de pregătire și de răspuns în caz de dezastre prin facilitarea cooperării și a coordonării. Pentru o imagine de ansamblu a relațiilor din cadrul Mecanismului de protecție civilă al Uniunii, a se vedea anexa II.

Finanțarea Mecanismului de protecție civilă al Uniunii

10

În figura 2 sunt prezentate creditele bugetare anuale alocate, pentru perioada 2014-2016, Mecanismului de protecție civilă al Uniunii. Pentru funcționarea mecanismului se alocă aproximativ 50 de milioane de euro pe an, din care aproximativ o treime este consacrată unor intervenții de răspuns în țări terțe. Această sumă include și cofinanțarea de către UE a operațiunilor de transport al modulelor în țările afectate. Costurile pe care le implică funcționarea echipelor și a mijloacelor de protecție civilă sunt suportate de statele participante.

11

Comisia va efectua în 2017 o evaluare intermediară privind punerea în aplicare a deciziei.

Figura 2

Execuția bugetului alocat UCPM în perioada 2014-2016

1 Pentru 2016: sumele înscrise în buget.

Sursa: Comisia Europeană, analiza Curții de Conturi Europene.

1Centrul de Cercetare privind Epidemiologia Dezastrelor, The Human Cost of Natural Disasters 2015: A global perspective, 2015.

2Estimările din Cadrul de la Sendai pentru reducerea riscurilor de dezastre pentru perioada 2015-2030.

3Definită de Federația Internațională a Societăților de Cruce Roșie și Semilună Roșie ca fiind organizarea și gestionarea resurselor și a responsabilităților în tratarea tuturor aspectelor umanitare și de protecție civilă ale situațiilor de urgență, în special reziliența (atenuare, prevenire și pregătire), răspunsul (ajutoare și redresare rapidă) și recuperarea (reabilitare și reconstrucție), în vederea atenuării impactului dezastrelor.

4Decizia nr. 1313/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 decembrie 2013 privind un mecanism de protecție civilă al Uniunii (JO L 347, 20.12.2013, p. 924).

5Toate statele membre ale UE, plus Norvegia, Islanda, Muntenegru, Serbia, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei și Turcia. Acestea sunt denumite de Comisie „state participante”, termen care va fi utilizat în tot cuprinsul raportului de față.

6Responsabilitatea Comisiei de a gestiona CECIS este prevăzută la articolul 8 din decizie.

7Evaluarea impactului care însoțește propunerea legislativă de decizie de instituire a mecanismului de protecție civilă al Uniunii [Commission Staff Working Paper — Impact Assessment — 2011 review of the Civil Protection regulatory framework – Document de lucru al serviciilor Comisiei – Evaluare a impactului – Revizuirea din 2011 a cadrului de reglementare în domeniul protecției civile, care însoțește documentul Decizia Parlamentului European și a Consiliului privind un mecanism de protecție civilă al Uniunii și de instituire a unui instrument financiar de protecție civilă pentru perioada 2014-2020, SEC(2011) 1632 final, 20.12.2011] a identificat o serie de deficiențe în capacitatea de răspuns a UE în caz de dezastre, pe care noua legislație a urmărit să le remedieze.

8Începând cu 2014, organizațiile ONU și alte organizații internaționale desemnate – Organizația Internațională pentru Migrație (OIM), Federația Internațională a Societăților de Cruce Roșie și Semilună Roșie (FISCR) și Organizația pentru Interzicerea Armelor Chimice (OIAC) – au, de asemenea, posibilitatea de a solicita asistență.

Sfera și abordarea auditului

12

În cadrul auditului, s-a urmărit să se evalueze dacă facilitarea de către Comisie a coordonării răspunsurilor în caz de dezastre survenite în afara Uniunii fusese eficace de la instituirea, în 2014, a Mecanismului de protecție civilă al Uniunii. Este vorba, în special, de facilitarea coordonării cu statele participante, cu alte instituții și agenții ale UE, cu ONU, cu țara afectată și cu alți actori relevanți. Curtea a analizat modul în care această coordonare a fost pusă în aplicare în cadrul structurilor și al proceselor existente și a examinat colectarea, difuzarea și schimbul de informații cu toate părțile interesate menționate anterior.

13

Criteriile de audit au fost stabilite pe baza dispozițiilor deciziei (a se vedea punctul 4). Sfera auditului nu a inclus activitățile de prevenire și de pregătire, eficacitatea intervențiilor în sine și nici concepția mecanismului.

14

Trei dezastre internaționale în urma cărora a fost activat UCPM au fost selectate în vederea unei examinări detaliate⁹. Selectarea lor s-a realizat în funcție de o serie de criterii, printre care tipul și amploarea dezastrului, rolul Mecanismului de protecție civilă al Uniunii, anvergura răspunsului UE și distribuția geografică. Dezastrele examinate au fost inundațiile din Bosnia și Herțegovina (mai 2014), epidemia de boală virală Ebola din Africa de Vest (martie 2014-ianuarie 2016) și cutremurul din Nepal (25 aprilie 2015). Pentru o prezentare generală detaliată a dezastrelor examinate, a se vedea anexa III.

15

Activitățile de audit s-au realizat în perioada decembrie 2015-mai 2016. Auditorii Curții au avut întrevederi cu reprezentanți ai Comisiei Europene¹⁰, ai Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE) – inclusiv reprezentanți ai delegației UE pe lângă Organizația Națiunilor Unite de la Geneva – și ai Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC). De asemenea, au avut loc întrevederi cu reprezentanți ai Oficiului pentru coordonarea afacerilor umanitare al ONU (Office for the Coordination of Humanitarian Affairs – OCHA), ai Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), ai Programului Alimentar Mondial (PAM) și ai organizației Medici fără Frontiere (MFF). A fost efectuată o vizită pe teren în Bosnia și Herțegovina, în cursul căreia s-au purtat discuții cu reprezentanți ai delegației UE și ai biroului reprezentantului special al Uniunii Europene, ai Forței Militare a Uniunii Europene (EUFOR) și ai Programului Națiunilor Unite pentru Dezvoltare, precum și cu reprezentanți ai autorităților de la nivel național, de entitate, cantonal și local implicați în răspunsul la inundații și ai organizației Crucea Roșie din Bosnia și Herțegovina.

16

Activitățile Curții s-au bazat în principal pe examinarea documentelor furnizate de Comisia Europeană și de SEAE. Auditorii au avut, de asemenea, acces la CECIS. Curtea a colectat percepțiile utilizatorilor cu privire la mecanism și la răspunsurile furnizate la cele trei situații de criză, prin intermediul unui chestionar transmis către 11 state participante, la care acestea au răspuns în totalitatea lor. Auditorii Curții au participat, de asemenea, în octombrie 2015, la conferința organizată de Comisie în Luxemburg cu privire la învățămintele pentru sănătatea publică desprinse din epidemia de Ebola din Africa de Vest și la o sesiune de informare organizată de către serviciile de salvare aeriană din Luxemburg, în februarie 2016, cu privire la pregătirea evacuărilor medicale.

9În perioada 2014-2015, au existat 25 de solicitări de asistență în afara Uniunii. Cele trei dezastre selectate s-au numărat printre crizele care au necesitat intervențiile de cea mai mare anvergură, având nevoie așadar de un nivel semnificativ de coordonare.

10Reprezentanții din partea Comisiei proveneau de la Direcția Generală Ajutor Umanitar și Protecție Civilă (ECHO), Direcția Generală Sănătate și Siguranță Alimentară (SANTE), Direcția Generală Cooperare Internațională și Dezvoltare (DEVCO) și Direcția Generală Vecinătate și Negocieri privind Extinderea (NEAR).

Observații

Comisia a utilizat structurile de coordonare existente, dar unele dintre aceste instrumente ar fi putut fi mai bine exploatate

Comisia a activat în timp util mecanismul pentru a răspunde la situații de urgență, dar ar fi putut câștiga mai mult timp pentru mobilizarea resurselor dacă ar fi utilizat mai bine faza de prealertă

17

Atunci când primește o solicitare de asistență, Comisia trebuie să notifice în acest sens statele participante în cel mai scurt timp posibil¹¹. În cazul tuturor celor trei dezastre, Comisia a transmis solicitarea în timp util, achitându-se așadar de obligația de a notifica statele participante fără întârziere.

18

Lansarea oficială a răspunsului coordonat al UE în caz de dezastre are loc la activarea mecanismului în urma primirii unei solicitări de asistență. Cu toate acestea, pot exista indicii că un dezastru este iminent înainte de prezentarea unei astfel de solicitări. Comisia are posibilitatea, dar nu și obligația, de a deschide, înainte de activarea mecanismului, o procedură de urgență în CECIS în așa-numitul regim de „prealertă”. Aceasta dă posibilitatea statelor participante să își mobilizeze mijloacele înainte de o posibilă activare. Regimul de prealertă a fost utilizat în cazul tuturor celor trei dezastre. În cazul inundațiilor din Bosnia și Herțegovina (care pot fi considerate ca fiind un dezastru „cu debut lent”), amploarea amenințării a devenit deja clară în momentul în care a fost declarată la nivel local starea de dezastru natural. Cu toate acestea, regimul de prealertă a fost inițiat la o zi după acest moment, adică numai cu patru ore înainte de activarea oficială a mecanismului. O activare mai rapidă a prealertei ar fi putut câștiga mai mult timp pentru mobilizarea resurselor.

19

Comisia nu a păstrat nicio evidență scrisă a eventualelor contacte informale cu statele participante care au legături strânse cu țara afectată și o bună cunoaștere a acesteia. Astfel de evidențe ar putea permite urmărirea activărilor anterioare, lucru care ar putea contribui la elaborarea unei abordări sistematice, economisindu-se timp prețios în etapa de activare și asigurându-se identificarea rapidă a statelor participante care se află într-o poziție bună pentru a oferi asistență unei țări afectate.

Echipele de protecție civilă ale UE au facilitat coordonarea pe teren, dar procesul lor de selecție și raportarea de la fața locului prezentau deficiențe

20

În cazul în care se dovedește a fi necesar ca UE să asigure coordonarea pe teren după acceptarea de către partea solicitantă a ofertelor de asistență din partea statelor participante, Comisia ar trebui să constituie o echipă de coordonare și de evaluare a protecției civile (echipa UE de protecție civilă), aceasta urmând să fie trimisă imediat pe teren în țara afectată¹². Scopul acestei echipe este de a coordona activitatea diverselor echipe și module trimise pe teren de statele participante¹³, precum și de a furniza consultanță tehnică și de a facilita coordonarea cu țara afectată. Așa cum se arată în anexa I, echipele sunt selectate de către Comisie, în urma desemnării experților de către statele participante, și fiecare echipă este însoțită de un ofițer de legătură detașat de Comisie.

21

În cazul dezastrelor din afara Uniunii, mobilizarea echipelor de protecție civilă ale UE nu depinde de aprobarea țării solicitante/afectate. Prin urmare, Centrul de coordonare a răspunsului la situații de urgență (ERCC) are dreptul de a trimite statelor participante cereri de desemnare imediat ce este primită o solicitare de asistență. În cazurile din Nepal și Bosnia și Herțegovina, au existat indicii timpurii că era vorba de dezastre majore și că, în consecință, urma să fie cel mai probabil necesară coordonarea din partea UE. Cu toate acestea, în cazul ambelor dezastre, intervalul de timp care s-a scurs între primirea solicitării oficiale de asistență și cererea introdusă în CECIS pentru desemnarea persoanelor din prima echipă a fost de 21,4 ore în cazul Bosniei și Herțegovinei și de 22,8 ore în cazul Nepalului, după cum se arată în figurile 3 și 4.

Figura 3

Cronologia selectării experților în materie de protecție civilă din partea UE – Bosnia și Herțegovina

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Figura 4

Cronologia selectării experților în materie de protecție civilă din partea UE - Nepal

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

22

Cererile de desemnare a experților sunt transmise prin CECIS, cu un termen care este stabilit de la caz la caz. Durata termenului a fost diferită de la un caz la altul: în Bosnia și Herțegovina, termenul a fost stabilit la 15,9 ore (în cazul de față, fiind vorba de un dezastru cu un debut lent) de la cererea de desemnare a experților, în timp ce, în cazul Nepalului, termenul echivalent a fost de 21,8 ore (dezastru cu debut brusc). Auditorii nu au identificat existența unor standarde interne în acest sens.

23

După expirarea termenului pentru desemnare, a fost nevoie de alte 5-6 ore pentru selectarea experților și dotarea cu personal a echipei. Deși legislația stabilește criterii exigente pentru selectarea experților, Curtea a constatat că nu se recurgea la o abordare predefinită pentru a se determina tipurile de experți de care era nevoie și numărul acestora pentru fiecare tip. Mai mult, nu au fost găsite dovezi care să ateste că se foloseau criterii predefinite pentru selecția fiecărui tip de expert, sub formă de liste de verificare care să fie folosite în timpul procesului de selecție. Lipsa unor criterii de selecție clare a fost recunoscută într-o evaluare realizată în decembrie 2014¹⁴, care a recomandat utilizarea unor „profiluri de experți pentru selecția echipelor de protecție civilă”.

24

O componență standard și predefinită a echipei în funcție de regiune și de tipul de dezastru ar permite Comisiei să economisească timp prețios înainte să trimită cererea inițială de desemnare a persoanelor. Pentru selectarea ulterioară din rândul candidaților nominalizați, o listă de verificare clară ar putea accelera procesul, chiar și în perioadele în care ERCC ar funcționa la capacitate redusă (de exemplu, în timpul schimbului de noapte sau la sfârșit de săptămână). Un astfel de proces ar putea, în plus, să permită elaborarea unor liste scurte de potențiali membri ai echipei înainte de termenul-limită pentru desemnarea candidaților.

25

Performanța diverșilor experți nu este evaluată. Deși evaluarea experților nominalizați de statele participante poate fi o chestiune sensibilă, adoptarea unei abordări structurate pentru evaluarea și documentarea performanței lor ar putea economisi timp în cursul procedurii de selecție. Un exemplu de acest tip de proces se regăsește în cadrul misiunilor de observare a alegerilor (MOA) finanțate de UE¹⁵, în cazul cărora se efectuează sistematic evaluări inter pares pentru fiecare observator trimis de statele membre, cu scopul de a se înregistra rezultatele lor profesionale și comportamentul individual în timpul unei misiuni a UE de observare a alegerilor pentru a se facilita și mai mult și a se îmbunătăți procesul de selecție efectuat de statele membre și de Comisia Europeană¹⁶.

26

Comisia ar trebui să sprijine realizarea de evaluări comune ale nevoilor prin prezența unor experți ai UE în materie de protecție civilă și/sau prin oferirea de consiliere cu privire la asistența solicitată în raport cu nevoile¹⁷. De îndată ce solicitantul (un stat afectat sau un organism al ONU) își exprimă nevoile, ERCC se asigură că acestea sunt comunicate tuturor statelor participante prin intermediul CECIS. Există, de asemenea, dovezi clare care atestă că membrii echipelor UE de protecție civilă au participat la diferite exerciții de evaluare pe teren. În cazul în care membrii echipei de protecție civilă a UE sunt integrați în echipele misiunilor ONU de evaluare a dezastrelor și de coordonare (UNDAC) din partea Oficiului pentru coordonarea afacerilor umanitare (OCHA) al ONU, așa cum a fost cazul în Nepal, evaluările comune sunt realizate, de regulă, prin intermediul ONU. O consecință neintenționată a acestei integrări este însă aceea că ea limitează posibilitatea identificării contribuției individuale a UE la aceste evaluări (a se vedea, de asemenea, punctele 41-45).

Imaginea 2

Experți ai UE în vizită la un spital din Kathmandu după cutremur

© UE/ECHO/Pierre Prakash, 2015.

27

Chiar și în cazurile în care coordonarea asigurată de UE nu era pe deplin integrată cu coordonarea asigurată de ONU, așa cum s-a întâmplat în Bosnia și Herțegovina, Curtea a identificat puține probe care să ateste o legătură de cauzalitate între evaluările nevoilor realizate pe teren de către membrii echipelor de protecție civilă ale UE și listele nevoilor specifice care erau transmise statelor participante. Calitatea raportării varia între diversele echipe de protecție civilă ale UE, însă, în general, această raportare se axa pe schimbul de informații și pe activitățile planificate și finalizate. Rapoartele zilnice nu dispuneau de secțiuni specifice consacrate identificării nevoilor și urmăririi concrete a evoluției acestora.

Deși rezerva voluntară prezenta încă, la momentul crizelor examinate, doar o utilitate limitată, Comisia a jucat un rol activ în extinderea capacităților acesteia

Rezerva voluntară prezenta doar o utilitate limitată la momentul crizelor examinate

28

Printre obligațiile Comisiei față de statele participante se numără formularea de recomandări oportune, având la bază necesitățile de pe teren, și invitarea statelor participante să trimită pe teren resurse specifice¹⁸. Pentru a fi în măsură să formuleze recomandări pertinente privind trimiterea pe teren a unor capacități, Comisia trebuie să aibă cunoștință de resursele care sunt disponibile pentru trimiterea imediată.

29

La momentul la care s-au produs dezastrele examinate, numărul mijloacelor care fuseseră înregistrate în rezerva voluntară era foarte limitat. În consecință, Comisia nu a fost, în general, în măsură să formuleze recomandări privind trimiterea pe teren sau să solicite statelor participante să trimită pe teren capacități din rezerva voluntară.

30

În octombrie 2015, la un an după lansarea rezervei voluntare, nu fuseseră înregistrate în aceasta decât un număr foarte redus de module. Potrivit declarațiilor statelor participante care au fost întrebate, motivul principal care explica dezvoltarea lentă a rezervei era sarcina administrativă considerabilă implicată de înregistrarea și certificarea unităților/modulelor de intervenție, care, în unele cazuri, puteau presupune demersuri administrative suplimentare la nivel național.

Comisia a jucat un rol activ în extinderea capacităților rezervei voluntare

31

Necesitatea existenței unui serviciu de evacuare medicală a personalului medical și a lucrătorilor umanitari de pe teren a fost subliniată de mai mulți actori pe măsură ce a evoluat epidemia de Ebola. Cadrul juridic¹⁹ prevedea doar un serviciu general pentru „evacuarea medicală pe calea aerului a victimelor dezastrelor”²⁰; deci nu a anticipat un serviciu special adaptat pentru evacuarea membrilor (potențial) afectați ai personalului medical sau a lucrătorilor umanitari (potențial) infectați. Cu toate acestea, Comisia a jucat un rol activ, încurajând o abordare flexibilă și includerea unor capacități suplimentare în rezerva voluntară. Deși OMS era singura entitate autorizată să solicite evacuări medicale, ERCC a jucat un rol important, acționând ca dispecerat, răspunzând la eventualele întrebări adresate de părțile interesate (OMS, statele participante, agenții ale ONU, ONG-uri etc.) în diferitele etape ale evacuărilor medicale și trimițând pe teren avioanele care fac parte din rezerva voluntară. Activitățile de coordonare și de colaborare care sunt necesare pentru dezvoltarea acestor capacități sunt descrise în detaliu la punctul 66.

32

Ca reacție directă la lipsa de personal medical în timpul epidemiei de Ebola, Comisia a creat Corpul medical al UE ca o nouă componentă în cadrul rezervei voluntare, cu scopul de a mobiliza experți și echipe în domeniul medical și al sănătății publice pentru operațiuni de pregătire sau de răspuns atât pe teritoriul, cât și în afara UE²¹.

33

ECDC a adus o contribuție importantă la răspunsul UE la epidemia de Ebola grație „evaluărilor sale rapide ale riscurilor” și coordonării trimiterii pe teren, în regiunea afectată, a unor experți epidemiologi din partea ECDC și din statele membre (deși, în cea mai mare parte, aceștia au fost trimiși după perioada de vârf a cazurilor înregistrate, așa cum se arată în anexa IV). Regulamentul de înființare a ECDC²² nu interzice acestuia să trimită epidemiologi pe teren în țări din afara UE. Cu toate acestea, mecanismele administrative și financiare existente în cadrul ECDC, precum și cele existente între Comisie și ECDC, nu se pretează bine acțiunilor de anvergură de trimitere a unor experți pe teren în afara UE, în special prin intermediul Mecanismului de protecție civilă al Uniunii. ECDC nu este echipat din punctul de vedere al personalului și al proceselor esențiale pentru a sprijini acțiuni sustenabile de trimitere a unor resurse pe teren și, întrucât mandatul său se axează în primul rând pe amenințările care pot afecta UE, nu au fost puse la dispoziție resurse bugetare speciale pentru a sprijini astfel de acțiuni în afara Uniunii. Dată fiind absența unui mecanism specific al UE pentru trimiterea pe teren a unor epidemiologi, s-au trimis experți prin intermediul Rețelei mondiale de alertă și reacție a OMS. Cu toate acestea, în conformitate cu termenii de referință ai acestor misiuni de trimitere pe teren, sunt aplicabile anumite restricții referitoare la informații, iar experții în cauză nu au fost autorizați să raporteze direct către ECDC și către Comisie.

Echipele de protecție civilă ale UE au beneficiat de un sprijin considerabil din partea delegațiilor UE

34

Delegația UE în țara afectată are obligația de a furniza sprijin logistic echipelor de protecție civilă ale UE, care, la rândul lor, au obligația de a lua legătura cu delegația UE²³. În cazul tuturor crizelor examinate, delegațiile UE au furnizat – în limita capacităților disponibile – sprijin substanțial în ceea ce privește logistica, instructajele de securitate, facilitarea întrevederilor cu autoritățile locale, consilierea și interpretarea cu ajutorul personalului local²⁴.

35

Auditorii au identificat probe care demonstrau o colaborare eficace între experții UE în domeniul protecției civile și delegațiile UE. Echipele de protecție civilă ale UE au făcut în mod regulat schimb de informații cu personalul delegațiilor. Echipele de protecție civilă au utilizat spațiile delegațiilor UE ca bază a operațiunilor lor, desfășurându-și în aceste spații reuniunile de coordonare periodice.

36

În Bosnia și Herțegovina, autoritățile naționale au solicitat misiunii de politică de securitate și apărare comună „EUFOR Althea” să furnizeze sprijin de primă intervenție. Comisia a implicat încă de la început EUFOR în reuniunile de coordonare organizate de ERCC, dând astfel EUFOR posibilitatea de a furniza informații cu privire la acțiunile pe care acesta le întreprinsese. Coordonarea la fața locului între echipa de protecție civilă a UE și EUFOR a fost facilitată în principal de delegația UE/biroul reprezentantului special al UE, care a coordonat, de asemenea, activitățile diferiților intervenienți din partea UE și misiunile statelor membre. În acest context, echipa de protecție civilă a UE a beneficiat de asistență directă din partea EUFOR prin punerea la dispoziție a unui elicopter, care a fost ulterior utilizat pentru realizarea unei evaluări din aer a situației și pentru o vizită pe teren.

37

Nu toate delegațiile UE în țările afectate cunoșteau la fel de bine ce capacități putea pune la dispoziție Mecanismul de protecție civilă al Uniunii sau modul în care țările afectate puteau solicita asistență prin acesta. Nu există puncte de contact specializate pe problema protecției civile în cadrul delegațiilor UE. Delegația UE din Bosnia și Herțegovina dispunea de experiență anterioară în ceea ce privește declanșarea mecanismului. În schimb, delegațiile UE în țările afectate de epidemia de Ebola aveau doar cunoștințe limitate cu privire la posibilitățile oferite de UCPM la începutul crizei, în ciuda notei trimise de DG ECHO în 2012²⁵. În luna august 2014, cu ocazia unei reuniuni a Comitetului pentru securitate sanitară (CSS), DG ECHO a informat statele membre că luase inițiativa de a lua legătura cu țările afectate. Totuși, Curtea nu a reușit să identifice probe directe care să ateste măsuri proactive adoptate de Comisie, fie direct, fie prin intermediul SEAE, pentru a încuraja țările afectate să solicite activarea.

Comisia a făcut apel la rețeaua existentă pe teren a DG ECHO, dar s-ar putea urmări obținerea unor sinergii mai bune în materie de protecție civilă

38

În urma activării, Comisia ar trebui să urmărească realizarea de sinergii între UCPM și alte instrumente ale Uniunii, în special ajutorul umanitar furnizat de UE²⁶. Normele de aplicare a deciziei Comisiei nu abordează în mod explicit aspectul sinergiilor, iar Comisia nu a determinat care sunt acțiunile concrete pe care le implică realizarea acestora. Analizând cele trei dezastre, Curtea a identificat anumite eforturi de coordonare și de corelare cu alte instrumente, în special cu ajutorul umanitar și ajutorul pentru dezvoltare, deși aceste eforturi au fost, în mare parte, punctuale.

39

În toate cele trei cazuri examinate, experții din partea rețelei de pe teren a DG ECHO au fost trimiși la fața locului în același timp cu echipele și modulele de protecție civilă ale UE, furnizând informații către ERCC și participând la reuniunile de coordonare. În acest mod, Comisia a valorificat în mod eficace rețeaua existentă în cadrul răspunsului său global.

40

Cu toate acestea, nu toate sinergiile potențiale între domeniul protecției civile și cel al asistenței umanitare au fost exploatate la maximum. Membrii personalului rețelei de pe teren a DG ECHO sunt experți în sistemele de ajutor umanitar ale ONU, dar, în mod normal, nu dispun de o formare în materie de protecție civilă. În raportul privind învățămintele desprinse în urma dezastrului din Nepal, Comisia a recunoscut că protecția civilă ar putea să recurgă mai mult/mai rapid, în scopul evaluărilor, la rețeaua de parteneri din domeniul ajutorului umanitar.

Comisia a respectat rolul de lider al Oficiului pentru coordonarea afacerilor umanitare (OCHA) al ONU și a adoptat structuri flexibile de coordonare în concordanță cu configurația globală a ONU

41

În conformitate cu cadrul juridic, activitățile de coordonare ale Comisiei ar trebui să fie integrate pe deplin în eforturile de coordonare generală efectuate de Oficiul Organizației Națiunilor Unite pentru coordonarea afacerilor umanitare (OCHA) și să respecte rolul de lider al acestuia²⁷. Cu toate că nu se definește mai în detaliu ce anume presupune „integrarea deplină”, proiectul de orientări operaționale pentru cooperarea pe teren între echipele de protecție civilă ale UE și echipele UNDAC menționează trei domenii în care „integrarea deplină este posibilă și de dorit”: evaluarea, coordonarea și gestionarea informațiilor²⁸.

42

În practică, integrarea în sistemul ONU poate lua o varietate mare de forme. Pot exista misiuni comune UE/UNDAC de evaluare, echipe de protecție civilă ale UE care să fie integrate în Centrul de coordonare a operațiunilor la fața locului (On-site Operations Coordination Centre – OSOCC) creat de UNDAC, echipe paralele ale UE și ale UNDAC sau situații în care să nu fie implicată nicio echipă din partea UNDAC; nu există o soluție universală pentru toate cazurile. Cât de bine se vor integra echipele de protecție civilă ale UE în structura generală de coordonare depinde în mare măsură de context: cu cât este mai mare contribuția UE la operațiunile de salvare, cu cât este mai mare necesitatea unui puternic rol de coordonare din partea UE.

43

Aceasta este ilustrată de marea eterogenitate a structurilor de coordonare care au fost stabilite cu ONU pentru cele trei dezastre care au făcut obiectul examinării. În Bosnia și Herțegovina, deoarece nu exista nicio echipă UNDAC, coordonatorul rezident din partea ONU și șeful delegației UE/reprezentantul special al UE au convenit neoficial să încredințeze echipei de protecție civilă a UE responsabilitatea de a coordona asistența care urma să fie acordată în domeniul protecției civile. În același timp, UE a respectat rolul de lider al ONU în ceea ce privește coordonarea ajutorului umanitar prin „sistemul de clustere” (cluster system)²⁹ instituit de Programul Națiunilor Unite pentru Dezvoltare în Bosnia și Herțegovina. În Nepal, echipele de protecție civilă ale UE au fost integrate în structura OSOCC a ONU și în „sistemul de clustere”. În timpul epidemiei de Ebola, experții din partea UE au fost trimiși pe teren în echipele UNDAC ca membri asociați. Deși toate aceste cazuri erau diferite, Curtea a constatat că, în toate cele trei cazuri, Comisia a respectat rolul de lider al ONU.

44

Integrarea experților în materie de protecție civilă din partea UE în structura OSOCC în Nepal a făcut dificilă identificarea în mod clar de către Curte a contribuției individuale a UE la eforturile generale de coordonare și a valorii sale adăugate. Deși rapoartele de activitate ale echipei de protecție civilă a UE evidențiau un contact periodic cu modulele mobilizate prin intermediul UCPM și furnizau informații din surse directe statelor participante și ERCC, modulele erau, în principal, coordonate prin intermediul sistemului ONU (în ceea ce privește, de exemplu, alocarea zonelor de operare sau a sarcinilor concrete).

45

Deși în cadrul OSOCC pot fi mobilizați ofițeri de legătură și experți ai UE în materie de protecție civilă din partea unor mecanisme regionale precum UCPM, integrarea lor nu constituie o bază suficientă pentru a permite organizațiilor regionale să faciliteze coordonarea operațională a membrilor lor³⁰. Prin urmare, Comisia a fost invitată de către ONU, în 2016, să definească cu mai mare precizie un rol specific pentru mecanismele regionale de coordonare în cadrul operațiunilor OSOCC. Intenția este să se îmbunătățească coordonarea operațională în rândul propriilor lor membri, permițând realizarea mai multor evaluări ale nevoilor și analize ale situației comune³¹.

46

Cooperarea se bazează în mare parte pe un nivel ridicat de încredere; așadar, relațiile personale joacă un rol important. Comisia a recunoscut totuși nevoia de a oficializa relațiile sale cu Oficiul pentru coordonarea afacerilor umanitare (OCHA) al ONU și cu alte agenții ale ONU, în vederea consolidării cooperării și a coordonării în domeniul pregătirii și al reacției în caz de dezastre. Din 2015, Comisia a semnat acorduri de cooperare oficiale cu OCHA și cu Programul Alimentar Mondial (PAM) și este planificată semnarea altor acorduri cu OMS și cu Organizația Internațională pentru Migrație (OIM).

Comisia a luat măsuri pentru a asigura o tranziție fără probleme către etapa de redresare

47

Atunci când se apropie sfârșitul stării de dezastru, în faza de încheiere a intervenției de protecție civilă, Comisia are obligația de a facilita predarea fără dificultăți a responsabilităților între diferiții intervenienți³². În acest scop, pentru toate cele trei dezastre au fost organizate reuniuni de predare a responsabilităților, menite să asigure o tranziție fără probleme către faza de acordare a ajutorului umanitar/de realizare a unor investiții suplimentare (a se vedea caseta 2).

48

Pentru fiecare dintre cele trei dezastre, au fost efectuate evaluări ale nevoilor post-dezastru în comun de către ONU, Banca Mondială și Comisia Europeană. După inundațiile din Bosnia și Herțegovina, ERCC a participat activ la procesul de selecție a experților pentru realizarea evaluării nevoilor în faza de redresare și a efectuat o misiune de pregătire conexă. De asemenea, DG ECHO a colaborat îndeaproape cu DG NEAR înainte de conferința internațională a donatorilor în favoarea acestei țări, din iulie 2014.

Caseta 2

Coordonarea tranziției către faza de redresare în Bosnia și Herțegovina

Pentru a se da un exemplu de predare riguroasă a responsabilităților, se poate cita cazul modulului austriac de purificare a apei în cantonul Posavina din Bosnia și Herțegovina. Pe măsură ce asistența intra în faza de încheiere, echipa de protecție civilă a UE a colaborat cu grupul de lucru local – în care erau reprezentate administrațiile locale, furnizorii de apă, echipele internaționale și mai multe ONG-uri – pentru a conveni cu privire la o strategie vizând asigurarea alimentării cu apă potabilă până la controlarea și eventual curățarea unui număr suficient de puțuri de apă. Drept urmare, echipa austriacă s-a văzut nevoită să își prelungească șederea cu încă două luni. Capacitatea mare a acesteia a făcut posibilă o retragere eșalonată a celorlalte echipe și a asigurat, de asemenea, conectarea grupului de lucru la clusterul WASH³³ național condus de UNICEF.

Comisia a stabilit un cadru pentru colectarea, difuzarea și schimbul de informații, însă se mai pot aduce îmbunătățiri în ceea ce privește raportarea

Platforma de comunicare CECIS a Comisiei este utilă pentru schimbul de informații, dar sunt necesare îmbunătățiri suplimentare pentru a-i spori impactul

49

Schimbul de informații stă la baza Mecanismului de protecție civilă al Uniunii și joacă un rol esențial pentru o coordonare eficace. El este facilitat de principalul instrument de comunicare al ERCC, denumit CECIS. Acesta oferă o platformă centrală pentru emiterea de actualizări privind evoluția situațiilor de urgență, pentru distribuirea unor materiale informative și pentru obținerea unei imagini de ansamblu a asistenței solicitate, oferite și acceptate sau refuzate.

50

Imaginea de ansamblu a asistenței este o funcție esențială a CECIS pentru reacția în caz de dezastru. Statele participante și-au exprimat în mod deosebit aprecierea față de această caracteristică. Curtea a constatat însă că se mai pot aduce îmbunătățiri în ceea ce privește atât prezentarea imaginilor de ansamblu, cât și eficiența elaborării acestora. De exemplu, deși aplicația oferă o sinteză a solicitărilor și a ofertelor, ea nu indică, pentru fiecare solicitare, totalul ofertelor acceptate și cel al nevoilor restante și nici nu indică statutul solicitării. Solicitările satisfăcute deja pot fi distinse de cele care sunt încă în așteptarea unor oferte, dar această informație nu poate fi obținută decât manual. Acest lucru se dovedește dificil atunci când există un volum mare de solicitări. Limitările de acest tip îngreunează citirea și înțelegerea sintezei și afectează capacitatea ERCC de a furniza statelor participante o imagine de ansamblu centralizată în timp real. Statele participante au confirmat că aceasta constituie o limitare semnificativă.

51

O altă provocare este reprezentată de ținerea unei evidențe a tuturor contribuțiilor în natură și financiare în cursul unei crize multidimensionale (precum epidemia de Ebola), în care asistența de protecție civilă și ajutorul umanitar se suprapun adesea. În raportul său privind învățămintele desprinse în urma epidemiei de Ebola, Comisia a evidențiat existența unor deficiențe în EDRIS³⁴ și a descris măsurile imediate adoptate pentru a le remedia. În luna aprilie 2016, Comisia a autorizat o legătură în timp real între EDRIS și CECIS cu scopul de a oferi o imagine de ansamblu consolidată a asistenței în materie de protecție civilă și a ajutorului umanitar. Întrucât această funcționalitate nu era disponibilă la momentul auditului, Curtea nu a fost în măsură să îi evalueze utilitatea.

52

Lipsa unui acces mobil la CECIS constituie o limitare importantă pentru echipele de protecție civilă ale UE care se află pe teren. Posibilitatea unui acces simplificat, în regim doar de consultare, la sinteza solicitărilor și a ofertelor (a se vedea punctul 50) ar putea oferi o imagine de ansamblu completă a ofertelor UE acceptate și a celor în așteptarea unui răspuns, permițând echipei să asigure o mai bună coordonare pe teren.

53

Mesajele schimbate între ERCC și statele participante – putând exista sute de astfel de mesaje în cazul unui singur dezastru – care figurează în jurnalul CECIS nu pot fi filtrate cu ușurință. Analiza Curții cu privire la acest jurnal a pus în lumină faptul că nu se face nicio distincție între mesajele operaționale și comunicările de natură administrativă³⁵, lucru care ar putea îngreuna urmărirea rapidă a problemelor operaționale importante. În urma unui audit intern privind CECIS din 2012, Comisia a subliniat utilizarea în măsură insuficientă a sistemului de filtrare, în special de către statele participante, și a recomandat o campanie de sensibilizare îndreptată în special către agenții de serviciu ai ERCC și către statele participante. Deși o astfel de campanie a avut loc, situația a rămas în mare parte neschimbată.

54

Procedura actuală de introducere a solicitărilor de ajutor pentru transport este în mare parte manuală și, prin urmare, consumă mult timp atât pentru ERCC, cât și pentru statele participante. Ea antrenează o sarcină administrativă inutilă, în special în contextul declanșării crizei. O serie de informații utile cu privire la livrarea asistenței (ora plecării, ora sosirii etc.) rămân blocate în formulare pe hârtie în loc să fie înregistrate în baza de date CECIS, făcându-le astfel să fie inutilizabile pentru sistem atunci când se elaborează rapoarte și sinteze privind transportul.

Materialele de informare și hărțile au fost distribuite pe scară largă și există indicii că au fost utile

55

Comisia ar trebui să partajeze evaluările și analizele cu toți partenerii relevanți³⁶. Curtea a identificat, în cazul tuturor celor trei dezastre examinate, probe suficiente care indicau că Comisia a pus la dispoziția statelor participante evaluările și analizele, publicând periodic mesaje privind protecția civilă, rapoarte de situație și buletine de știri referitoare la crize în CECIS.

56

Serviciul de gestionare a situațiilor de urgență Copernicus al Comisiei, care furnizează informații geospațiale obținute prin teledetecție prin satelit, a fost activat pentru toate cele trei dezastre. Producerea de hărți a fost coordonată cu serviciul de cartografiere al ONU, UNOSAT³⁷, și nu au fost găsite probe care să indice suprapunerea acțiunilor. Hărțile produse de serviciul Copernicus erau disponibile pe site-ul acestuia³⁸, care este accesibil publicului.

57

Pentru fiecare dintre dezastrele examinate au fost produse numeroase hărți, însă, în mod firesc, nu este ușor să se identifice probe documentate cu privire la utilitatea lor în cursul intervențiilor. Cu toate acestea, Curtea a identificat un exemplu în care o hartă Copernicus a contribuit direct la procesul decizional în timpul inundațiilor din Bosnia și Herțegovina (a se vedea caseta 3).

Comisia a organizat reuniuni deschise tuturor părților implicate, urmărind să promoveze schimbul de informații cu organismele UE și coerența în furnizarea asistenței

58

Comisia ar trebui să facă schimb de evaluări și analize nu numai cu partenerii săi în domeniul protecției civile, dar și cu SEAE, asigurându-se astfel coerența între operațiunile de protecție civilă și relațiile generale ale Uniunii cu țara afectată³⁹. Comisia poate, de asemenea, să întreprindă acțiuni suplimentare de sprijin sau acțiuni complementare pentru a asigura coerența în ceea ce privește furnizarea asistenței⁴⁰. DG ECHO a organizat, pentru toate cele trei crize examinate, reuniuni de coordonare interservicii la care au participat toate direcțiile generale și agențiile UE relevante și SEAE⁴¹, utilizând ERCC drept platformă centrală de întrunire. Conform probelor obținute de Curte, aceste reuniuni s-au dovedit a fi deschise tuturor părților și au încercat să atenueze riscul suprapunerii/duplicării eforturilor în reacția furnizată de UE.

Caseta 3

Harta Copernicus a contribuit la un mai bun proces decizional în Bosnia și Herțegovina

În mai 2014, municipalitatea Odžak, un oraș situat în cantonul Posavina din nordul Bosniei și Herțegovinei, a fost grav afectată de inundații în urma revărsării râului Sava. La 26 mai 2014, echipa daneză, bazată la Modriča, era pregătită pentru pomparea apei într-un cartier deosebit de afectat de inundații din orașul Odžak. Într-o etapă ulterioară, după ce stația locală de pompare a fost redemarată cu ajutorul unor ingineri locali și al unor experți tehnici danezi, echipa daneză și cea germană au procedat la realizarea unei evaluări comune a zonei, utilizând hărți furnizate de serviciul de cartografiere al UE, Copernicus. Hărțile au fost puse la dispoziție de Centrul UE de coordonare a operațiunilor la fața locului (OSOCC), care era amplasat pe stadionul de fotbal de la Orašje. Hărțile au fost utilizate pentru a se determina adâncimea nămolului și starea terenului de dedesubt. S-a ajuns la concluzia că se putea pur și simplu săpa mai adânc în condiții de siguranță, pentru a permite apei să se evacueze în sol, în loc să se opteze pentru pompare, opțiune care ar fi avut nevoie de mai mult timp. Opțiunea de a se săpa a făcut să dispară, de asemenea, necesitatea transferării apei după pompare. Fără o astfel de hartă, echipa nu ar fi fost în măsură să evalueze situația în mod corect și, cel mai probabil, nu și-ar fi asumat riscul de a săpa în loc de a pompa apa.

59

Comisia a implicat SEAE (atât serviciile centrale, cât și delegațiile UE) încă de la începutul crizelor analizate, prin includerea acestor servicii în cadrul reuniunilor de coordonare și printr-un schimb regulat de informații. De fapt, în toate cele trei cazuri, ERCC intrase în contact cu SEAE chiar înainte de activarea oficială a UCPM. În cazul niciunuia dintre dezastrele examinate, statele membre nu au solicitat activarea UCPM pentru a obține sprijin sub formă de protecție civilă pentru asistență consulară. Totuși, în cazul Nepalului, SEAE și-a activat instrumentul online Consular Online (CoOL) pentru a face schimb de informații cu statele membre și cu ERCC; DG ECHO a furnizat SEAE în principal informații de zbor pe baza sintezelor disponibile prin CECIS⁴².

60

Coordonarea și colaborarea între serviciile Comisiei au funcționat în general bine. DG DEVCO a dat dovadă de flexibilitate prin furnizarea timpurie de asistență umanitară suplimentară pentru DG ECHO, în timpul epidemiei de Ebola, grație realocării de fonduri din rezerva B a FED, precum și grație mobilizării rapide pe teren a laboratoarelor sale mobile chimice, biologice, radiologice și nucleare. În plus, DG ECHO s-a coordonat în mod riguros cu DG DEVCO pentru Conferința la nivel înalt din martie 2015, din timpul epidemiei de Ebola.

Funcționând ca un forum pentru schimbul de informații, Grupul operativ pentru epidemia de Ebola a contribuit cu valoare adăugată la răspunsul furnizat, dar crearea acestui grup ar fi trebuit să intervină mai devreme

61

Epidemia de Ebola din Africa de Vest a fost un dezastru atipic din punctul de vedere al Mecanismului de protecție civilă al Uniunii. Comisia și agențiile UE au reacționat rapid la primele semnalări privind epidemia: ECDC a distribuit, în martie 2014, prima sa evaluare rapidă a riscurilor pe această temă; laboratorul mobil european a fost trimis pe teren în regiune în luna aprilie; epidemia a fost discutată de mai multe ori de către Comitetul pentru securitate sanitară în perioada aprilie-august 2014; și au fost rapid mobilizate fonduri pentru unii dintre principalii parteneri ai DG ECHO. Reacția inițială nu a beneficiat însă de o abordare strategică și nu s-a luat o decizie privind cui îi revenea responsabilitatea. După agravarea crizei și declararea unei urgențe la nivel internațional în domeniul sănătății publice de către OMS la 8 august 2014, au fost organizate reuniuni de coordonare, deși acestea nu erau în general orientate spre rezultate și, prin urmare, nu aveau pe ordinea de zi puncte referitoare la acțiuni concrete și la urmărirea punerii lor în aplicare.

62

Un grup operativ pentru epidemia de Ebola a fost creat în luna octombrie, aproximativ la șase săptămâni după ce Consiliul European a solicitat, la 30 august 2014, intensificarea coordonării și adoptarea unui cadru cuprinzător de răspuns. Acest cadru a fost elaborat în cursul lunii septembrie și a făcut obiectul a numeroase revizuiri în săptămânile care au urmat. Toate acestea au avut loc la câteva luni după apariția primului focar. La sfârșitul lunii octombrie, comisarul pentru ajutor umanitar și gestionarea crizelor a fost numit de către Consiliul European drept coordonator al UE privind Ebola, încredințându-i-se rolul de coordonare politică.

63

Coordonatorul a jucat un rol important în a atrage atenția statelor membre asupra acțiunilor cu importanță critică și a sprijinului necesar pentru intensificarea răspunsului (de exemplu, prin organizarea în octombrie 2014 a unei vizite comune în Africa de Vest și a unor reuniuni la nivel înalt, precum și a conferinței donatorilor de la Bruxelles din martie 2015). După cum se poate observa în anexa V, aceste evoluții, deși erau necesare, au survenit după ce numărul de cazuri atinsese deja nivelul cel mai ridicat.

64

Înființarea Grupului operativ pentru epidemia de Ebola – care era găzduit de ERCC – a fost foarte apreciată de toate părțile interesate ca o etapă importantă pentru întărirea coordonării și conceperea răspunsului UE. Mandatul acestuia avea o natură operațională și includea asigurarea complementarității și identificarea sinergiilor. Abordarea grupului dădea dovadă de o mare deschidere: la reuniunile acestuia au participat, pe lângă alte servicii ale Comisiei, SEAE, agențiile UE, Secretariatul Consiliului și statele membre (inclusiv unii coordonatori naționali privind epidemia de Ebola), precum și reprezentanți din partea OMS, a OCHA, a PAM, a UNICEF, a Parteneriatului umanitar internațional⁴³ și a unor diverse ONG-uri care acționează în prima linie a răspunsului. Potrivit numeroaselor părți interesate, actualizările în timp real privind situația existentă comunicate de către delegațiile UE și de către reprezentanții rețelei de pe teren a DG ECHO au fost deosebit de utile. Curtea a constatat că Grupul operativ pentru epidemia de Ebola a servit în principal mai degrabă ca platformă de schimb de informații pentru promovarea coordonării decât ca organ decizional.

65

În pofida unor deficiențe la nivelul gestionării informațiilor (supraîncărcarea cu informații, liste de distribuție care nu erau întotdeauna de actualitate), Grupul operativ pentru epidemia de Ebola a reușit să contribuie la asigurarea unui grad mai mare de coordonare și la furnizarea consecventă a răspunsului. Acest fapt poate fi ilustrat de trei exemple:

(a)În urma unor discuții care au avut loc în cadrul Grupului operativ pentru epidemia de Ebola, a reieșit că, la sfârșitul lunii octombrie 2014, urmau să fie organizate două misiuni separate pe teren, una de către SEAE și cealaltă de către Comisie (DG ECHO, DG DEVCO, DG SANCO și Serviciul Instrumente de Politică Externă). Au fost luate măsuri pentru a se reduce riscul de suprapunere și duplicare, prin redactarea unui raport de misiune comună.

(b)DG SANTE a fost în măsură să canalizeze informațiile partajate în cadrul grupului operativ către Comitetul pentru securitate sanitară și să contribuie la planificarea și conceperea atelierelor organizate de DG SANTE și DG ECHO (privind, de exemplu, aspectele legate de securitate și de control și Corpul medical european).

(c)Personalul ECDC și epidemiologii din cadrul programelor de burse oferite de ECDC au fost trimiși pe teren prin intermediul Rețelei mondiale de alertă și reacție a OMS (Global Outbreak Alert and Response Network – GOARN), pentru a sprijini investigațiile epidemiologice la nivel local, care presupuneau inclusiv detectarea cazurilor și depistarea contacților. Deși s-a considerat că, în ansamblu, cooperarea dintre epidemiologi și OMS a funcționat bine, ECDC a comunicat grupului operativ că experții trimiși pe teren s-au confruntat cu probleme considerabile de natură logistică. Ulterior, DG ECHO a lansat o misiune pentru a identifica eventualele modalități de îmbunătățire a sprijinului furnizat echipelor.

66

În cursul epidemiei de Ebola, faptul că nu exista nicio garanție a unei evacuări medicale pentru personalul sanitar și lucrătorii umanitari internaționali (potențial) infectați a descurajat astfel de persoane să accepte să fie trimise pe teren în regiune. Colaborarea dintre DG ECHO, DG SANTE și OMS, atât în cadrul grupului operativ, cât și în afara acestuia, în vederea creării unui sistem de evacuare medicală al UE constituie un exemplu de coordonare eficace, deși dezvoltarea acestui sistem a durat mult timp, având în vedere urgența și importanța deosebită a acestei nevoi (a se vedea caseta 4).

Caseta 4

Dezvoltarea sistemului de evacuare medicală al UE a fost o operațiune complexă și de lungă durată

Nevoia acută de evacuări medicale ale lucrătorilor umanitari și ale celor sanitari a fost exprimată de organizația Medici fără Frontiere (MFF) și de Organizația Națiunilor Unite în luna august și, respectiv, în luna septembrie 2014⁴⁴. DG ECHO a colaborat îndeaproape cu DG SANTE și cu OMS pentru a elabora procedurile standard de operare pentru un sistem de evacuare medicală al UE, care au fost aprobate de Comitetul pentru securitate sanitară la 14 octombrie. În paralel, Comisia a căutat să identifice mijloace de transport (avioane) atât în domeniul civil/comercial⁴⁵, cât și în cel militar⁴⁶. După ce Comisia a eșuat în încercarea de a obține angajamente din partea statelor participante de a pune la dispoziție resurse civile pentru eforturile de evacuare medicală, la 5 septembrie 2014, DG ECHO a solicitat în mod oficial ca SEAE să își activeze celula de planificare și de transport a UE (EU Movement and Planning Cell – EUPMC), cu scopul de a găsi o soluție care să implice utilizarea unor resurse militare. În ciuda colaborării strânse dintre DG ECHO și EUPMC, disponibilitatea statelor membre de a angaja resurse militare era foarte limitată. Lipsa de experiență anterioară în acest domeniu, absența unor soluții tehnice prestabilite și timpul necesar pentru a adapta mijloacele și a le înregistra au creat în continuare piedici considerabile pentru livrarea la timp. În cele din urmă, sistemul de evacuare medicală al UE a fost finalizat în momentul în care Luxemburgul a promis două avioane pentru rezerva voluntară, astfel încât sistemul a devenit disponibil începând cu jumătatea lunii februarie 2015.

Comisia nu exploatează la maximum informațiile pe care le are la dispoziție pentru a raporta cu privire atât la propria performanță, cât și la performanța globală a UCPM

67

În planurile anuale de gestiune și rapoartele anuale de activitate ale DG ECHO, Comisia a definit un indicator în legătură cu faza de reacție în urma unui dezastru⁴⁷, și anume promptitudinea în furnizarea răspunsului. Indicatorul acoperă însă elemente care se află în afara controlului Comisiei⁴⁸, ceea ce face dificilă raportarea cu privire la performanță din perspectiva acestui indicator.

68

Principalul instrument de comunicare al UCPM, CECIS, nu surprinde datele privind performanța într-un mod structurat și automatizat, astfel încât identificarea datelor referitoare la performanță constituie un exercițiu manual care consumă mult timp. Întrucât setul de date care poate fi exploatat în mod automat de sistemul CECIS este limitat, acest sistem nu poate produce rapoarte detaliate sau informații de gestiune privind eficiența operațională a diferitelor etape ale unui răspuns la o situație de urgență – indiferent dacă aceste etape se află sau nu sub controlul direct al Comisiei. Mai multe state participante au declarat că și-ar dori ca CECIS să genereze mai multe informații agregate privind performanța.

69

Inexistența unor statistici privind performanța din punct de vedere cantitativ, referitoare, de exemplu, la promptitudine sau la solicitările aflate încă în așteptarea unor oferte, privează Comisia și statele participante de anumite informații esențiale pentru măsurarea performanței UCPM și a valorii sale adăugate, care ar putea contribui la consolidarea acceptării acestui mecanism de către părțile interesate.

11Articolul 16 alineatul (3) litera (a) punctul (i) din decizie.

12Articolul 16 alineatul (3) litera (a) punctul (ii) din decizie.

13COM(2010) 600 final din 26 octombrie 2010: Consolidarea răspunsului european în caz de dezastre: rolul protecției civile și al asistenței umanitare. Modulele pot fi constituite din mijloace de protecție civilă sau din resurse umane ori din ambele.

14ICF International, Ex-post evaluation of Civil Protection Financial Instrument and Community Civil Protection Mechanism (recast) 2007-2013 [Evaluarea ex post a Instrumentului financiar de protecție civilă și a Mecanismului comunitar de protecție civilă (reformare) 2007-2013], raport final, 16 decembrie 2014.

15Instrumentul european pentru democrație și drepturile omului (IEDDO).

16Guidelines for EU Election Observer Evaluation (Orientări pentru evaluarea observatorilor electorali ai UE) (FPI 4), p. 1, primul alineat.

17Articolul 16 alineatul (3) litera (a) punctele (ii) și (v) și articolul 16 alineatul (3) litera (b).

18Articolul 16 alineatul (3) litera (b) din decizie.

19Decizia de punere în aplicare a Comisiei 2014/762/UE din 16 octombrie 2014 de stabilire a normelor de punere în aplicare a Deciziei nr. 1313/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind un mecanism de protecție civilă al Uniunii și de abrogare a Deciziilor 2004/277/CE, Euratom și 2007/606/CE, Euratom ale Comisiei (JO L 320, 6.11.2014, p. 1).

20Punctul 10 din anexa II la decizia de punere în aplicare.

21Această componentă este operațională de la începutul anului 2016, iar în mai 2016 a fost mobilizată o echipă care cuprindea epidemiologi din partea ECDC pentru a răspunde la o epidemie de febră galbenă în Africa.

22Regulamentul (CE) nr. 851/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 de creare a unui Centru European de Prevenire și Control al Bolilor (JO L 142, 30.4.2004, p. 1).

23Articolul 16 alineatul (5) din decizie.

24În Nepal, cu două luni înainte de cutremur, șeful delegației UE a semnalat nivelul insuficient de pregătire al Delegației UE în cazul celui mai pesimist scenariu. Deși amploarea dezastrului a fost considerabilă, acesta a fost mai puțin grav decât cel prevăzut de scenariul cel mai pesimist și, prin urmare, delegația UE a fost în măsură să furnizeze sprijinul necesar echipei de protecție civilă a UE.

25Comisia a trimis o serie de note șefilor delegațiilor UE în 2012 și la sfârșitul anului 2014, în care se explica funcționarea Mecanismului de protecție civilă al Uniunii și modul în care țările afectate puteau solicita asistență.

26Articolul 16 alineatul (11) din decizie.

27Articolul 16 alineatul (2) din decizie. Obligația în ceea ce privește integrarea în materie de coordonare se aplică numai pentru OCHA și nu pentru alte organizații ale ONU.

28Draft operational guidelines for field cooperation between EU civil protection and UNDAC teams: Civil Protection Committee, Information Exchange on Ongoing Activities (Proiectul de orientări operaționale pentru cooperarea pe teren între echipele de protecție civilă ale UE și echipele UNDAC: Comitetul pentru protecția civilă, schimb de informații privind activitățile în curs), 21-22 octombrie 2009.

29Clusterele sunt grupuri de organizații umanitare, indiferent că ele țin de ONU sau nu, în fiecare dintre sectoarele principale ale intervențiilor umanitare, de exemplu, apă, sănătate. Ele sunt create în contextul în care într-un sector există nevoi umanitare clare, numărul actorilor din cadrul sectoarelor este mare și autoritățile naționale au nevoie de sprijin pentru coordonare.

30DG ECHO, 2016, A new role for regional coordination mechanisms in the framework of the OSOCC (Un nou rol pentru mecanismele regionale de coordonare în cadrul OSOCC), document de dezbatere pentru evenimentul Humanitarian Networks and Partnership Week, Geneva, 2-5 februarie.

31Ibid.

32Articolul 16 alineatul (3) litera (e) din decizie.

33Water, sanitation and hygiene (apă, salubrizare și igienă).

34European Emergency Disaster Response Information System (Sistemul european de informare privind răspunsul în situații de urgență și în caz de dezastre). EDRIS este un sistem informațional web utilizat pentru identificarea contribuțiilor din partea UE pentru ajutor umanitar. EDRIS nu face parte din UCPM.

35De exemplu, coexistă mai multe tipuri de comunicări: mesaje operaționale importante (precum solicitările de asistență sau detaliile relevante legate de logistică), comunicări administrative (de exemplu, solicitările de cofinanțare a transportului și notificările de acordare a finanțărilor), rapoarte și procese-verbale ale reuniunilor.

36Articolul 16 alineatul (3) litera (a) punctul (iii) din decizie.

37Curtea a identificat dovezi ale unui dialog purtat între UNOSAT și ERCC, aceste entități având acces reciproc la instrumentele lor.

38http://emergency.copernicus.eu/mapping/.

39Articolul 16 alineatul (3) litera (a) punctul (iii) și articolul 16 alineatul (4) din decizie.

40Articolul 16 alineatul (8) din decizie.

41Bosnia și Herțegovina: DG NEAR și EUFOR; Ebola: DG DEVCO, Serviciul Instrumente de Politică Externă (FPI), DG SANTE, DG MOVE, DG RTD, ECDC, Eurocontrol; Nepal: DG DEVCO și Serviciul Instrumente de Politică Externă (FPI).

42În 2013, o misiune de explorare comună DG ECHO-SEAE efectuată în Nepal a recomandat elaborarea unui plan de pregătire comun la nivelul UE pentru consolidarea coordonării privind unele chestiuni consulare (iar această recomandare a fost reiterată în urma unei misiuni de urmărire a situației acțiunilor întreprinse din 2014). O astfel de misiune specifică proactivă constituie un exemplu de bună practică, dar planul de pregătire nu a sfârșit prin a fi elaborat.

43Parteneriatul umanitar internațional este o rețea care reunește șapte agenții europene de gestionare a situațiilor de urgență. Țările membre în acest parteneriat sunt, în același timp, state participante la UCPM, dar ele au oferit totuși o prezentare în fața Grupului operativ pentru epidemia de Ebola cu privire la activitățile lor în calitate de membri ai parteneriatului.

44Nevoia acută de evacuări medicale a fost exprimată în mod explicit de MFF la 11 august 2014; OCHA a adresat către ERCC și NATO o solicitare de capacități de evacuare medicală la 1 septembrie 2014.

45Deși statele membre erau în măsură să efectueze evacuări medicale pe bază bilaterală, iar Comisia dispunea de o opțiune comercială, aceste posibilități nu au fost considerate suficiente.

46Sprijinul militar poate fi activat printr-o solicitare oficială din partea DG ECHO atunci când alternativele civile nu pot răspunde nevoilor în cazul unei crize date (în principiu, ar trebui să se recurgă la soluții militare doar în ultimă instanță).

47Indicatorul de rezultat 1: viteza medie a intervențiilor în cadrul UCPM (de la acceptarea ofertei până la trimiterea pe teren).

48De exemplu, resursele puse la dispoziție de statele participante sau nominalizarea experților de către statele participante.

Concluzii și recomandări

70

Curtea concluzionează că, de la începutul anului 2014, facilitarea de către Comisie a coordonării răspunsurilor în caz de dezastre survenite în afara Uniunii a fost, în general, eficace. Evaluarea generală a Curții a fost confirmată de toate statele participante care au răspuns la chestionarul său. Aceste state și-au exprimat satisfacția în legătură cu rolul jucat de Comisie în facilitarea coordonării.

71

Pentru fiecare dintre cele trei dezastre examinate de Curte, activarea Mecanismului de protecție civilă al Uniunii (UCPM) a fost realizată în timp util (a se vedea punctele 17-19), iar echipele de protecție civilă ale UE au facilitat coordonarea pe teren cu echipele statelor participante (a se vedea punctele 26 și 27). Facilitarea de către Comisie a coordonării este consolidată grație difuzării pe scară largă a unor materiale de informare, care au fost considerate utile (a se vedea punctele 55-57).

72

Comisia a adoptat o abordare deschisă tuturor părților față de coordonarea între propriile sale servicii, precum și cu alte organisme din UE și din afara UE (a se vedea punctele 34-37 și punctele 58-66). Deși gradul în care activitățile de coordonare ale UE au fost integrate în sistemul ONU a variat între cele trei dezastre, concluzia Curții este că Comisia a respectat rolul general de lider al ONU (a se vedea punctele 41-46). Rolul de coordonare al Comisiei s-a prelungit până în etapa de încheiere a răspunsurilor, Comisia luând măsuri pentru a asigura o tranziție fără probleme către etapa de redresare (a se vedea punctele 47 și 48).

73

O inovație importantă a legislației de instituire a Mecanismului de protecție civilă al Uniunii a constat în crearea capacității europene de răspuns la situații de urgență (sau „rezerva voluntară”), care stabilește resurse alocate în prealabil pentru răspuns. Construirea rezervei voluntare a fost un proces lent, ceea ce înseamnă că Comisia nu a fost în măsură să recomande trimiterea anumitor mijloace pe teren ca parte a răspunsului său la dezastrele examinate de Curte. Cu toate acestea, Comisia a jucat un rol important în extinderea capacității rezervei voluntare, atunci când a fost necesar (a se vedea punctele 28-32).

74

Fără a aduce atingere concluziei generale a Curții, s-au identificat totuși o serie de domenii care necesită îmbunătățiri suplimentare. Comisia ar putea să câștige timp în cursul fazei de prealertă și în timpul selecției și al trimiterii pe teren a echipelor de protecție civilă ale UE (a se vedea punctele 20-25). O serie de funcționalități din CECIS, platforma de comunicare și de informare a Comisiei, ar mai putea fi îmbunătățite (a se vedea punctele 49-54). Pot fi aduse în continuare îmbunătățiri în ceea ce privește consolidarea coordonării pe teren și s-ar putea urmări obținerea mai multor sinergii între operațiunile de protecție civilă și cele de ajutor umanitar (a se vedea punctele 38-40). Mecanismele administrative și financiare din cadrul ECDC și al Comisiei nu s-au pretat bine, în timpul crizei epidemiei de Ebola, acțiunilor de anvergură de trimitere a unor epidemiologi pe teren prin intermediul UCPM (a se vedea punctul 33). Nu în ultimul rând, Comisia ar putea îmbunătăți raportarea cu privire la performanța UCPM (a se vedea punctele 67-69). Curtea formulează cele cinci recomandări de mai jos pentru remedierea problemelor semnalate.

Recomandarea 1 – Câștigarea de timp în etapele inițiale critice ale furnizării răspunsului

Comisia ar trebui:

(a)să recurgă mai devreme la faza de prealertă din CECIS în cazul dezastrelor cu debut lent – imediat ce apar primele indicii ale impactului și/sau ale eventualelor nevoi – pentru a da posibilitatea statelor participante să mobilizeze resurse înainte de activarea UCPM;

(b)în urma unor solicitări de asistență, să trimită imediat cererile de desemnare a experților în cazul în care se poate preconiza în mod rezonabil un răspuns substanțial din partea statelor participante la un dezastru major;

(c)să identifice modalități de accelerare a selecției și a trimiterii pe teren a echipelor de protecție civilă ale UE, să invite statele participante să elaboreze, împreună cu Comisia, evaluări inter pares ale performanței experților și să organizeze sesiuni de feedback post-misiune între echipă și serviciile centrale ale Comisiei;

(d)să țină o evidență scrisă a tuturor contactelor realizate cu statele participante care au legături strânse cu țara afectată și care se pot afla deci într-o poziție bună pentru a oferi asistență.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: sfârșitul primului semestru al anului 2017

Recomandarea 2 – Îmbunătățirea funcționalităților CECIS

Pentru a îmbunătăți imaginea de ansamblu a asistenței oferite și solicitate, pentru a permite o mai bună urmărire a priorităților și pentru a spori ușurința în utilizare, Comisia ar trebui să reproiecteze o serie de funcționalități-cheie ale CECIS, de exemplu:

(a)să automatizeze analizele deficitului între solicitările formulate și solicitările satisfăcute și să introducă o opțiune de sortare;

(b)să pună la dispoziția echipelor de protecție civilă ale UE de pe teren, în timp real, o versiune simplificată a sintezei solicitărilor și a ofertelor;

(c)să automatizeze fluxul de lucru pentru solicitările de ajutor pentru transport, pentru a permite desfășurarea unui proces mai rapid de la un capăt la altul și elaborarea de statistici și de sinteze în timp real;

(d)să adopte măsuri suplimentare pentru a asigura filtrarea eficace a mesajelor operaționale și a celor administrative și să identifice eventualele măsuri de consolidare a utilizării acestei funcționalități.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării:
Acordul cu părțile interesate asupra cerințelor și a planului de acțiune: sfârșitul primului semestru al anului 2017
Achiziția publică, implementarea și testarea: sfârșitul anului 2018

Recomandarea 3 – Consolidarea coordonării și a sinergiilor potențiale pe teren

Comisia ar trebui:

(a)să îmbunătățească raportarea realizată de pe teren de echipele de protecție civilă ale UE, solicitând descrieri mai clare ale evaluărilor nevoilor efectuate și urmărirea concretă a satisfacerii sau nu a nevoilor identificate;

(b)să identifice modul în care ar putea fi mai bine exploatată rețeaua de pe teren a DG ECHO pentru a se sprijini activitatea echipelor de protecție civilă ale UE, în general, și evaluările situației și ale nevoilor, în mod specific;

(c)să identifice mai multe ocazii de consolidare a cunoașterii reciproce între furnizorii de protecție civilă și cei de asistență umanitară, inclusiv cei din sistemul de clustere al ONU;

(d)să desemneze „puncte de contact în materie de protecție civilă” în cadrul birourilor naționale și regionale ale rețelei de pe teren a DG ECHO, precum și să desemneze – împreună cu SEAE – „puncte de contact în materie de protecție civilă” din rândul personalului delegațiilor UE în țările expuse la risc. Acestor puncte de contact li se vor pune la dispoziție formări periodice cu privire la evoluțiile Mecanismului de protecție civilă al Uniunii și la procedurile de activare a acestuia.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: sfârșitul anului 2017

Recomandarea 4 – Explorarea realizării unor posibile modificări la nivelul modalităților de trimitere pe teren a epidemiologilor

În eventualitatea în care UE decide să trimită pe teren epidemiologi prin intermediul UCPM, ca răspuns la viitoare situații grave de urgență din afara Uniunii ce pot avea consecințe asupra sănătății, și ținând pe deplin seama de rolul de lider al OMS în această privință, Comisia și ECDC ar trebui să exploreze împreună realizarea unor posibile modificări la nivelul mecanismelor financiare și administrative existente, de natură să faciliteze mobilizarea pe teren a resurselor într-un mod rapid și flexibil.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării: începutul anului 2018

Recomandarea 5 – Consolidarea răspunderii pentru actul de gestiune prin îmbunătățirea raportării

Pentru a pune la dispoziția sa, cât și la dispoziția statelor participante informații care ar putea spori și mai mult performanța, valoarea adăugată și acceptarea Mecanismului de protecție civilă al Uniunii, Comisia ar trebui:

(a)să stabilească indicatori-cheie de performanță pentru acele componente ale răspunsului care intră în sfera sa de control și pentru care poate fi trasă la răspundere;

(b)să elaboreze statistici și rapoarte care să fie generate automat pe baza datelor din CECIS, cu scopul de a compara răspunsurile cu diferitele situații de activare a mecanismului și de a identifica domeniile în care sunt necesare îmbunătățiri ale UCPM.

Data-țintă pentru punerea în aplicare a recomandării:
Definirea indicatorilor-cheie de performanță: sfârșitul primului semestru al anului 2017
Generarea de statistici și de rapoarte: sfârșitul anului 2018 (a se vedea recomandarea 2)

Prezentul raport a fost adoptat de Camera III, condusă de domnul Karel PINXTEN, membru al Curții de Conturi, la Luxemburg, în ședința sa din 8 noiembrie 2016.

Pentru Curtea de Conturi

Klaus-Heiner LEHNE
Președinte

Anexe

Anexa I

Activarea Mecanismului de protecție civilă al Uniunii în caz de dezastre survenite în afara Uniunii

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Anexa II

Mecanismul de protecție civilă al Uniunii – relațiile dintre diverșii intervenienți (situația la 31 august 2016)

Sursa: Curtea de Conturi Europeană.

Anexa III

Imagine de ansamblu asupra celor trei dezastre examinate

Ebola în Africa de Vest
Cutremur în Nepal
Inundații în Bosnia și Herțegovina

Tipul de criză
Epidemie
Cutremur
Inundații/alunecări de teren

Debut
martie 2014
25 aprilie 2015
13-15 mai 2014

Durata sprijinului la fața locului
22 de luni
~ 3 săptămâni
~ 2,5 săptămâni

Populația afectată
> 28 000 de cazuri de infecție
> 11 200 de decese
800 000 de persoane afectate
8 700 de decese
2 200 de răniți
3 000 000 de persoane afectate
76 de decese

Impactul crizei
Efecte devastatoare asupra securității, a sănătății și a economiei în întreaga regiune.
Mai multe sate distruse.
> 510 000 de case distruse
> 286 767 de case avariate
Sute de mii de oameni și-au pierdut mijloacele de subzistență și au fost deteriorate infrastructuri importante

Activarea UCPM solicitată de
Organizația Mondială a Sănătății (OMS), prin intermediul OCHA
Autoritățile nepaleze
Ministerul Securității din Bosnia și Herțegovina

Data de activare a UCPM
14 august 2014
26 aprilie 2015
17 mai 2014

State participante la UCPM care au luat parte la intervenția de răspuns
14
17
19

Rolul ONU
OMS conducea acțiunea de răspuns, fiind sprijinită de UNMEER, UE, SUA, Regatul Unit, Franța
Echipă UNDAC prezentă
Echipă UNDAC prezentă și sistemul de clustere al ONU activat
Nu a existat o echipă UNDAC, iar sistemul de clustere nu a fost activat în mod oficial, deși erau instituite efectiv structuri similare

Principalii actori internaționali
OMS, UNMEER, Grupul operativ al UE pentru epidemia de Ebola (în principal: DG ECHO, DG DEVCO, DG SANCO, DG MOVE, ECDC, SEAE), SUA, Regatul Unit, Franța, MFF, alte ONG-uri și alți donatori bilaterali.
Organizația Națiunilor Unite (OCHA, UNDAC, UNICEF, PAM), Relief International, donatori bilaterali, ONG-uri.
ONU, Banca Mondială, donatori bilaterali, Crucea Roșie, EUFOR, ONG-uri.

Echipa de protecție civilă a UE trimisă pe teren
4 experți în materie de protecție civilă din partea UE (ca membri ai echipei UNDAC)
1 coordonator logistic regional din partea DG ECHO
3 ofițeri de legătură din cadrul ERCC
10 experți în materie de protecție civilă din partea UE
2 ofițeri de legătură din cadrul ERCC
10 experți în materie de protecție civilă din partea UE
1 asistent tehnic din partea DG ECHO

Asistența oferită prin intermediul UCPM

•Ajutor alimentar, truse medicale etc.

•Pături și clor

•Laboratoare mobile, centre de tratament

•Ambulanțe și spitale de campanie

•Sprijin logistic, transport aerian, nave ale marinei

•Evacuare medicală

•Echipe de căutare și salvare; bază de operațiuni

•Module de purificare a apei

•Echipe medicale

•Corturi, pături, saci de dormit, adăposturi

•Pompe de apă

•Unități de purificare a apei

•Saci cu nisip

•Ajutor alimentar

•Elicoptere, bărci de salvare

•Corturi, pături, radiatoare, prosoape

Anexa IV

Trimiterea pe teren a unor epidemiologi din partea UE în Guineea

Sursa: OMS, ECDC, Curtea de Conturi Europeană.

Anexa V

Cronologia evenimentelor în cursul epidemiei de boală virală Ebola în perioada 2014-2015

Sursa: OMS, Comisia Europeană, Curtea de Conturi Europeană.

Răspunsul Comisiei

Sinteză

VI

Comisia salută poziția constructivă adoptată de Curte, care identifică posibilități de îmbunătățire. Prezentul raport conține recomandări pragmatice, care, după ce vor fi puse în aplicare, vor îmbunătăți contribuția mecanismului de protecție civilă al Uniunii (UCPM) în ceea ce privește capacitatea statelor participante, precum și derularea de acțiuni de salvare și ajutor pentru persoanele aflate în dificultate.

VII

Comisia acceptă toate recomandările.

Introducere

Caseta 1 – Prezentarea rezervei voluntare

La 1 octombrie 2016, existau 78 de capacități în materie de reacție puse sau în curs de a fi puse la dispoziția rezervei voluntare de către 16 state membre.

Aceste state sunt Belgia, Republica Cehă, Danemarca, Finlanda, Franța, Germania, Grecia, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Polonia, România, Slovacia, Slovenia, Spania și Suedia. Până în prezent, capacitățile din cadrul rezervei voluntare au fost trimise pe teren de opt ori, și anume cu ocazia răspunsului la epidemia de Ebola și la focarele de febră galbenă din 2016, la incendiile forestiere din statele membre ale UE, la cutremurul din 2016 din Ecuador și la uraganul Matthew (2016) din Haiti.

Aceste operațiuni au presupus unități de purificare a apei, avioane pentru stingerea incendiilor forestiere, laboratoare de sănătate publică și laboratoare mobile, precum și echipe de asistență tehnică și de sprijin. Operațiunile demonstrează valoarea adăugată a rezervei, indicând și faptul că activele din rezervă vor fi utilizate din ce în ce mai des.

Observații

18

Din 2016, Comisia a început să utilizeze regimul de „prealertă” de fiecare dată când s-au detectat/prognozat astfel de indicii, luând în considerare activarea unei prealerte în special în cazul unei alerte roșii în Sistemul mondial de alertă și coordonare în caz de dezastre (GDACS) (coroborând și potențialul impact umanitar). Regimul de „prealertă” a fost utilizat până în prezent de peste 12 ori. De exemplu, în cazul cutremurului din Ecuador (aprilie 2016, o catastrofă naturală cu un debut brusc), prealerta a fost activată cu aproape 2 ore înainte ca ONU să solicite expertiză și cu 16 ore înainte de primirea solicitării de ajutor din partea țării afectate. De asemenea, în timpul uraganului Matthew din Haiti (octombrie 2016, cu debut lent), prealerta a fost activată cu 1,5 zile înainte de primirea solicitării de ajutor din partea țării afectate.

21

Această abordare a fost folosită în cazul cutremurului din Ecuador (aprilie 2016), când statele participante au fost informate în legătură cu trimiterea pe teren a echipei de protecție civilă a UE cu două ore înainte de trimiterea și acceptarea ofertei privind o echipă de căutare și salvare.

Răspuns comun la punctele 23 și 24

Comitetul pentru protecție civilă a instituit un grup de lucru specific pentru politica în materie de formare în cadrul căruia se analizează profilurile experților din echipele de protecție civilă ale UE și funcțiile lor în cadrul acestor echipe. Cu toate acestea, Comisia a convenit cu Comitetul pentru protecție civilă ca, în prima jumătate a anului 2017, să prezinte o altă propunere privind o eventuală înscriere în rezerva voluntară pe categorii de experți în loc de experți desemnați individual.

25

Comisia, în noul ciclu de formare demarat în mai 2016, a început să pună în aplicare în cursurile de formare principiul conform căruia candidații pentru echipele de protecție civilă ale UE sunt evaluați de către formatori și primesc feedback individual la încheierea formării. În plus, coordonatorul național pentru formare poate solicita formularele de evaluare pentru un anumit expert care deține aceeași cetățenie.

29

Având în vedere creșterea semnificativă a activelor preplanificate în 2016, se preconizează că utilizarea rezervei voluntare va crește în mod semnificativ în viitor. Există însă și disproporții, iar Comisia va adopta în lunile următoare un raport privind lacunele în materie de capacități din rezerva voluntară.

38

În urma recentelor lecții învățate privind Centrul de coordonare a răspunsului la situații de urgență (ERCC), Comisia a promovat niveluri progresive de coordonare și cooperare strânsă între protecția civilă a UE și instrumentele de ajutor umanitar. Printre altele, au fost discutate diferite mecanisme formale de către actori ai Comisiei implicați atât în protecția civilă, cât și în ajutorul umanitar, inclusiv cei de pe teren, prin seminare regionale și la sediul central.

40

O mai bună cooperare și coordonare între echipele de protecție civilă ale UE și rețeaua din domeniul ajutorului umanitar a făcut posibilă, de exemplu, în cursul recentei activări a UCPM în cazul uraganului Matthew în Haiti (octombrie 2016), identificarea celor mai multe dintre lacunele în materie de necesități prin intermediul rețelei de ajutor umanitar a Comisiei. Cu toate acestea, Comisia este de acord că implicarea colegilor din antenele ECHO și din delegațiile UE trebuie să devină mai sistematică.

50

Întrucât Comisia a indicat deja că funcționalitatea „imaginea de ansamblu a asistenței” ar trebui să fie reproiectată în strânsă colaborare cu utilizatorii, al 12-lea Comitet de protecție civilă (iunie 2016) a hotărât să solicite reunirea grupului director al CECIS în scopul de a răspunde acestor solicitări și de a le reglementa.

51

Legătura în timp real dintre EDRIS și CECIS este în prezent implementată în CECIS. Toate acțiunile întreprinse în contextul unei crize, bazate pe un identificator comun, se afișează acum pe același ecran, atât cele legate de protecția civilă, cât și cele legate de ajutorul umanitar. Această funcționalitate a EDRIS a fost lansată încă din 2016.

52

Deși securitatea sistemului CECIS reprezintă o preocupare reală și permanentă pentru statele participante, în Proiectul de program de lucru pentru anul 2017 s-a prevăzut faptul că va fi avută în vedere includerea opțiunii de a dezvolta servicii sau o pagină web ca interfață pentru a exporta informații CECIS în alte instrumente de informare ERCC, cum ar fi portalul ERCC pentru activitățile desfășurate pe teren.

53

Întrucât Comisia a indicat deja că jurnalul CECIS ar trebui să fie reproiectat în strânsă colaborare cu utilizatorii, al 12-lea Comitet de protecție civilă (iunie 2016) a hotărât să solicite reunirea grupului director al CECIS în scopul de a răspunde acestor solicitări și de a le reglementa.

54

Proiectul de program de lucru pentru protecția civilă pe anul 2017 prevede facilitarea în CECIS a unui proces mai rapid în ceea ce privește transportul și reducerea fluxului administrativ al solicitărilor de ajutor.

66

Au fost necesare eforturi semnificative pentru a institui un proces de evacuare sigur și funcțional, care să combine cerințele medicale și logistice ale pacienților, securitatea aeronavei și a piloților și capacitatea entității medicale de primire.

Răspuns comun la punctele 67-69

Comisia ia notă de concluziile raportului și va urma îndeaproape recomandările pentru a aborda problema, în plus față de dezvoltările planificate în următorii ani pentru îmbunătățirea utilizării și performanțelor CECIS.

Concluzii și recomandări

73

Punerea de active la dispoziția rezervei voluntare a sporit în mod semnificativ în ultima jumătate a anului 2016. La 1 octombrie 2016, existau 78 de capacități în materie de reacție puse sau în curs de a fi puse la dispoziția rezervei voluntare.

74

Comisia salută poziția constructivă adoptată de Curte, care a identificat posibilități de îmbunătățire. Prezentul raport conține recomandări pragmatice, care, după ce vor fi puse în aplicare, vor îmbunătăți contribuția UCPM în ceea ce privește capacitatea statelor participante, precum și derularea de acțiuni de salvare și ajutor pentru persoanele aflate în dificultate. În plus, Comisia va utiliza elementele de noutate introduse de legislația de instituire a UPCM pentru extinderea utilizării resurselor atunci când va fi necesar.

Recomandarea 1

Comisia acceptă recomandarea.

Recomandarea 2

Comisia acceptă recomandarea. În următorii ani sunt prevăzute îmbunătățiri semnificative pentru ameliorarea utilizării CECIS în diferite domenii. Aceste puncte vor fi abordate cu un grup de coordonare/de utilizatori pentru a se defini prioritățile.

Recomandarea 3

Comisia acceptă recomandarea.

Recomandarea 4

Comisia acceptă recomandarea.

Recomandarea 5

Comisia acceptă recomandarea.

QJ-AB-16-034-RO-E    ISSN 1977-5806

Dezastrele pot lovi oriunde și în orice moment. Atunci când survine un dezastru – indiferent că este natural sau că este provocat de om –, reacția trebuie să fie rapidă. O bună gestionare a dezastrelor poate salva vieți, iar o coordonare eficace între diferitele organisme de intervenție este indispensabilă pentru a se asigura reușita reacției. Mecanismul de protecție civilă al Uniunii (UCPM) a fost creat pentru a se promova o cooperare operațională rapidă și eficientă între serviciile naționale de protecție civilă, Comisiei Europene revenindu-i rolul important de a facilita coordonarea între acestea. Curtea a examinat dacă Comisia a asigurat în mod eficace această coordonare prin intermediul UCPM în urma a trei dezastre internaționale recente: inundațiile din Bosnia și Herțegovina (2014), epidemia de boală virală Ebola din Africa de Vest (2014-2016) și cutremurul din Nepal (2015). Concluzia Curții este că, de la începutul anului 2014, Comisia a dat în general dovadă de eficacitate în rolul său de coordonare. Curtea formulează o serie de recomandări menite să îmbunătățească și mai mult funcționarea UCPM în faza de reacție.